Nursipalu ohvrite toetus löödi sirgeks: vald raiskas ministeeriumi antud raha äraRiigilt nelja aasta jooksul Nursipalu harjutusvälja halbade mõjude leevendamiseks 130 000 eurot toetust saanud Rõuge vallavalitsus kulutas sellest suurema osa lihtsalt eelarveaukude lappimiseks. Kuigi kaitseinvesteeringute keskus võiks toetuse tagasi küsida, saab Rõuge edaspidi ligi kaks korda rohkem raha.2019. aastal sõlmis toonane kaitseminister Jüri Luik kaitseväe polügoone taluva üheksa omavalitsusega heade kavatsuste kokkuleppe. Selle punktis 6 võttis kaitseministeerium kohustuse toetada valdu aastatel 2019-2023 sihtotstarbeliselt, ent juba punktis 8 seisab, et „omavalitsus toetab riigikaitselist tegevust omavalitsuse territooriumile jääva riigikaitselise taristu väljaehitamisel vajalike planeeringute ja lubade õiguspärase, kiire ja asjatundliku menetlemisega“.Tavalisest inimesest sõidetakse üleNiisiis maksis valitsus valdadele 292 000 eurot aastas, et nad kaitseväele vajalikud asjad ruttu jonksu ajaks. Sel kevadel teatas valitsus toetussumma kergitamisest 1,35 miljonile ja raha hakkab saama 16 omavalitsust. Näiteks Rõuge valla iga-aastane toetus kerkib 33 000 eurolt 58 000 eurole. Ja see pole veel kõik! Lisaks külvab riik Nursipaluga seotud omavalitsustele kümme miljonit eurot ühekordset investeeringutoetust, millest kaks miljonit läheb Rõuge vallale.Meedias on olnud palju juttu inimestest, kelle maad-metsad riik harjutusvälja laiendamise tõttu ära ostab, ent vähem neist, kes jäävad harjutusvälja mõjualasse elama. Kui vallavalitsustele visatakse piltlikult öeldes lennukilt raha, siis mida pakub valitsus inimestele, keda asi päriselt puudutab? 50protsendilise omaosalusega investeeringutoetust! See võimaldab hoonete konstruktsioone vastupidavamaks muuta. Valdadele raha jagades ei eelda riik neilt mingit omaosalust, küll aga tavakodanikult ja lausa poole ulatuses!Rõuge volikogu liige Raul Ermel nimetab valitsuse käitumist silmakirjalikkuse tipuks: „Siin elavad vanad inimesed, pensionärid, neil ei ole seda 50 protsenti. Ja isegi kui oleks, kes aitab neil raha saamiseks bürokraatiast läbi närida?“Ermeli sõnul saavad kõik mõistlikud inimesed aru, et riigikaitseasju on vaja ajada, ent küsimus on, kuidas seda tehakse. „Tavalisest inimesest sõidetakse üle, aga moositakse omavalitsuste juhte, kellel on nii jõud kui õigus.“Üks asutus ehk kaitseministeerium laotab raha teisele asutusele ehk vallale, ent kujutagem endale ette samasugust olukorda inimeste vahel. Kinnisvaraärimees sõlmib vallavanemaga heade kavatsuste kokkuleppe, makstes talle toetust näiteks 10 000 eurot aastas ja vastutasuks menetleb too tema planeeringuid ja muid lube kiirelt ja asjatundlikult. Mis see oleks? Korruptsioonikuritegu. Korruptsiooni eest saab karistada ka ettevõtteid, ent karistusseadustik välistab selle riigi ja kohaliku omavalitsuse puhul - nemad tegutsevat avalikes huvides ja seaduse alusel. Korruptsiooni ei ole ka seetõttu, et riik kui karistussüsteemi kandja ei saa karistada iseennast. Seega saavad vastutada üksnes riigi ja omavalitsuste tegevust suunavad konkreetsed inimesed.Kulutasime lihtsalt ära!Heade kavatsuste kokkuleppele järgnesid tegevustoetuse lepingud ja igal aastal sai Rõuge vald 33 000 eurot. Lepingute tekstid olid kõigil neljal aastal ühesugused. Toetuse eesmärk on „tegevustoetuse andmine Nursipalu harjutusvälja kasutamisest tekkiva negatiivse mõju leevendamise tegevuste elluviimiseks harjutusvälja mõjupiirkonnas“. Lepingus on mustvalgel kirjas, et Rõuge vald kohustub kasutama toetust sihtotstarbeliselt, säästlikult ja mõistlikult. Ta peab lubama kontrollida toetuse kasutamise sihipärasust, RKIKi nõudmisel tuleb esitada kõik dokumendid kümne tööpäeva jooksul. Kui vald kasutab toetust ebasihipäraselt, on keskusel õigus nõuda toetuse tagastamist rikkumise ulatuses 30 kalendripäeva jooksul. Päris karm, eks?Rõuge volikogu parteitu ja sõltumatu liige Ermel elab ise Nursi külas, mehe kodu jääb harjutusväljaku laiendusest välja, küll aga tuleb riigile müüa metsamaad. Ermel on oma küsimustega olnud Rõuge pankroti äärele viinud vallavalitsusele varemgi pinnuks silmas. Omavalitsus laenas end lõhki ja jäi hätta kohustuste täitmisega, veel jaanuaris oli vallal ka ligi 160 000 euro suurune maksuvõlg.Veebruaris toimunud volikogu istungi avalikust salvestisest näeb, et Ermel küsib valla finantsosakonna juhatajalt Jana Skipparilt, kus nelja aasta jooksul saadud 130 000 eurot on. Jah, 45 000 läks endise Nursi koolimaja küttesüsteemi ja magasiaida laastukatuse vahetusele, aga ülejäänud 85 000? „Kas see raha ikka on veel kuskil või on palkadeks makstud juba ammu?“ päris Ermel. Skippar vastab sõna-sõnalt, et tegelikult ongi see raha ühes potis (muu vallaeelarvega - N. N.) ja see on kulutatud lihtsalt ära. „Seda ei ole (varem - N. N.) võetud eraldi tuluna, aga selles eelarves ma tõstsin ta eraldi, et oleks nagu näha täpselt, kuidas see tulu ja kulu on. Aga tõepoolest, see on olnud varasemalt kogu valla üks tulubaas.“Skippari jutt viitab veel ühele lepingu rikkumisele - omavalitsus peab pidama toetuse kohta eraldi kuluarvestust.Ermel esitas vallavalitsusele aasta algul ka kirjaliku päringu. Vastuses seisis, et konkreetselt Nursi piirkonna heaks on kasutatud 130 000 eurost 45 000. Õhtuleht esitas küsimused raha kasutamise kohta kahele Nursipalu polügooni taluvale vallale. Võru vallavanem Kalmer Puusepp vastas, et igal aastal saadud ligi 11 000 eurot läksid investeeringute kava kohaselt Sõmerpalu lasteaia parendustöödesse ning uue lasteaia projekteerimis-ehitustöödesse. „Kõiki toetusega ellu viidud tegevusi saab vaadata kohapeal ja just nüüd toimus Sõmerpalu uue lasteaia sarikapidu,“ on Puusepp tehtu üle uhke.Rõuge abivallavanem Uno Kangro sai samad küsimused, ent tema nimetas pöördumist „pehmelt öeldes ebaprofessionaalseks ning päringu stiili häirivaks“. Lõpuks teatas Kangro, et pöördumine on registreeritud märgukirja ehk selgitustaotlusena, mis tähendab, et vastamisega võib venitada 30 päeva.RKIK pole midagi kontrollinudKui Õhtuleht päris kaitseinvesteeringute keskuselt, kas ja kuidas on vallad sihtotstarbelist toetust kasutanud, teatas RKIKi taristuprojektide koostöö koordinaator Kaupo Kaasik kõigepealt, et soovib kirjalikke küsimusi. „Oleme loomulikult küsinud, kuhu on kasutatud,“ ütleb ta. Kas RKIK on nõudnud mõnel juhul ka toetuse tagastamist?„Ei, selliseid asju ei ole, see on piisavalt lai koht, kuhu raha panna.“RKIKi harjutusväljade projektijuht Elari Kalmaru vastab kirjalikele küsimustele, et igal aastal on omavalitsused andnud teada, mida saadud raha eest tegid. Järgneb nimekiri, kuidas vallad on kasutanud raha teede hooldusremondiks, Võru vald projekteerinud lasteaia, Rõuge vald tegelenud Nursi külakeskusega, Lääne-Harju vald rajanud Kloogale mängu-sportimisväljaku ning kergliiklustee valgustuse. Saku vald tegi mürakaardi ja Narva-Jõesuu korrastas Sinimäe vaatetorni ümbritsevat territooriumi ning ostis muuseumile suurema telgi.Kalmaru tunnistab, et RKIK pole nõudnud üheltki lepingupartnerist omavalitsuselt välja toetuse kasutamisega seotud dokumente. „Pole olnud alust kahelda valdade tegevuses,“ ütleb ta.Ermeli sõnul toimus raha kasutamise üle kunagi koosolek, millel üks Nursipalu tsoonis elav naine avaldas soovi, et tema kodu juurest mööduv tee tehtaks korda. „Juhtusin suvel sõitma sama teed mööda. Avalik tee, mida vald peaks korras hoidma ja hooldama, aga sellele pole jumal teab mis ajast veetud kruusa ega veidigi silutud.“ Algul arutati Ermeli kinnitusel, et riigilt saadavat raha tuleks kasutada Nursipalu ääres olevate avalike objektide parandamiseks. „Nursi endisele koolimajale pandi maaküte ja suure sõdimise tulemusena sai muinsuskaitsealusele magasiaidale uue laastukatuse, aga rohkem pole tehtud,“ räägib ta.Kast lauaviina ja teeme ära!Tallinnast vaadatuna võib kohalike protest harjutusvälja laiendamise vastu tunduda arusaamatu, ent Ermeli sõnul on selle põhjus pika aja jooksul kogunenud usaldamatus ja trots nii riigi kui ka valla suhtes. „Kui Nursipalu polügoon loodi, tulid kaitseministeeriumi tegelased siia, peeti koosolekut, lõpuks mindi ühte turismitallu ja virutati lauale kast lauaviina,“ ütleb ta. „Siia tuldi nagu aborigeenide juurde! Nursipalu inimesed mäletavad, mis siis kokku kõik lubati, alates kergliiklusteedest kuni selleni, et kohalikud talunikud saavad kaitseväele oma porgandid maha müüa. Ühtegi neist lubadustest ei täidetud!“ Ermeli kinnitusel said elanikud ainult müra, lärmi ja heitgaasid.Kui inimesed enam riiki ja omavalitsust ei usalda, ongi lihtne tekkida mõtlemisel, et maa on lame ja meile pole NATOt vaja. Lisaks 1,35 miljoni euroni kasvanud iga-aastasele toetusele annab riik neljale omavalitsusele kümme miljonit eurot ühekordset investeeringutoetust, millest Rõuge vald saab kaks miljonit. Ermeli hinnangul ei peaks seda raha andma vallale laiakslöömiseks. „Mina teen ettepaneku jagada see kaks miljonit Nursipalu piirkonna inimestele kätte - kui igaüks saab ligi 3000 eurot, siis ta tunneb, et on vähemalt midagigi saanud kõigi oma kannatuste eest! Kui anda raha vallale, on teadmata, mis sellest lõpuks saab.“Riik suurendab rahakülvi polügoonivaldadele, selle kasutamiseks antakse vabad käedKaitseministeerium kasvatab tänavu hüppeliselt valdadele makstavat olulise häiringu toetust ja annab selle kasutamiseks vabad käed.Kaitseministeeriumi õigusosakonna juhataja Lauri Kriisa sõnul on 1,35 miljoni euro suurune püsiva häiringu toetus senisest suurem, püsivam ja puudutab senise üheksa asemel 16 omavalitsust. Näiteks Võru vald saab senise 11 000 euro asemel tänavu 149 000 ja Tapa vald 10 500 euro asemel 328 000. Toetust arvestatakse kolmandiku ulatuses harjutusväljaku häiringu mõjuala pindala ning kahe kolmandiku ulatuses mõjualas olevate eluruumide hulga põhjal. Näiteks keskpolügooni ja Nursipalu mõjuala on neli kilomeetrit harjutusvälja välispiirist.Üllatav on, et hüvitise kasutamist ei piirata Kriisa sõnade kohaselt kaugusega harjutusväljast. „Olulise häiringu suund, ulatus, tugevus, iseloom jms sõltuvad olulisel määral ilmast, harjutuste iseloomust, kasutatavatest relvadest, inimeste tundlikkusest, liikumisharjumustest, juurdepääsuteedest jms,“ põhjendas ta.Seega võib toetust põhimõtteliselt kasutada ka harjutusväljast kümnete kilomeetrite kaugusel.Samuti ei täpsusta määrus, mida loetakse hüvitise sihtotstarbeliseks kasutamiseks. „Toetuse sihtotstarbelise kasutamise all mõistetakse tegevusi, mis on suunatud kohaliku elukeskkonna parandamiseks, seejuures ei piirata tegevuste elluviimist kitsalt häiringu mõjualaga,“ lisas Kriisa. Ehk omavalitsused otsustavad ise, mida riigilt saadava rahaga teha.Siiski on toetusel Kriisa kinnitusel üldine eesmärk hüvitada harjutusväljaga kaasnevat olulist häiringut ning raha peab kasutama kaasavalt, eesmärgipäraselt ja läbipaistvalt. „Seisukohale, et hüvitist ei ole kasutatud eesmärgipäraselt, saab asuda näiteks siis, kui puudub ilmselge seos häiritud elanikkonna elukvaliteedi parandamise ja kulutuse vahel.“ Mingisugune kontroll toimub toetuse kasutamise üle samuti - vald peab esitama igal aastal hüvitise kasutamise kohta aruande ja riigil on õigus kontrollida, kas raha kasutati eesmärgipäraselt.Remo TõnismäeAldo Luud ANDKE SEE RAHA INIMESTELE! Nursipalu lähistel elava Raul Ermeli hinnangul peaks riik toetama rohkem harjutusvälja lähistel elavaid inimesi, ent annab selle asemel miljoneid vallavalitsustele. Aldo Luud OSTAME VALLAD ÄRA! Helded toetused Nursipalu harjutusväljaga seotud valdadele tagavad omavalitsuste kuulekuse.NILS NIITRA


Politico: Euroopa Liit valmistub alustama liitumiskõnelusi UkrainagaTALLINN, 4. oktoober, BNS – Euroopa Liit valmistub alustama liitumiskõnelusi Ukrainaga; ametlikku teadaannet on oodata juba detsembris, kirjutas teisipäeval Politico kolmele informeeritud diplomaadile viidates.
Diplomaatide sõnul valmistuvad riigi- ja valitsusjuhid näitama Kiievile rohelist tuld, et alustada ametlikke läbirääkimisi 27-liikmelise blokiga ühinemise üle veel enne aasta lõppu.
EL-i eesmärk on laieneda uues laines 35 riiki ja nende keskmes on Ukraina, kirjutab Politico.
Euroopa Komisjoni president Ursula von der Leyen ütles septembris parlamendi ees peetud aastakõnes, et Ukraina tulevik on "liidus".
Ühenduse riigid andsid juunis Kiievile EL-i liikmekandidaadi staatuse ja komisjon peab avaldama novembris "eduaruande" selle kohta, kui hästi Ukraina ja teised kandidaatriigid blokiga liitumise tingimusi täidavad, ütles ajakirjanikega rääkinud EL-i ametnik.
Kui eduaruanne on heaks kiidetud, teeb komisjon avalduse, mis muudab liikmesriikide jaoks "väga raskeks mitte öelda jah läbirääkimistele Ukrainaga, ütles anonüümsust palunud EL-i diplomaat.
"Poliitiline surve selle ümber on lihtsalt liiga suur, et üksikud liikmesriigid suudaksid vastu seista. Tööeeldus on tõepoolest, et detsembriks otsustab Euroopa Ülemkogu läbirääkimisi alustada."
Igasugune otsus alustada ametlikke liitumiskõnelusi Ukraina EL-iga ühinemiseks on poliitiliselt ja juriidiliselt raske. Läbirääkimiste alustamiseks peab Ukraina täitma seitse komisjoni seatud tingimust, mille seas on kohtureform ja korruptsiooni ohjeldamine. Ukraina valitsus teatas augustis, et toonase seisuga oli seitsmest tingimusest täidetud vaid kaks.
Kuigi Ukraina ei pruugi olla täitnud kõiki seitset tingimust ajaks, kui Euroopa riigi- ja valitsusjuhid kogunevad detsembri keskel toimuvale tippkohtumisele, on liidritel kavas teha poliitiline avaldus läbirääkimistele loa andmiseks isegi siis, kui kõneluste õiguslik raamistik pole veel lõplikult vormistatud.
"Eesmärk on detsembris läbirääkimiste alustamises poliitiliselt kokku leppida," ütles teine diplomaat ja lisas, et juriidiline otsus Ukraina vastuvõtmise kohta võib sündida 2024. aasta alguses.
Kolmas diplomaat ütles, et liidrid saadavad detsembris Ukraina tulevase liikmesuse kohta positiivse signaali.
Küsimusele, kui kaugele on Ukraina seitsme kriteeriumi täitmisel jõudnud, vastas EL-i ametnik, et edusammud on julgustavad ja ainult üks, vähemusi puudutav valdkond tundub lühiajaliselt problemaatiline.
Baltic News Service


NURSIPALU OHVRITE TOETUS LÖÖDI SIRGEKS: vald raiskas ministeeriumi antud raha äraRiigilt nelja aasta jooksul Nursipalu harjutusvälja halbade mõjude leevendamiseks 130 000 eurot toetust saanud Rõuge vallavalitsus kulutas sellest valdava osa lihtsalt eelarveaukude lappimiseks. Kuigi kaitseinvesteeringute keskus võiks toetuse tagasi küsida, saab Rõuge edaspidi ligi kaks korda rohkem raha.
2019. aastal sõlmis toonane kaitseminister Jüri Luik kaitseväe polügoone taluva üheksa omavalitsusega heade kavatsuste kokkuleppe. Kokkuleppe punktis 6 võttis kaitseministeerium kohustuse toetada valdu aastatel 2019–2023 sihtotstarbeliselt, ent juba punktis 8 seisab, et „omavalitsus toetab riigikaitselist tegevust omavalitsuse territooriumile jääva riigikaitselise taristu väljaehitamisel vajalike planeeringute ja lubade õiguspärase, kiire ja asjatundliku menetlemisega“.
Niisiis maksis valitsus valdadele 292 000 eurot aastas, et nad kaitseväele vajalikud asjad ruttu jonksu ajaks. Sel kevadel teatas valitsus toetussumma kergitamisest 1,35 miljonile ja raha hakkab saama 16 omavalitsust. Näiteks Rõuge valla iga-aastane toetus kerkib 33 000 eurolt 58 000 euroni. Ja see pole veel kõik! Lisaks külvab riik Nursipaluga seotud omavalitsustele kümme miljonit eurot ühekordset investeeringutoetust, millest kaks miljonit läheb Rõuge vallale.
Tavalisest inimesest sõidetakse üle
Meedias on olnud palju juttu inimestest, kelle maad-metsad riik harjutusvälja laiendamise tõttu ära ostab, ent vähem neist, kes jäävad harjutusvälja mõjualasse elama. Kui vallavalitsustele visatakse piltlikult öeldes lennukilt raha, siis mida pakub valitsus inimestele, keda asi päriselt puudutab? 50protsendilise omaosalusega investeeringutoetust! See võimaldab hoonete konstruktsioone vastupidavamaks muuta. Valdadele raha jagades ei eelda riik neilt mingit omaosalust, küll aga tavakodanikult ja lausa poole ulatuses!
Rõuge volikogu liige Raul Ermel nimetab valitsuse käitumist silmakirjalikkuse tipuks: „Siin elavad vanad inimesed, pensionärid, neil ei ole seda 50 protsenti. Ja isegi kui oleks, kes aitab neil raha saamiseks bürokraatiast läbi närida?“
Ermeli sõnul saavad kõik mõistlikud inimesed aru, et riigikaitse asju on vaja ajada, ent küsimus on, kuidas seda tehakse. „Tavalisest inimesest sõidetakse üle, aga moositakse omavalitsuste juhte, kellel on nii jõud kui õigus.“
Üks asutus ehk kaitseministeerium laotab raha teisele asutusele ehk vallale, ent kujutagem endale ette samasugust olukorda inimeste vahel. Kinnisvaraärimees sõlmib vallavanemaga heade kavatsuste kokkuleppe, makstes vallavanemale toetust näiteks 10 000 eurot aastas ja vastutasuks menetleb vallavanem tema planeeringuid ja muid lube kiirelt ja asjatundlikult. Mis see oleks? Korruptsioonikuritegu. Korruptsiooni eest saab karistada ka ettevõtteid, ent karistusseadustik välistab selle riigi ja kohaliku omavalitsuse puhul – nemad tegutsevat avalikes huvides ja seaduse alusel. Korruptsiooni ei ole ka seetõttu, et riik kui karistussüsteemi kandja ei saa karistada iseennast. Seega saavad vastutada üksnes riigi ja omavalitsuste tegevust suunavad konkreetsed inimesed.
Kulutasime lihtsalt ära!
Heade kavatsuste kokkuleppele järgnesid tegevustoetuse lepingud ja igal aastal sai Rõuge vald 33 000 eurot. Lepingute tekstid olid kõigil neljal aastal ühesugused. Toetuse eesmärk on „tegevustoetuse andmine Nursipalu harjutusvälja kasutamisest tekkiva negatiivse mõju leevendamise tegevuste elluviimiseks harjutusvälja mõjupiirkonnas“. Lepingus on mustvalgel kirjas, et Rõuge vald kohustub kasutama toetust sihtotstarbeliselt, säästlikult ja mõistlikult. Vald peab lubama kontrollida toetuse kasutamise sihipärasust, RKIKi nõudmisel tuleb esitada kõik dokumendid kümne tööpäeva jooksul. Kui vald kasutab toetust ebasihipäraselt, on keskusel õigus nõuda toetuse tagastamist rikkumise ulatuses 30 kalendripäeva jooksul. Päris karm, eks?
Rõuge volikogu parteitu ja sõltumatu liige Ermel elab ise Nursi külas, mehe kodu jääb harjutusväljaku laiendusest välja, küll aga tuleb riigile müüa metsamaad. Ermel on oma küsimustega olnud Rõuge pankroti äärele viinud vallavalitsusele varemgi pinnuks silmas. Omavalitsus laenas end lõhki ja jäi hätta kohustuste täitmisega, veel jaanuaris oli vallal ka ligi 160 000 euro suurune maksuvõlg.
Veebruaris toimunud volikogu istungi avalikust salvestisest näeb, et Ermel küsib valla finantsosakonna juhatajalt Jana Skipparilt, kus nelja aasta jooksul saadud 130 000 eurot on. Jah, 45 000 läks endise Nursi koolimaja küttesüsteemi ja magasiaida laastukatuse vahetusele, aga ülejäänud 85 000? „Kas see raha ikka on veel kuskil või on palkadeks makstud juba ammu?“ päris Ermel. Skippar vastab sõna-sõnalt, et tegelikult ongi see raha ühes potis (muu vallaeelarvega – N. N.) ja see on kulutatud lihtsalt ära. „Seda ei ole (varem – N. N.) võetud eraldi tuluna, aga selles eelarves ma tõstsin ta eraldi, et oleks nagu näha täpselt, kuidas see tulu ja kulu on. Aga tõepoolest, see on olnud varasemalt kogu valla üks tulubaas.“
Skippari jutt viitab veel ühele lepingu rikkumisele – omavalitsus peab pidama toetuse kohta eraldi kuluarvestust.
Ermel esitas vallavalitsusele aasta algul ka kirjaliku päringu. Vastuses seisis, et konkreetselt Nursi piirkonna heaks on kasutatud 130 000 eurost 45 000. Õhtuleht esitas küsimused raha kasutamise kohta kahele Nursipalu polügooni taluvale vallale. Võru vallavanem Kalmer Puusepp vastas, et igal aastal saadud ligi 11 000 eurot läksid investeeringute kava kohaselt Sõmerpalu lasteaia parendustöödesse ning uue lasteaia projekteerimis-ehitustöödesse. „Kõiki toetusega ellu viidud tegevusi saab vaadata kohapeal ja just nüüd toimus Sõmerpalu uue lasteaia sarikapidu,“ on Puusepp tehtu üle uhke.
Rõuge abivallavanem Uno Kangro sai samad küsimused, ent tema nimetas pöördumist „pehmelt öeldes ebaprofessionaalseks ning päringu stiili häirivaks“. Lõpuks teatas Kangro, et pöördumine on registreeritud märgukirja ehk selgitustaotlusena, mis tähendab, et vastamisega võib venitada 30 päeva.
Kui Õhtuleht päris kaitseinvesteeringute keskuselt, kas ja kuidas on vallad sihtotstarbelist toetust kasutanud, teatas RKIKi taristuprojektide koostöö koordinaator Kaupo Kaasik kõigepealt, et soovib kirjalikke küsimusi. „Oleme loomulikult küsinud, kuhu on kasutatud,“ ütleb ta. Kas RKIK on nõudnud mõnel juhul ka toetuse tagastamist? „Ei, selliseid asju ei ole, see on piisavalt lai koht, kuhu raha panna.“
OSTAME VALLAD ÄRA! Helded toetused Nursipalu harjutusväljaga seotud valdadele tagavad omavalitsuste kuulekuse. (Aldo Luud)
RKIK pole midagi kontrollinud
RKIKi harjutusväljade projektijuht Elari Kalmaru vastab kirjalikele küsimustele, et igal aastal on omavalitsused andnud teada, mida saadud raha eest tegid. Järgneb nimekiri, kuidas vallad on kasutanud raha teede hooldusremondiks, Võru vald projekteerinud lasteaia, Rõuge vald tegelenud Nursi külakeskusega, Lääne-Harju vald rajanud Kloogale mängu-sportimisväljaku ning kergliiklustee valgustuse. Saku vald tegi mürakaardi ja Narva-Jõesuu korrastas Sinimäe vaatetorni ümbritsevat territooriumi ning ostis muuseumile suurema telgi.
Kalmaru tunnistab, et RKIK pole nõudnud üheltki lepingupartnerist omavalitsuselt välja toetuse kasutamisega seotud dokumente. „Pole olnud alust kahelda valdade tegevuses,“ ütleb ta.
Ermeli sõnul toimus raha kasutamise üle kunagi koosolek, millel üks Nursipalu tsoonis elav naine avaldas soovi, et tema kodu juurest mööduv tee tehtaks korda. „Juhtusin suvel sõitma sama teed mööda. Avalik tee, mida vald peaks korras hoidma ja hooldama, aga sellele pole jumal teab mis ajast veetud kruusa ega veidigi silutud.“ Alul arutati Ermeli kinnitusel, et riigilt saadavat raha tuleks kasutada Nursipalu ääres olevate avalike objektide parandamiseks. „Nursi endisele koolimajale pandi maaküte ja suure sõdimise tulemusena sai muinsuskaitsealusele magasiaidale uue laastukatuse, aga rohkem pole tehtud,“ räägib ta.
Kast lauaviina ja teeme ära!
Tallinnast vaadatuna võib kohalike protest harjutusvälja laiendamise vastu tunduda arusaamatu, ent Ermeli sõnul on selle põhjus pika aja jooksul kogunenud usaldamatus ja trots nii riigi kui ka valla suhtes. „Kui Nursipalu polügoon loodi, tulid kaitseministeeriumi tegelased siia, peeti koosolekut, lõpuks mindi ühte turismitallu ja virutati lauale kast lauaviina,“ ütleb ta. „Siia tuldi nagu aborigeenide juurde! Nursipalu inimesed mäletavad, mis siis kokku kõik lubati, alates kergliiklusteedest kuni selleni, et kohalikud talunikud saavad kaitseväele oma porgandid maha müüa. Ühtegi neist lubadustest ei täidetud!“ Ermeli kinnitusel said inimesed ainult müra, lärmi ja heitgaasid.
Kui inimesed enam riiki ja omavalitsust ei usalda, ongi lihtne tekkida mõtlemisel, et maa on lame ja meile pole NATOt vaja. Lisaks 1,35 miljoni euroni kasvanud iga-aastasele toetusele annab riik neljale omavalitsusele kümme miljonit eurot ühekordset investeeringutoetust, millest Rõuge vald saab kaks miljonit. Ermeli hinnangul ei peaks seda raha andma vallale laiaks löömiseks. „Mina teen ettepaneku jagada see kaks miljonit Nursipalu piirkonna inimestele kätte – kui igaüks saab ligi 3000 eurot, siis ta tunneb, et on vähemalt midagigi saanud kõigi oma kannatuste eest! Kui anda raha vallale, on teadmata, mis sellest lõpuks saab.“
Riik suurendab rahakülvi polügoonivaldadele
Kaitseministeerium kasvatab tänavu hüppeliselt valdadele makstavat olulise häiringu toetust ja annab selle kasutamiseks täiesti vabad käed.
Kaitseministeeriumi õigusosakonna juhataja Lauri Kriisa sõnul on 1,35 miljoni euro suurune püsiva häiringu toetus senisest suurem, püsivam ja puudutab senise üheksa asemel 16 omavalitsust. Näiteks Võru vald saab senise 11 000 euro asemel tänavu 149 000 ja Tapa vald 10 500 euro asemel 328 000. Toetust arvestatakse kolmandiku ulatuses harjutusväljaku häiringu mõjuala pindala ning kahe kolmandiku ulatuses mõjualas olevate eluruumide hulga põhjal. Näiteks keskpolügooni ja Nursipalu mõjuala on neli kilomeetrit harjutusvälja välispiirist.
Üllatav on, et hüvitise kasutamist ei piirata Kriisa sõnade kohaselt kaugusega harjutusväljast. „Olulise häiringu suund, ulatus, tugevus, iseloom jms sõltuvad olulisel määral ilmast, harjutuste iseloomust, kasutatavatest relvadest, inimeste tundlikkusest, liikumisharjumustest, juurdepääsuteedest jms,“ põhjendas ta. Seega võib toetust põhimõtteliselt kasutada ka harjutusväljast kümnete kilomeetrite kaugusel.
Samuti ei täpsusta määrus, mida loetakse hüvitise sihtotstarbeliseks kasutamiseks. „Toetuse sihtotstarbelise kasutamise all mõistetakse tegevusi, mis on suunatud kohaliku elukeskkonna parandamiseks, seejuures ei piirata tegevuste ellu viimist kitsalt häiringu mõjualaga,“ lisas Kriisa. Ehk omavalitsused otsustavad ise, mida riigilt saadava rahaga teha.
Siiski on toetusel Kriisa kinnitusel üldine eesmärk hüvitada harjutusväljaga kaasnevat olulist häiringut ning raha peab kasutama kaasavalt, eesmärgipäraselt ja läbipaistvalt. „Seisukohale, et hüvitist ei ole kasutatud eesmärgipäraselt, saab asuda näiteks siis, kui puudub ilmselge seos häiritud elanikkonna elukvaliteedi parandamise ja kulutuse vahel.“ Mingisugune kontroll toimub toetuse kasutamise üle samuti – vald peab esitama igal aastal hüvitise kasutamise kohta aruande ja riigil on õigus kontrollida, kas raha kasutati eesmärgipäraselt.


Lasnamäe alustab eakate internetiturvalisuse programmigaTALLINN, 4. oktoober, BNS - Internetikelmuste vähendamiseks korraldab Tallinna Lasnamäe linnaosa valitsus koostöös partneritega tasuta küberhügieeni käsitleva programmi.
„Aina enam jõuab meediasse häiriva sisuga lugusid, kus eakad satuvad telefoni- ja internetikelmuste ohvriks. Mida meie saame omalt poolt pakkuda, et sääraseid kuritegusid vähendada on küberturvalisust käsitlevad koolitused. Ootame kohale eelkõige eakaid, kuid registreerida võivad kõik huvilised,“ ütles Lasnamäe linnaosa vanem Julianna Jurtšenko.
Koolitused toimuvad neljal korral kolmapäeviti Lasnamäe linnaosa valitsuse suures saalis Pallasti tänav 54 maja esimesel korrus. Koolitused toimuvad mõlemas keeles alates kella 10-11 eesti keeles ning kell 11.15-12.15 vene keeles. Ühe koolituse pikkus on üks tund.
18. oktoobril on koolituse teema „Sissejuhatus digimaailma“, kell 25. oktoobril „Nutiseadme turvalised/ebaturvalised rakendused“, 1. novembril „Kelmuse tüübid“ ning 8. novembril „Kuidas kelmust ennetada ning enda raha mitte kaotada?“.
Kuna üritus toimub siseruumis, on kohtade arv piiratud. Üritusele tagab koha eelregistreerimine läbi interneti lingil https://forms.gle/ra5fo4HPNeX6VM268 või telefoninumbril 6457702. Registreerida võib kõigile või siis kindale koolitusele, mis enim kõnetab.
Programmi korraldab Lasnamäe linnaosa valitsus koostöös politsei- ja piirivalveameti ning Tallinna Keskraamatukoguga.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Küberrünnak ettevõtte vastu võib ohustada ka töötajaid, kliente ja äripartnereidKaks hiljutist uuringut näitavad, et Eesti väikese ja keskmise suurusega ettevõtted (VKE-d) pööravad küberturvalisusele oluliselt vähem tähelepanu kui suurfirmad ning võivad seetõttu langeda kergemini ka küberrünnete ohvriks.Riigi Infosüsteemi Ameti (RIA) ja Statistikaameti korraldatud uuringutest selgub, et VKE-d koolitavad oma töötajaid küberohtude teemal tunduvalt harvemini, kui see on tavaks suuremates ettevõtetes. Mahukamaid investeeringuid küberturbesse hakkavad nad kavandama aga sageli alles siis, kui midagi päriselt juhtub.
„Samas on ohtude ennetamine alati odavam kui tagajärgedega tegelemine. Alles paar nädalat tagasi teavitas üks ettevõte meid, et ära hoiti rohkem kui miljoni euro suurune arvepettus,“ märkis RIA analüüsi- ja ennetusosakonna juht Märt Hiietamm.
„Uuringute järgi teavad paljud ettevõtjad küberruumis levivate ohtude kohta paraku üsna vähe. Samuti ei olda kuigi hästi kursis küberrünnakute võimalike kahjudega ega nende juhtumise tõenäosusega,“ selgitas Hiietamm. „Väiksemad ettevõtted ise arvavad, et nad pole kurjategijatele piisavalt atraktiivsed sihtmärgid, kuid tegelikult võetakse sageli sihikule just nemad, sest turvatase on neil keskmiselt madalam.“
Seetõttu on oktoobris ehk küberturvalisuse kuul toimuva RIA teavituskampaania keskmes tänavu just VKE-d. „Küberturvalisus ei ole ainult IT-kulu. Halvemal juhul võib küberrünnak lõppeda ettevõtte pankrotiga ja jätta suure hulga inimesi tööta,“ rõhutas Hiietamm. Ta tõi viimase aja ühe tõsisema juhtumina välja aasta alguses kaht Harjumaa tööstusettevõtet tabanud lunavararünnaku, mille tagajärjel oli sadade töötajatega firmade töö mitu nädalat tõsiselt häiritud.
„Me näeme oma töös tihti, et küberrünnak võib põhjustada kahju mitte ainult ettevõttele endale, vaid ka tema klientidele ja äripartneritele. Otsese majandusliku kahjuga kaasneb sageli ka mainekahju,“ nentis Hiietamm.
Neid riske ilmestavad viimastel aastatel levinud rünnakud teenusepakkuja vastu ehk tarneahelarünnakud, kus tungitakse näiteks IT-teenust pakkuva ettevõtte võrku ja sealtkaudu ka tema klientide infosüsteemidesse. „Sageli näeme, et vastutust ja riske, mis tarneahelas on IT-teenuse või mõne muu teenuse pakkumisel, ei ole üldse lepingus fikseeritud. Halvemal juhul ei ole isegi kohta, kuhu kirjutada või helistada, kui probleem tekib,“ selgitas Hiietamm.
Küberriskide alahindamist iseloomustab hästi ka mullune juhtum, kus RIA intsidentide lahendamise osakond (CERT-EE) avastas üle 300 veebipoe, mis kasutasid aegunud tarkvara ja olid seetõttu haavatavad ühe konkreetse turvanõrkuse suhtes. Hoolimata korduvatest meeldetuletustest oli tänavu suvel endiselt uuendamata pea saja e-poe tarkvara.
Kui kurjategijatel õnnestub e-poodi sisse häkkida, on neil võimalik paigaldada sinna pahavara või luua õngitsusleht, et varastada klientide andmeid – sealhulgas pangakaartide andmeid. Samuti võib isikuandmetega hooletu ringikäimine tuua kopsaka rahatrahvi, mille suurus on EL-i isikuandmete kaitse üldmääruse järgi kuni 20 miljonit eurot või kuni 4% ettevõtte eelmise majandusaasta käibest.
Positiivsema poole pealt tõi Hiietamm välja selle, et ettevõtted on enamlevinud petuskeemidest järjest teadlikumad. Ta julgustas neid intsidentidest ka RIA-le teatama lehel raport.cert.ee või cert@cert.ee, et Eesti küberruumi veelgi paremini kaitsta.
Täna algava RIA teavituskampaania „Juhi IT-vaatlikult!“ käigus jagatakse ettevõtetele infot küberohtude ja nende ennetamise kohta ning valminud on ka küberturvalisuse lühijuhend. Samuti leiab palju kasulikke nippe RIA asutustele ja ettevõtetele mõeldud nõuandelehelt. Lisaks on ettevõtetel võimalik taotleda kuni 60 000 eurot toetust oma küberturvalisuse hindamiseks ja parandamiseks.

Kuidas kaitsta ettevõtet küberohtude eest?
Tea, millist riist- ja tarkvara kasutad – ettevõtte kaitsevajaduste kaardistamiseks on vaja selget ülevaadet oma süsteemidest ja sisevõrkudes toimuvast.
Kaitse oma vara – halda uuendusi, paika haavatavusi, kasuta tulemüüre/viirusekaitset jne.
Kaitse oma töötajaid – loo turvaline paroolipoliitika, kasuta mitmikautentimist.
Õpi ära tundma rünnakuid – suurenda töötajate teadlikkust, koolita oma inimesi ja kontrolli regulaarselt memde teadmisi.
Õpi taastama – loo taasteplaan, taga varunduse toimimine ja tee proovitaastamisi.
Kaitse kaubamärki – teadvusta ohtusid, kaitse (sotsiaalmeedia) kontosid, meiliserverite turvaprotokolle jne.


Kelmid tekitasid investeerimishuvilisele naisele 7750 eurot kahjuTALLINN, 4. oktoober, BNS – Investeerimisvõimalust pakkunud kurjategijad tekitasid Järvamaa naisele 7750 eurot kahju.
Septembri lõpus helistasid Järvamaa naisele vene keelt kõnelevad inimesed, kes pakkusid võimalust teenida investeerimisega raha, teatas Lääne prefektuuri pressiesindaja kolmapäeval.
Naise arvuti võeti tema nõusolekul üle ja tema teadmata võeti Bondorast 6500 eurot laenu ja tema arvelt kanti ära raha. Kokku tekitati kelmusega kahju 7750 eurot.
Tallinna toimetus, +372 610 8866, sise@bns.ee
Baltic News Service


Petturid rääkisid naiselt välja tuhandeid eurosid3. oktoobril alustas politsei kriminaalmenetlust selles, et septembri lõpus helistasid Järvamaa naisele vene keelt kõnelevad inimesed, kes pakkusid võimalust teenida investeerimisega raha.Naise arvuti võeti tema nõusolekul üle ja tema teadmata võeti tema nimele Bondorast 6500 eurot laenu ja tema arvelt kanti ära raha. Kokku tekitati kelmusega kahju 7750 eurot.


Järvamaa naisele helistasid vene keelt kõnelevad inimesed, kahju 7750 eurotTeisipäeval, 3. oktoobril alustati kriminaalmenetlust selles, et septembri lõpus helistasid Järvamaa naisele vene keelt kõnelevad inimesed, kes pakkusid võimalust teenida investeerimisega raha.
Naise arvuti võeti tema nõusolekul üle ja tema teadmata võeti tema nimele Bondorast 6500 eurot laenu ja tema arvelt kanti ära raha.
Kokku tekitati kelmusega kahju 7750 eurot.


Politsei kahtlustab Tallinna Lastehaigla endist toitlustusteenistuse juhti töötajate fiktiivses värbamisesPõhja ringkonnaprokutatuur esitas Tallinna Lastehaigla toitlustusteenistuse endisele juhatajale Gert Reisnerit kahtlustuse fiktiivsete töölepingute sõlmimises.
Eesti Ekspress kirjutas kevadel, et möödunud aasta lõpus lastehaiglast vallandatud Reisner palkas väidetavalt fiktiivselt tööle oma lähikondlasi.
Näiteks võttis ta köögi abitöötajana palgale inimese, keda teised haiglatöötajad nägid esimest korda alles aastalõpu peol. Samuti puudus sel abitöötajal haigla läbipääsukaart.
Kollektiiviga tutvumise ajaks oli naine paberite järgi köögis töötanud peaaegu aasta aega. Reisneri sõnul ei teadnud kolleegid abitöötajat seetõttu, et too töötas koroonapandeemia tõttu distantsilt.
Lastehaigla süüdistas Reisnerit nii majandusliku kahju kui mainekahju tekitamises. Reisner vallandati järsult ning haigla pöördus politseisse.
Nüüd on Põhja ringkonnaprokuratuur esitanud kahtlustuse kelmuses kolmele inimesele - Reisnerile ning kahele inimesele, kellega ta väidetavalt fiktiivsed töölepingud sõlmis.
„Kohtueelse menetluse käigus kontrollime Tallinna Lastehaiglalt saabunud teavet, mille kohaselt sõlmiti endise toitlustusjuhi initsiatiivil kolm fiktiivset töölepingut tekitades nii Lastehaiglale ligikaudu 60 000 euro ulatuses majanduslikku kahju,“ rääkis abiprokurör Piia Enno.
Enno lisas, et juhtum on tekitanud palju negatiivseid emotsioone ning seetõttu on üks käimasoleva kriminaalmenetluse eesmärke eraldada faktid emotsionaalsetest hinnangutest.
Osa lastehaigla töötajaid rääkis Ekspressile, et pärast vallandamist muutus Reisneri käitumine lausa hirmsaks.
Reisneri vallandamise järel toitlustusteenistuse juhiks saanud Kairi Vähi sõnas, et teda hakati pidevalt jälgima. Maja taga seisid võõrad autod, Vähi kodu pildistati.
Ka teised juhatuse liikmed tõdesid, et Reisner jälitab neid. Mees püüdis lastehaiglas käies ka tööruumidesse siseneda.
Lisaks politseisse pöördumisele esitas lastehaigla Reisnerile nõudekirja igasuguse õigusvastase tegevuse lõpetamiseks. Samuti tellis haigla asutuse siseauditi, et aru saada, kus võis olla nendepoolne eksimus.


Riik peab Ida-Virumaal rohkem oma õlule võtmaRääkides rohepöördest ja nendest loosungitest, siis see ei ole toonud Ida-Virumaale jõukust juurde, teinud elu paremaks. Vastupidi, tuhanded hea palgaga töökohad põlevkivitööstuses kadusid kolm-neli aastat tagasi.Esimesi õiglase ülemineku fondi kasvuhoonetes istutama hakatud idusid ja esimest saaki saame oodata heal juhul alles mõne aasta pärast. Ja seda ka, et põlevkivitööstusega seotud saast on jäänud Ida-Virumaale, aga sellega teenitud raha rändab suuremas osas maksudena pealinna, on kohalikud märkinud.Ida-Virumaa elukeskkonda on proovitud nüüdisajastada, et ka Narvas, Kohtla-Järvel ja Sillamäel valmiksid näiteks Eesti taasiseseisvumise aja jooksul esimesed uued kortermajad, kuhu oleks siis ka mujal Eestis elavatel õpetajatel, arstidel, inseneridel, ettevõtjatel ja teistel oma ala asjatundjatel rohkem tahtmist ja julgust kolida. Sellele on nüüd valitsuse kärpekava kolinaga vett peale tõmmanud ja kuulsime, kuidas Narva äsja sellest plaanist loobus. Millest on väga kahju.Tarvis oleks, et Ida-Virumaa muutuks kiiremini eestikeelsemaks ja -meelsemaks. See tähendab seda, et selliste inimeste osakaal seal peaks suurenema. Hetkel toimub lihtsalt Browni liikumine ja me ei tea, millal Eesti riik oma kanda seal enam kinnitada üldse tahab.Mis on julgeolekuriskid, mida ma silmas pean? Seda näitas peaaegu et üksmeelne toetus Putinile 2018. aasta Vene presidendivalimistel Eestis elavate Vene kodanike seas − see oli oluliselt kõrgem Eestis elavatel Vene kodanikel kui emamaal Venemaal elavatel kodanikel. Ka Venemaa-meelsete jõudude edu meie kevadel toimunud riigikogu valimistel näitas, et sellest piirkonnast võib väga kergelt saada kogu riiki ähvardav julgeolekuoht, mida me keegi ei soovi.Pelga eriesindaja asemel peaks riik looma Ida-Virumaa jaoks palju laiema arenguprogrammi. Mitte üksnes ei püüaks kohalikke omavalitsusi toetada, vaid aitaks piirkondi surnud punktist edasi ja võtaks neilt ka olulisi ülesandeid üle. Hariduse riigistamine on Ida-Virumaal võetud juba vastu erilise vastuseisuta. Ja eestikeelse hariduse tagamiseks on õige riigistada maakonna kõigi suuremate linnade koolid.Minu hinnangul saab riik tõhusamalt toimima panna ka sotsiaalsfääri ning piirkonna heakorramajanduse, mis on seotud olnud pidevate korruptsiooniskandaalidega ja kohaliku võimu paiguti täiesti halvanud. Vähemalt ajutiselt aitaks riik nende valdkondade ülevõtmisega maakonna suuremad keskused surnud punktist üle saada.Seega mina arvan, et loodav valitsuse eriesindus või eriesindaja peaks seda eest vedama. Sellega looks riik kõigile piirkonna elanikele parema elukeskkonna ja ka kogu Eestile kindlama julgeolekuolukorra.On täiesti mõistetav, et Venemaa võimu, kultuuri poolt infoväljas hoitud ja seal kasvanud inimeste roll on Ida-Viru suuremates omavalitsustes määrav. Me nägime ka seda, et linnapea võib olla isiklikult tore inimene ja demokraatlikult meelestatud, aga tema valikud seisnevad selles, kui kaua tal lastakse võimul püsida, ning kiire umbusaldushääletus tabas ka Katri Raiki.Mina olen optimist ja usun, et nii Venemaal kui ka Eestis elavad vene inimesed jõuavad äratundmisele, et demokraatlik võimukorraldus on parim, mida inimkond endale lubada saab. Aga me peame endale tunnistama, et see ei juhtu kiiresti, vaid pigem aastakümnetega. Seega, Ida-Virumaa vajab arenguprogrammi, mitte pelka eriesindajat.Riigikogu sõnavõtust 25. septembril."Ida-Virumaa vajab arenguprogrammi, mitte pelka eriesindajat."RIINA SOLMAN, RIIGIKOGU LIIGE, ISAMAA


Lehed eileÕHTULEHES kirjutab Eesti toiduliidu juht Sirje Potisepp, et kodumaiste toidukaupade eelistus Eesti tarbijate seas on langenud viimase kümne aasta madalaimale tasemele. Aina suuremaks valikukriteeriumiks kerkib sooduspakkumine ja odavam hind. Riigi plaanitavate otseste ja kaudsete maksutõusude taustal tekib ärev tunne, kas Eesti tarbija saab üldsegi lubada endale kodumaist toitu.Märgatav eelistuse muutus on aset leidnud vanemate ja keskealiste inimeste seas. Alla 35aastaste hulgas langes kodumaise toidukauba eelistamine üsna oluliselt juba 2021. aastal ning nüüd jõudsid neile järele ka tarbijate tuumik, keskealised ja vanemad inimesed.Ostuotsuste hinnamõju on olnud viimaseid aastaid kõrge ning majandusolukorras, kus toidukaupade hind on kasvanud kiiremini kui üldine tarbijahinnaindeks, mängib suuremat rolli jätkuvalt kollane silt.2022. aasta läks Eesti toiduainetööstuse ajalukku raskeimana. Kriisid rullusid lahti doominoefektina: julm sõda, purunenud tarneahelad, toorme ja pakendite defitsiit, energiakandjate ja tootmissisendite hindade hiidkasv, metsik inflatsioon, tootmismahtude langus, kahjum... ja riigipoolne vaikus ajal, mil teised riigid panid oma tööstustele õla alla.POSTIMEES kirjutab, et ERR peaks lõpetama Vene propagandafilmide näitamise kanalil ETV+.Pikantne asjaolu on seegi, et need filmid ei ole nn vana klassika, nagu "Kapten Kloss" või "Neli tankisti ja koer", vaid Venemaa propaganda uued ja osavad šedöövrid. Kes on jälginud Venemaa filmitööstuse arengut, on kindlasti märganud, kuidas alates Krimmi okupeerimisest 2014. aastal on uued filmid muutunud järk-järgult sõjakamaks, seda nii tervikuna ja otsekoheselt kui varjatult ja mõnede putinistliku ideoloogia motiividega tasapisi läbipõimitult. Taas on teemaks kerkinud vene inimeste ennastsalgav võitlus fašismi vastu.Täiesti taunimisväärt on korduv ERRi nõukogu kriitika eiramine. Seda probleemi on nõukogu eri liikmed − vististi kõigi erakondade esindajad − viimaste aastate jooksul korduvalt tõstatanud. Kõik asjassepuutuvad on pead vangutanud ning kostnud: paha, väga paha − aga propagandistlik jamps läheb raudse järjekindlusega ETV+ eetrisse.


Demokraatiad ja pikk sõdaPeamiselt on Venemaa jäänud lootma läänemaailma poliitilisele nõrkusele, kuid liberaalsed demokraatiad võivad olla arvatust vastupidavamad, kirjutab kolumnist Mart Kuldkepp.Täiemahulise sõja kolmas talv pole enam kuigi kaugel ning praeguseks leidub vaevalt veel mõni ukrainlane, kelle pereringis või tutvusringkonna seas poleks kedagi sõjas langenut. Vastupealetung edeneb, kuid visalt. Ukraina valitsus on pärast aastatepikkust ootamist asunud lõpuks ka naissoost sõjaväelastele välivorme hankima. Sõda on saanud osaks kõigi ukrainlaste igapäevasest elust, olgu nad sõjaväelased või tsiviilisikud.
Venemaa näol on tegemist musta kastiga, mille sisse on raske näha, kuid tundub väga ebatõenäoline, et Putin oleks kuidagi muutnud oma eesmärki võimalikult suurt osa Ukrainast Venemaale allutada. Ainuke viis selle saavutamiseks on püüda Ukrainat ja tema lääne liitlasi välja kurnata ning seeläbi Vene pool lõpuks mingisuguse võiduni välja vedada, olgugi et esialgsed lootused seejuures lõpuni täitmata jäävad. Teisisõnu peaks tekkima midagi Talvesõja lõpetanud olukorra laadset, kus Ukraina surutakse tahes-tahtmata läbirääkimiste laua taha ja sunnitakse territoriaalsetele järeleandmistele, mille konkreetne ulatus sõltub juba sõjalisest olukorrast.
Võimalus selliseks arenguks on tõepoolest olemas, kuid seda mitte otseselt majanduslikel põhjustel. Lääne ressursid on Venemaa omadest meeletult suuremad, Putinil on usaldusväärseid liitlasi vähe ja tegelikult pole kahtlust, kumb pool tõsises kurnamissõjas lõpuks peale jääks. Euroopas külma sõja lõpu järel alla käinud sõjaline võimekus on põhimõtteliselt taastatav, rääkimata arenduspotentsiaalist. Kõik see vajab aega ja aja väärtust mõõdetakse praeguses sõjas ukrainlaste elude hinnaga, kuid lõpplahenduses pole kahtlust.
Tundub väga ebatõenäoline, et Putin oleks kuidagi muutnud oma eesmärki võimalikult suurt osa Ukrainast Venemaale allutada.
Peamiselt on Venemaa jäänud lootma läänemaailma poliitilisele nõrkusele, sest lisaks majanduslikule potentsiaalile vajab kurnamissõja võitmine ka poliitilist tahet. Avatud ühiskondade poliitilised jõud on aga teadupärast manipuleeritavad, samuti nende valijaskonnad. Korruptsioon, propaganda ja mitmesugused hübriidsõja meetodid on väga efektiivsed ja laialt kasutust leidnud Vene relvad, ilma milleta oleks sõda ilmselt ammugi kaotatud.
Ent neilgi vahenditel on oma kasutuspiirid. Juba fakt, et Putin üldse otsustas täiemahulist sõda alustada, ilma et Vene sõjavägi tegelikult selleks valmis oleks olnud, näitas tema võimetust olukorda adekvaatselt hinnata. Samuti võib arvata, et liberaalsed demokraatiad osutuvad ka seekord vastupidavamaks, kui nende vaenlased seda oodata oskavad. Nii on see eeskätt seetõttu, et erinevalt diktatuurirežiimidest on demokraatiad põhimõtteliselt õppimisvõimelised, isegi kui asjasse puutuvaid õppetunde pika hambaga vastu võetakse.
Eesti on käimasoleva invasiooni algusest peale (ja tegelikult isegi juba enne seda) manitsenud oma liitlasi valmistuma just nimelt pikaks konfrontatsiooniks Venemaaga ning loobuma tühjadest lootustest, et normaalsed suhted Vene Föderatsiooniga õnnestub kuidagi taastada. Ja ükskõik kui vastumeelne selline perspektiiv meie vestluspartneritele ka ei tunduks, on  sellega raske vaielda, sest tegelikkus on selline, nagu ta on. Harkivis ehitatakse samal ajal aga esimest maa-alust kooli.


Pettunud klient sai tuntult veebipoelt alusetult arve teenuse eestValge Klaari e-poest eelmise aasta lõpus kõrvaklappinud tellinud klient, avastas suvel, et need ei hakka laadima laadimiskarbis ning saatis need ettevõtte esindusse. iDeal esitas talle tema sõnul alusetu arve diagnostika eest.
Ärilehe poole pöördus lugeja, kelle sõnul nõudis ettevõte Ideal temalt alusetult tasu diagnostika eest. „Potentsiaalselt on tegemist kelmusega ja ohvreid võib olla sadades, kui mitte rohkem,“ sõnas lugeja.
Ta ostis eelmise aasta novembri lõpus Valge Klaari e-poest kõrvaklapid. 19. augustil avastas ta, et tema Apple airpodsid (kõrvaklapid - toim.) ei hakanud laadima laadimiskarbis. Ta uuris Valge Klaari e-poe veebilehelt infot garantiilise pöördumise kohta. Kuna ta elas Rakveres, polnud tal võimalik esindusse kohapeale minna ning ta postitas kõrvaklapid postiga esindusse.
Valge Klaar kuulub iDeali alla, kes saatis kliendile 24.08 arve, kus kulureana oli märgitud ka diagnostika/hinnapakkumine summas 29 eurot. Kliendi sõnul oli see tasu põhjendamatu, kuna 1 aasta pärast ostmist lasub müüjal kohustus selgitada välja vea põhjus oma kulul. Ta lisas, et Valge Klaar polnud sellega nõus ja nõudis jätkuvalt tasu diagnostika eest. Esmaspäeval tagastas ettevõte talle siiski 29 eurot, kuid seda ilma vabanduse või omapoolse eksimuse tunnistamiseta.
TTJA: puuduste tekkimise põhjendamise kohustus on esimesel aastal müüjal
„Tarbijal on õigus esitada pretensioon asja puuduste kohta 2 aasta jooksul ostu sooritamisest ning kauplejal on kohustus selle perioodi jooksul kõrvaldada puudus juhul, kui kaupleja ise on vastutav sellise lepingutingimustele mittevastavuse (vea või puuduse) eest,“ sõnas tarbija- ja tehnilise järelvalveameti (TTJA) tarbijavaidluste komisjoni sekretariaadi nõustamise ekspert Margot Leen.
Ta lisas, et puuduste tekkimise põhjuste tõendamise kohustus on esimese aasta jooksul pärast ostu tegemist müüjal. Pärast seda tuleb tõendamisega seonduv müüjaga kokku leppida ning see kohustus võib lasuda ka tarbijal.
Leen sõnas, et pretensiooni lahendamise ja puuduse kõrvaldamise kohustuse täitmine eeldab kaupleja poolt eelnevat puuduse põhjuse tuvastamist, üldjuhul ka asja ülevaatamist. Esimese aasta jooksul ilmnenud puuduste puhul eeldatakse, et need olid olemas juba ostjale üleandmisel ning nende eest vastutab kaupleja, kui kaupleja ei tõenda vastupidist. Kaupleja ei vastuta asja loomulikust kulumisest, mehaanilistest vigastustest ja valesti kasutamisest tingitud puuduste eest.
Tarbija on kohustatud kandma puuduse väljaselgitamise mõistlikud kulud, kui kaupleja tuvastab, et puudus on põhjustatud tarbijapoolse asja vale kasutuse tõttu. Siis ei vastuta kaupleja puuduse tekkimise eest ega ole kohustatud kandma kulusid, mis kaasnevad vea väljaselgitamiseks.
Tarbija peab olema eelnevalt teadlik sellisest olukorrast ja tüüptingimusega pandud kohustusest ning selline kulude kandmise kohustuse jaotus peab olema eelnevalt tarbijale teatavaks tehtud. „Asja ülevaatamise kulud peavad olema mõistlikud ja põhjendatud suurusega ning ei tohi tarbijat ülemääraselt koormata,“ lisas Leen.
Tarbijavaidluste komisjon on varasemates otsustes selgitanud, et kui kaupleja on ostetud asja üle vaadanud ja ei ole defekti/kauplejapoolset mittevastavust tuvastanud, tuleb tarbijal tõendada vastupidist. Teatud juhtudel võib olla tarbijal kohustus tasuda asja ülevaatamise põhjendatud kulud olukorras, kus vea on põhjustanud tarbija.
Kaupleja on kohustatud asja üle vaatama ja puudused kõrvaldama mõistliku aja jooksul. Leen lisas, et tuleb arvestada, et kui puuduse kõrvaldamine ebaõnnestub, on tarbijal õigus asi tagastada ja raha tagasi saada.
Valgelt Klaarilt ei õnnestunud loo ilmumise ajaks kommentaari saada.


Lasnamäe kutsub eakaid internetiturvalisuse programmi koolituseleInternetikelmuste vähendamiseks korraldab Lasnamäe linnaosa valitsus koostöös partneritega tasuta küberhügieeni käsitleva programmi.
„Aina enam satuvad eakad telefoni- ja internetikelmuse ohvriks. Et sääraseid kuritegusid vähendada ja ennetada, saame meie omalt poolt pakkuda küberturvalisuse koolitusi. Ootame koolitusele eelkõige eakaid, kuid registreerida võivad kõik huvilised,“ ütles Lasnamäe linnaosa vanem Julianna Jurtšenko.
Koolitused toimuvad neli korda kolmapäeviti Lasnamäe linnaosa valitsuse suures saalis (Pallasti 54, I korrus). Kella 10-st kuni 11-ni on koolitus eesti keeles ja kella 11.15-st kuni 12.15-ni vene keeles. Ühe koolituse pikkus on tund.
Eestikeelsete koolituste ajakava:
· 18. oktoobril kl 10-11 – Sissejuhatus digimaailma
· 25. oktoobril kl 10-11 –  Nutiseadme turvalised/ebaturvalised rakendused
· 1. novembril kl 10-11 – Kelmuse tüübid
· 8. novembril kl 10-11 – Kuidas kelmust ennetada ja oma raha mitte kaotada?
Kohtade arv on piiratud. Üritusele tagab koha eelregistreerimine interneti lingil https://forms.gle/ra5fo4HPNeX6VM268 või telefonil 645 7702. Registreerida võib kõigile koolitustele või siis neile koolitustele, mis enim kõnetavad.
Programmi korraldab Lasnamäe linnaosa valitsus koostöös politsei- ja piirivalveameti ning Tallinna keskraamatukoguga.
]]>


Liivi pintsaku juurdeõmblusedParlament ei ole rahvusooperiga algusest peale siirast mängu mänginud.Kurb on, kui vastutustundetu otsustaja suunab kenad ja asjatundlikud inimesed sammuma rajale, mis küll vastava märgiga tähistamata, kuid ummiktee sellegipoolest. Või kui isegi kõigist tõketest suudetakse kauges tulevikus läbi murda, jääb mõlemasse teeserva paratamatult ohvreid ja vähemalt poolenisti rahulolematuid. Mida kauem perspektiivitu protsess käib, seda vankumatumaks muutuvad poolte veendumused ja seda vähem on võimalusi kompromissiks, mille kohta on niikuinii ette teada, et see saab olla ainult kehv.Teisipäeval teatas oma tegevuse lõpetamisest rahvusooperi Estonia hoone tulevikukontseptsiooni komisjon. Komisjonist jääb maha töö kokkuvõte, mis on korraga lootusrikas ja lootusetu. Nagu juba komisjoni moodustamisel võis ette arvata, üksmeelele ei jõutud: komisjoni kuulunud estoonlased ja Tallinna linnavõimu esindajad läksid lahku rahu-, kuid erimeelselt ning tõdemusega, et tähtsad ja rahvusooperi tulevikku määravad otsused on riigivõimu teha. Aga vastutajad parlamendis ja valitsuses on tulemuseni viivate otsuste tegemisest ammu käed puhtaks pühkinud ega osalenud komisjoni töös. Seetõttu on kõik Estonia teatri juurdeehituse eskiisid õhku joonistatud. Ainsa positiivse tulemusena saab välja tuua vaid selle, et rahvusooperi arenguks vajalik ruumiprogramm on varasemast üksikasjalikumalt läbi töötatud.Kui 1990ndatel ajastu vaimule vastavalt mõned kultuuriinstitutsioonid, nagu ka ülikoolid endale avaõigusliku staatuse said ja oma seaduse kaitse alla viidi, oli kogu asja mõte sel viisil kindlustada nende pikaajaline tegevus vahetuvate, kuid alati rahapuuduses valitsuste tujude vastu. Parlament pidi olema nende turvatagatis ja ühtlasi stabiilse rahastuse tagaja. Tegelikult ei ole parlament iial oma asutajaõigust tõsiselt teostanud ega ka tegelenud rahvusooperi strateegilise juhtimisega nõukogu kaudu. Kuidas ta saakski, kui rahvusooperi nõukokku kuulub ainult kolm riigikogu nimetatud liiget, valitsusasutuste esindajaid on aga neli ning erialaste organisatsioonide omi samuti neli? Maksimaalselt saab riigikogu nimetatud esindajatelt rahvusooperi nõukogus nõuda, et nad nõukogus neile teatavaks saanud informatsiooni kolleegidele riigikogus ja eriti selle kultuurikomisjonis edasi annavad ning mõistavad seadust piisavalt, et hoida ära seaduse mõttele vastu käivad ja kahjulikud uued otsused.See jäi paraku tegemata, kui pärast pikalt väldanud tegevuse teesklemist andis riigikogu eelmise koosseisu kultuurikomisjon täiskogule otsustamiseks riiklikult tähtsate kultuuriehitiste rajamise ja renoveerimise pingerea, kus rahvusooperi praeguse hoone juurdeehitus platseerus neljandale kohale. Vigast otsust on parlament korra juba muutnud, kuid see ei muuda asja tuuma - pettus jääb pettuseks.Estonia tulevikukontseptsiooni komisjon nendib töö kokkuvõttes, et „riigikogu otsuse sõnastus eeldab, et ajaloolise hoone suuremahuliseks juurdeehituseks tuleb üle vaadata kehtivad piirangud ning neid olulisel määral muuta, kohandada või leevendada“. Seega sooritas riigikogu oma süüdimatu pingerea-otsusega topeltnurjatuse. Esiteks vabastas ta end vastutusest avaõigusliku institutsiooni pikaajalise adekvaatse rahastamise eest (sh investeeringud, mitte ainult püsikulud) ning teiseks jättis andmata täitevvõimule täpsemad korraldused, milliseid õigusakte alama astme asutused põhiotsuse täitmiseks peavad muutma.Otsustades, et Estonia teatri võimalikku juurdeehitust peab rahastama kultuurkapitali kaudu, viskas riigikogu Estonia lihtsalt üle parda. Kultuurkapitalil on praeguseks luba rahastada tähtsate ehitiste valmimist vastavalt sellele, kuidas üks või teine projekt edeneb. Kolm tükki neist, Pärdi muusikamaja Rakveres, filmilinnak Tallinnas ja ka Tartu südalinna kultuurikeskus on Estoniast kaugel ees ning neelavad kulkast kokku kuni kümne aasta ehitusraha ka ehitiste kallinemise üllatuskoefitsienti arvesse võtmata. Estonia juurdeehituse puhul on nimetatud kuluvajaduseks 60 miljonit eurot. Kümnendi pärast on see tõenäoliselt vähemasti kahekordistunud. Riigikogu kingitus valitsusele oli seega suur, sest vabastas kitsikuses valitsuse pikaks ajaks kohustusest riigieelarvesse Estonia ehituseks või remondiks kulu planeerida ja sellele tulukate leida.Rangelt võttes ei ole riigikogu otsusel kedagi sundivat ega piiravat sisu. Lubadus rahastada kulka kaudu just Estonia juurdeehitust praeguse hoone küljes ei tähenda sugugi, et võimalikus muus asukohas rahvusooperile nullist uue hoone ehitamist ei tohiks kavandada ega sellele riigieelarves raha määrata kas või juba ülejärgmise aasta eelarves. Estonia-taguse pargi maaomanik Tallinna linn eelistabki selles suunas mõelda, kuid linnavõimul ei ole initsiatiivi haaramiseks juriidilist alust. Maaomanik küll, kuid parlamendi tujude osas kõrvalseisja.Pole erilist kahtlust, et varjatud survet estoonlastele uskumaks ainult ühe lahenduse võimalikkusesse on riigivõimu esindajad avaldanud aastaid. Mugav ju siis tagantjärele öelda, et ise tahate just seda, ning muus osas käsi laiutada. Kui riigivõim tõesti siiralt sooviks rahvusooperi tegevuskeskkonna ajakohastamist just juurdeehituse kujul, siis oleks aus, kui parlament ja valitsus teeksid ka ise protsessi seni takistavate reeglite muutmise otsused. Esmalt tuleks Tallinna linnalt ära osta juurdeehituse alla jäävad kinnistud, seejärel tühistada sel alal tegevust piiravad kaitse-eeskirjad, taotleda detailplaneeringut, viia läbi arhitektuurivõistlus ja rahastada kogu projekt riigieelarvest otse.Niisuguse jõukasutusega kaasneksid oma ennustatavad hädad. Vähe sellest, et tõuseks rahvusvahelise ulatusega pahameel pärandikaitsjate leerist, samuti nende hulgast, kes on Estoniaga võrreldavas ruumihädas ja kelle unistuste täitumine kümnendi või paari võrra taas kaugemale lükkuks. Avataks ka põhjatu probleemilaegas, kui luuakse pretsedent, millele viidates saaksid tulevikus oma eramaale erandeid ja kaitsest vabastamist nõuda maaomanikud mitte ainult Tallinna vanalinnas, vaid kõikjal, kus ajalooline südalinn kaitse all.Seega, kuna seadusandja ise on tekitanud umbsõlme, mis iga sikutamise peale aina kõvemini kinni jookseb, ei ole paremat edasimineku teed kui oma eksimuse tunnistamise järel lähteruudule tagasi kolimine ning teekonna otsast alustamine. Ahjaa, parlament on ju kõigest täitevvõimu kuueliikmeline (üks fraktsioon, üks seisukoht) kraaklev ripats. Tegelik asjaajaja on ikka valitsuskoalitsioon, mille ridadesse kuulub ka tunnustatud ooperigurmaane. Mis küll takistab neid oma lemmikute huvides parlamendis möllama hakkamast?Eesti ajalugu mäletab juhtumeid, mil piisava poliitilise tahte korral kännu tagant minema saadakse ja tulemuseni jõutakse. Rahvusooperi majavajadus on sama ilmne kui omal ajal kunstimuuseumi või ERMi oma. Kui Kumu jaoks oli raha vaja, muudeti seadust. Kui ERMi jaoks, pitsitati raha välja riigi kinnisvarafirmast. Asju aeti õiges järjekorras, see tähendab, „raha leidmise“ lihtne töö tuli viimases järjekorras. Estoniaga üritatakse vastupidist. Rahaotsus on justkui tehtud, kuid see, mida ja kuhu ehitama peaks, on paksus udus peidus ja praegusel teel jätkates ei haju see ealeski.Estonia tulevikukontseptsiooni komisjon on oma tubli töö materjali kogumisel ja vajaduste põhjendamisel lõpetanud. Lõppdokumendis kirja pandust ei saa nõustuda vaid väitega, et „Estonia teatri identiteedi seisukohalt on oluline nii ajalooline asukoht kui ka ajalooline hoone. Uues asukohas ei saa rääkida Estonia teatrist või Rahvusooper Estoniast“. Vabalt saab, kui asjaosalised seda ise vähegi soovivad ning vajadusel mõne osava müügimehe abiks võtavad."Otsustades, et Estonia teatri võimalikku juurdeehitust peab rahastama kultuurkapitali kaudu, viskas riigikogu Estonia lihtsalt üle parda."Kui estoonlaste praegused soovid tõeks saaksid, võiks Estonia juurdeehitis Pärnu maanteelt paista sellisena. Rahvusooper EstoniaKAAREL TARAND


“Ameerika Hääl”: Mike Calamusega Ameerikast Eestini ja tagasiVärskes intervjuusaates „Ameerika Hääl“ kohtub interneti vahendusel ajakirjanik Andres Raid USA-s resideeruva EKRE USA esimehe Mike Calamusega, et vestelda elust ja mõtetest just praeguses ajahetkes.
Ette võetakse teemad alates Eesti e-pettusest, KAPO-st, tsensuurist kuni Ameerika Ühendriikide majanduse hetkeseisuni välja.


Hollandi endine luureohvitser: Õhus on märgid, et Venemaa valmistub sõjaks LäänegaKülm sõda ei lõppenud kunagi, sest Venemaa jätkas pärast Nõukogude Liidu lagunemist luuretööd Lääne vastu. „Ukrainlased peavad eksistentsiaalset sõda kogu Euroopa pärast ja Lääs peaks kindad käest võtma,” ütles endine Hollandi luureohvitser Robert Spronk intervjuus LRT.lt-le.
Olete luures töötanud kolm aastakümmet. Kuidas on Venemaa salateenistused selle aja jooksul muutunud? Kas nad on Läänes tegutsedes muutunud julgemaks ja agressiivsemaks?
Seoses Ukraina sõjaga on inimesi, kes ütlevad, et me peaksime olema ettevaatlikud Ukraina toetamisel, sest me peame olema ettevaatlikud eskaleerumise suhtes ja me ei tohi provotseerida uut külma sõda. Minu jaoks on see naeruväärne.
Minu arvates ei lõppenud külm sõda kunagi. Jeltsini aastatel ei olnud Vene teenistused halvatud, kuid nende tegevuse intensiivsus välismaal oli väiksem. Ja pärast Putini võimuletulekut toimus nende tegevuses märgatav tõus, mida võiks võrrelda külma sõja hiilgeaegadega 70ndatel ja 80ndatel.
Nad on hoogustanud oma luuretegevust mitte ainult klassikalisel viisil, püüdes värvata inimesi Läänes ja/või mõjutada poliitilisi arenguid, vaid ka üha enam küberoperatsioone kasutades. Nad püüavad seda varjata, kasutades volikirju ja eraettevõtteid, mis töötavad Vene teenuste nimel, et õõnestada Läänt erineval viisil. Nad toetavad klassikalist luureoperatsiooni, kuid nad on integreeritud ka lääneriikide kriitilisse infrastruktuuri, sealhulgas tuumaelektrijaamadesse, energiavarustusrajatistesse, ettevõtetesse ja sadamatesse, mis on suur julgeolekuprobleem.
See on agressiivne ja seda tehakse ainult siis, kui valmistutakse täiemahuliseks sõjaks. Nii et need on märgid sõjaks valmistumisest ja see on väga vaenulik. Loomulikult püüame selle tuvastamisel ohtu vähendada ja võtta kasutusele kõikvõimalikud meetmed, et paigaldatud tarkvarast vabaneda. Õnneks on Läänes viimase paari aasta jooksul rohkem teadvustatud meie kaitsemeetmete tugevdamist nende Venemaa küberoperatsioonide vastu.
Nii et see on märkimisväärne erinevus minevikust. Varem oli SVR-il (Vene Välisluureteenistus) välisoperatsioonide monopol. Kuid praegu näeme, et FSB (Venemaa Föderaalne Julgeolekuteenistus) ja GRU (Venemaa sõjaväeluureteenistus) on väga aktiivsed ka välismaal. Hollandis avastasime nende poolt päris agressiivsed operatsioonid.
Oht on märkimisväärne ja me peaksime olema valvel ja tegema kõik endast oleneva, et kaitsta oma huve ja kriitilist infrastruktuuri. Oleme selles üsna edukad ja me ei peaks kartma. Nad teevad ka vigu.
Üks asi, mida Lääne-Euroopa riigid tegid, oli vähendada Vene luureohvitseride kohalolekut saatkondades. Paljud neist saadeti lõpuks välja, kuid me saaksime teha rohkem ja viia nn Venemaa „diplomaatiline” kohalolek miinimumini. See peaks olema osa meie jõupingutustest nende isoleerimiseks ja nende pakutava ohu ohjeldamiseks.
Kas näete Läänes poliitilist tahet tunnistada, et Venemaa peab juba varjatud sõda ja kujutab endast eksistentsiaalset ohtu?
Ma arvan küll. Võttis omajagu aega, aga lõpuks saadeti Euroopa Liidust välja palju venelasi sellisel hulgal, mis enne sõda polnud mõeldav. Varem valitsesid pinged poliitiliste ja diplomaatiliste huvide ja majanduslike huvide vahel ning mõtlemine, et peaksime jääma rahulikuks ja mitte üle reageerima.
Kas teie arvates peaksid Lääne luureteenistused ennetavamalt võitlema?
Jah, ma arvan nii. Enne Ukraina sõda olime alati enam-vähem vastuvõtvas otsas, püüdes Venemaa luuretegevusele tsiviil- ja kaitsemeetoditega vastu seista. Kuid praegu seisame silmitsi sõjaga Ukrainas ja see kujutab endast ohtu kogu Euroopale.
Lääs peaks kindad käest võtma ja me peaksime kasutama omaenda luurevõimet ja seda, mida me nimetame varjatud võimeteks, et nende tegevusele aktiivsemalt vastu astuda. On nähtav rinne ja on nähtamatu rinne ning me peaksime andma oma osa ka nähtamatul rindel.
Milliseid konkreetseid samme soovitaksite?
Nende propaganda vastu võitlemine „vastupropagandaga”. See tähendab ajakirjanikega rääkimist ja meediat positiivselt mõjutada, et Venemaa elanikkond saaks Läänest uudiseid erapooletult. Külma sõja ajal kasutati idapoolse propaganda vastu võitlemiseks Raadio Vaba Euroopat ja kõikvõimalikke uudisteväljaandeid. Peaksime uuesti samale teele asuma.
See on delikaatne asi, aga mida rohkem me luureoperatsioonidega režiimi õõnestame, seda parem see on.
Ukrainlased peavad eksistentsiaalset sõda kogu Euroopa pärast. Nii et minu silmis on naeruväärne end selle ohu tõrjumisel tagasi hoida. Sa ei saa seda sõda pidada ühe käega selja taga. See, mida venelased meiega teha üritavad, on kuri, see on vaenulik. Seega peaksime vastama samamoodi.
Vastased võivad öelda, et see tooks kaasa eskalatsioonispiraali, mille käigus Moskva eskaleerib konflikti veelgi.
Mind üllatab alati sõna „eskalatsioon” kasutamine. Vaadake, mis Ukrainas toimub. Kui palju hullemaks võib minna? Muidugi on Läänes poliitikuid, kes kasutavad seda sõna, kui arutatakse uute relvasüsteemide tarnimist Ukrainasse. Aga vaadake kõiki kannatusi Ukrainas, tsiviilobjektide, haiglate pommitamist. Need on puhtad riikliku terrori aktid. Mida te mõtlete eskalatsiooni all?
See on selle sõja pidamiseks õige vaimu puudumise vorm. Peaksime lõpetama ka need lollid telefonikõned Putiniga, sest Lääne sõnadel pole Kremlis mingit tähendust. Nad naeravad selle üle seal. Nad tõlgendavad seda nõrkuse märgina.
Olete nimetanud Ukraina sõda eksistentsiaalseks. Kas olete mures, et Läänes kasvab sõjaväsimus ja poliitikud hakkavad oma toetust Ukrainale vähendama?
Risk on muidugi olemas. Lääne poliitilise juhtkonna väljakutse on hoida tuld põlemas ja selgitada Lääne elanikkonnale Ukraina sõja olulisust ja seda, miks me peame neid toetama. Sest kui me jätame ukrainlased maha ja laseme neil üksi seda sõda pidada, siis nad kaotavad ja lõpuks võidavad venelased.
Siis on oht, et vähemalt Lääne-Euroopa on väljapressimisele vastuvõtlik. Kas seda me tahame? Ei. Seega peaksime tagama, et ukrainlased suudavad selle sõja lahinguväljal võita.


Riik peab Ida-Virumaal rohkem oma õlule võtmaRääkides rohepöördest ja nendest loosungitest, siis see ei ole toonud Ida-Virumaale jõukust juurde, teinud elu paremaks. Vastupidi, tuhanded hea palgaga töökohad põlevkivitööstuses kadusid kolm-neli aastat tagasi.Esimesi õiglase ülemineku fondi kasvuhoonetes istutama hakatud idusid ja esimest saaki saame oodata heal juhul alles mõne aasta pärast. Ja seda ka, et põlevkivitööstusega seotud saast on jäänud Ida-Virumaale, aga sellega teenitud raha rändab suuremas osas maksudena pealinna, on kohalikud märkinud.
Ida-Virumaa elukeskkonda on proovitud nüüdisajastada, et ka Narvas, Kohtla-Järvel ja Sillamäel valmiksid näiteks Eesti taasiseseisvumise aja jooksul esimesed uued kortermajad, kuhu oleks siis ka mujal Eestis elavatel õpetajatel, arstidel, inseneridel, ettevõtjatel ja teistel oma ala asjatundjatel rohkem tahtmist ja julgust kolida. Sellele on nüüd valitsuse kärpekava kolinaga vett peale tõmmanud ja kuulsime, kuidas Narva äsja sellest plaanist loobus. Millest on väga kahju.
Ida-Virumaa vajab arenguprogrammi, mitte pelka eriesindajat.
Tarvis oleks, et Ida-Virumaa muutuks kiiremini eestikeelsemaks ja -meelsemaks. See tähendab seda, et selliste inimeste osakaal seal peaks suurenema. Hetkel toimub lihtsalt Browni liikumine ja me ei tea, millal Eesti riik oma kanda seal enam kinnitada üldse tahab.
Mis on julgeolekuriskid, mida ma silmas pean? Seda näitas peaaegu et üksmeelne toetus Putinile 2018. aasta Vene presidendivalimistel Eestis elavate Vene kodanike seas − see oli oluliselt kõrgem Eestis elavatel Vene kodanikel kui emamaal Venemaal elavatel kodanikel. Ka Venemaa-meelsete jõudude edu meie kevadel toimunud riigikogu valimistel näitas, et sellest piirkonnast võib väga kergelt saada kogu riiki ähvardav julgeolekuoht, mida me keegi ei soovi.
Pelga eriesindaja asemel peaks riik looma Ida-Virumaa jaoks palju laiema arenguprogrammi. Mitte üksnes ei püüaks kohalikke omavalitsusi toetada, vaid aitaks piirkondi surnud punktist edasi ja võtaks neilt ka olulisi ülesandeid üle. Hariduse riigistamine on Ida-Virumaal võetud juba vastu erilise vastuseisuta. Ja eestikeelse hariduse tagamiseks on õige riigistada maakonna kõigi suuremate linnade koolid.
Minu hinnangul saab riik tõhusamalt toimima panna ka sotsiaalsfääri ning piirkonna heakorramajanduse, mis on seotud olnud pidevate korruptsiooniskandaalidega ja kohaliku võimu paiguti täiesti halvanud. Vähemalt ajutiselt aitaks riik nende valdkondade ülevõtmisega maakonna suuremad keskused surnud punktist üle saada.
Seega mina arvan, et loodav valitsuse eriesindus või eriesindaja peaks seda eest vedama. Sellega looks riik kõigile piirkonna elanikele parema elukeskkonna ja ka kogu Eestile kindlama julgeolekuolukorra.
On täiesti mõistetav, et Venemaa võimu, kultuuri poolt infoväljas hoitud ja seal kasvanud inimeste roll on Ida-Viru suuremates omavalitsustes määrav. Me nägime ka seda, et linnapea võib olla isiklikult tore inimene ja demokraatlikult meelestatud, aga tema valikud seisnevad selles, kui kaua tal lastakse võimul püsida, ning kiire umbusaldushääletus tabas ka Katri Raiki.
Mina olen optimist ja usun, et nii Venemaal kui ka Eestis elavad vene inimesed jõuavad äratundmisele, et demokraatlik võimukorraldus on parim, mida inimkond endale lubada saab. Aga me peame endale tunnistama, et see ei juhtu kiiresti, vaid pigem aastakümnetega. Seega, Ida-Virumaa vajab arenguprogrammi, mitte pelka eriesindajat.
Riigikogu sõnavõtust 25. septembril.


TsitaadidHolger Roonemaa, ajakirjanik, rahapesust ja krüptoparadiisist (Eesti Ekspress)Tekib küsimus, et kui kaks korda on sama reha otsa juba astutud, siis miks peaksime arvama, et kolmandat korda enam ei tule.Toomas Hendrik Ilves, Eesti president 2006–2016, vaba Venemaa foorumileEi ole võimalik olla ühtaegu Putini vastu ja selle poolt, mida Putin, tema kleptokraatlik kamarilla ja alatu propagandamasin ütlevad.


Kas võim on valija nägu?Pärnumaalt valitud parlamendisaadik (Eesti Konservatiivne Rahvaerakond) märgib, et parlamendis tekkinud keeruline olukord ei ole tekkinud tühjalt kohalt. See on riigikogulase arvates pettusele ehitatud valimiste ja järgnenud tegevuste tagajärg ja olukorra mõistmiseks tuleb peeglisse vaadata valijalgi.Olukord riigis ja riigikogus teeb murelikuks. Meedias ja omavahelistes juttudes ollakse mures selle üle, et parlamendi töö on häiritud, üldine meeleolu on pingeline, lisandunud on Eesti mainele väga kahjulik idavedude skandaal, riigieelarve tekitab segadust. Valimistel lubatud kindlustunde ja pensionitõusu asemel oleme saamas ebakindluse ja massilised maksutõusud. Kaks kolmandikku meediaväljaannetes avaldatud küsitlustele vastajatest soovib praegu peaministri lahkumist (MTÜ Ühiskonnauuringute Instituudi tellitud küsitlus, toim).Kuigi olukord on keeruline, on edasiviivate lahenduste leidmine võimalik. Kõigepealt tuleb mõista põhjusi. Poliitikat jälginud inimesed mõistavad, et parlamendis toimuv ei ole tekkinud tühjalt kohalt. See on pettusele ehitatud valimiste ja järgnenud tegevuste tagajärg. Olukorra mõistmiseks tuleb peeglisse vaadata valijalgi.Valijad, kes hääletasid võimule pehme retoorikaga lubajad, peaksid oma otsusega rahul olema. Valides neid, kes on olnud skeemitajad ja alati seadnud oma huvid esiplaanile, saate võimu, mis seisab enda isiklike, mitte valija huvide eest. Pole vaja üllatuda, et pensionilisa, õpetajate palgatõusu, keskmise 1000eurose vanaduspensioni asemel tulevad ootamatult maksutõusud ja skandaalid.Vaatame, kuidas me sellisesse seisu jõudsime. Algus oli valele rajatud tegevus riigikogu valimistel märtsis, järgnes koalitsiooni teerullipoliitika kevadel, seadusi eirav tegutsemine on jätkunud sügisel.Põhiseaduse paragrahv 56 ütleb, et kõrgeimat riigivõimu teostab rahvas hääleõiguslike kodanike kaudu. Valimistel valetamise ja selle hilisema tunnistamise tõsidus on selles, et teadliku valega võeti valijailt nende põhiseaduslik õigus otsustada riigi arengute üle. Võeti ära tema tähtsaim õigus demokraatlikus riigikorralduses.Tulemusena viib valitsus ellu programmi, milleks ta valijalt volitusi saanud ei ole. «Lugege mu huultelt, maksud ei tõuse» asemel on kavas rida uusi makse ja maksutõuse (käibemaksu tõus, automaks), mis tabavad otse inimeste toimetulekut. Avalöök anti suurperede pihta - lastetoetuse äravõtmisega.Valetamise õigustuseks toodi argument, et maksudest rääkimine pole populaarne ja siis poleks valimisi võidetud. Maksutõuse üritatakse näidata väiksena, rääkides protsendipunktidest, kuigi sisuliselt hakkab tegu olema tõusudega kümne protsendi ulatuses.Järgnes teerullipoliitika rakendamine opositiooni vastu, sidudes eelnõude hääletamise usaldushääletusega. Seda ebademokraatlikku võtet kritiseeris teravalt ka president. Eriti halb on see, et ühiskonna jaoks väga tähtsad teemad suruti läbi ilma sisulise aruteluta ja ühiskonna seisukohti arvestamata. Ennekõike on jutt perekonna institutsiooni sisulisest muutmisest. Kõnealune teema väärinuks rahva arvamuse küsimist.Kahjuks on koalitsioon segadust riigikogus süvendanud. Eirates põhiseaduse ja riigikogu kodu- ja töökorra seadust, on koalitsioon asunud takistama arupärimiste ja seaduseelnõude esitamist, eiratakse seadustes väga täpselt sätestatud menetluste korda ja tähtaegu.Mõni näide: eelnõude ja arutelude üleandmist põhjendatakse põhiseaduse paragrahvi 65 sätetega, väites, et riigikogul peab jääma võimalus kõigi loetletud 16 ülesandega tegelda. Samal ajal ei reguleeri kõnealune paragrahv ei ülesannete omavahelist proportsiooni ega mahtu, ei sätesta mingit võimalust piirata ühtede ülesannete täitmist teiste huvides.Eelarve on vaja ümber teha. Valitsuse esitatud riigieelarve kavand on nii oma sisu kui eelarve koostamise reeglite lõdvendamise tõttu saanud laialdase tugeva kriitika osaliseks. Riigi maksukoorem tõuseb, suureneb ka riigi võlakoorem. Elanikkonda tabab maksutõus olukorras, kus Eesti oli Eurostati esialgse hinnangu järgi mullu elanike ostujõu pariteedi alusel suhteliselt rikkuselt 17. riik ja Eesti elanike elatustase 13 protsenti madalam Euroopa Liidu keskmisest. Eesti sisemajanduse kogutoodang (SKT) oli mullu ühe elaniku kohta hinnataset arvestades 87 protsenti Euroopa Liidu keskmisest, aasta varem oli see 89 protsenti. Maksutõus halvendab meie inimeste majanduslikku seisu veel.Riik suurendab maksukoormust, tegemata samal ajal ühtegi sammu vähendamaks kulusid ja raiskamist. Mõni näide: üle 40 miljoni euro maksumusega Paldiski kasutu gaasiterminali rajamine, liigse innukusega ostetud vaktsiinide mahakandmine üle 15 miljoni euro väärtuses, endiselt kavandatav ülikalli Rail Balticu rahastamine, ülikallid väljasõidud mõisates ja ülikallid mainekampaaniad.RBst tuleb rääkida eraldi. Teeme kiirraudtee asemel parem piiri ja siseturvalisuse korda. Suurte summade panemine RB alla ei ole õigustatud, kui jäävad välja arendamata piirialad ja sisekaitse reservid.Eksperdid on üksmeelel, et Venemaa Föderatsioon on suuteline taastama oma sõjalise võimsuse ja muutuma naabritele ohtlikuks kahe kuni viie aasta jooksul. RB puudumisel ei juhtu midagi, aga piirialade ettevalmistuse ja kindlustamiseta satub ohtu meie riik ja rahvas. Kaitseväel koos meie liitlastega on mitu korda kergem, kui piirialad on kaitseks ettevalmistatud ja siseturvalisus korras.Kahjustunud on Eesti usutavus. Meie liitlastel on raske uskuda vene ohtu Eestile, kui me ise temaga kasulikku äri ajame. Oma ajaloost teame, et vaenlasega äritsejate seotus kõrge riigivõimuga toob riigile kurva lõpu.Lahendus on alati valijate kätes. Ainult ausad inimesed võimu juures ja valijad, kes ei luba enda petmist."Rail Balticu puudumisel ei juhtu midagi, aga piirialade ettevalmistuse ja kindlustamiseta satub ohtu meie riik ja rahvas."ALAR LANEMAN


Demokraatiad ja pikk sõdaKOLM PUNKTITäiemahulise sõja kolmas talv pole enam kuigi kaugel ning praeguseks leidub vaevalt veel mõni ukrainlane, kelle pereringis või tutvusringkonna seas poleks kedagi sõjas langenut. Vastupealetung edeneb, kuid visalt. Ukraina valitsus on pärast aastatepikkust ootamist asunud lõpuks ka naissoost sõjaväelastele välivorme hankima. Sõda on saanud osaks kõigi ukrainlaste igapäevasest elust, olgu nad sõjaväelased või tsiviilisikud.Venemaa näol on tegemist musta kastiga, mille sisse on raske näha, kuid tundub väga ebatõenäoline, et Putin oleks kuidagi muutnud oma eesmärki võimalikult suurt osa Ukrainast Venemaale allutada. Ainuke viis selle saavutamiseks on püüda Ukrainat ja tema lääne liitlasi välja kurnata ning seeläbi Vene pool lõpuks mingisuguse võiduni välja vedada, olgugi et esialgsed lootused seejuures lõpuni täitmata jäävad. Teisisõnu peaks tekkima midagi Talvesõja lõpu laadset, kus Ukraina surutakse tahes-tahtmata läbirääkimiste laua taha ja sunnitakse territoriaalsetele järeleandmistele, mille konkreetne ulatus sõltub juba sõjalisest olukorrast.Võimalus selliseks arenguks on tõepoolest olemas, kuid seda mitte otseselt majanduslikel põhjustel. Lääne ressursid on Venemaa omadest meeletult suuremad, Putinil on usaldusväärseid liitlasi vähe ja tegelikult pole kahtlust, kumb pool tõsises kurnamissõjas lõpuks peale jääks. Euroopas külma sõja lõpu järel alla käinud sõjaline võimekus on põhimõtteliselt taastatav, rääkimata arenduspotentsiaalist. Kõik see vajab aega ja aja väärtust mõõdetakse praeguses sõjas ukrainlaste elude hinnaga, kuid lõpplahenduses pole kahtlust.Peamiselt on Venemaa jäänud lootma läänemaailma poliitilisele nõrkusele, sest lisaks majanduslikule potentsiaalile vajab kurnamissõja võitmine ka poliitilist tahet. Avatud ühiskondade poliitilised jõud on aga teadupärast manipuleeritavad, samuti nende valijaskonnad. Korruptsioon, propaganda ja mitmesugused hübriidsõja meetodid on väga efektiivsed ja laialt kasutust leidnud Vene relvad, ilma milleta oleks sõda ilmselt ammugi kaotatud.Ent neilgi vahenditel on oma kasutuspiirid. Juba fakt, et Putin üldse otsustas täiemahulist sõda alustada, ilma et Vene sõjavägi tegelikult selleks valmis oleks olnud, näitas tema võimetust olukorda adekvaatselt hinnata. Samuti võib arvata, et liberaalsed demokraatiad osutuvad ka seekord vastupidavamaks, kui nende vaenlased seda oodata oskavad. Nii on see eeskätt seetõttu, et erinevalt diktatuurirežiimidest on demokraatiad põhimõtteliselt õppimisvõimelised, isegi kui asjasse puutuvaid õppetunde pika hambaga vastu võetakse.Eesti on käimasoleva invasiooni algusest peale (ja tegelikult isegi juba enne seda) manitsenud oma liitlasi valmistuma just nimelt pikaks konfrontatsiooniks Venemaaga ning loobuma tühjadest lootustest, et normaalsed suhted Vene Föderatsiooniga õnnestub kuidagi taastada. Ja ükskõik kui vastumeelne selline perspektiiv meie vestluspartneritele ka ei tunduks, on sellega raske vaielda, sest tegelikkus on selline, nagu ta on. Harkivis ehitatakse samal ajal aga esimest maaalust kooli.MART KULDKEPP


Lastehaigla ekstöötajal lasub kelmusekahtlusRIIKPõhja ringkonnaprokuratuur kahtlustab Tallinna lastehaigla toitlustusteenistuse endist juhatajat fiktiivsete töölepingute sõlmimises, millega tekitati haiglale kümneid tuhandeid eurosid kahju.„Kohtueelse menetluse käigus kontrollime Tallinna lastehaiglalt saabunud teavet, mille kohaselt sõlmiti endise toitlustusjuhi initsiatiivil kolm fiktiivset töölepingut, tekitades nii lastehaiglale ligikaudu 60 000 euro ulatuses majanduslikku kahju,“ rääkis abiprokurör Piia Enno.TRIINU LAAN


Kas võim on valija nägu?Olukord riigis ja riigikogus teeb murelikuks. Meedias ja omavahelistes juttudes ollakse mures selle üle, et parlamendi töö on häiritud, üldine meeleolu on pingeline, lisandunud on Eesti mainele väga kahjulik idavedude skandaal, riigieelarve tekitab segadust.
Valimistel lubatud kindlustunde ja pensionitõusu asemel oleme saamas ebakindluse ja massilised maksutõusud. Kaks kolmandikku meediaväljaannetes avaldatud küsitlustele vastajatest soovib praegu peaministri lahkumist (MTÜ Ühiskonnauuringute Instituudi tellitud küsitlus, toim).
Kuigi olukord on keeruline, on edasiviivate lahenduste leidmine võimalik. Kõigepealt tuleb mõista põhjusi. Poliitikat jälginud inimesed mõistavad, et parlamendis toimuv ei ole tekkinud tühjalt kohalt. See on pettusele ehitatud valimiste ja järgnenud tegevuste tagajärg. Olukorra mõistmiseks tuleb peeglisse vaadata valijalgi.
Valijad, kes hääletasid võimule pehme retoorikaga lubajad, peaksid oma otsusega rahul olema. Valides neid, kes on olnud skeemitajad ja alati seadnud oma huvid esiplaanile, saate võimu, mis seisab enda isiklike, mitte valija huvide eest. Pole vaja üllatuda, et pensionilisa, õpetajate palgatõusu, keskmise 1000eurose vanaduspensioni asemel tulevad ootamatult maksutõusud ja skandaalid.
Vaatame, kuidas me sellisesse seisu jõudsime. Algus oli valele rajatud tegevus riigikogu valimistel märtsis, järgnes koalitsiooni teerullipoliitika kevadel, seadusi eirav tegutsemine on jätkunud sügisel.
Põhiseaduse paragrahv 56 ütleb, et kõrgeimat riigivõimu teostab rahvas hääleõiguslike kodanike kaudu. Valimistel valetamise ja selle hilisema tunnistamise tõsidus on selles, et teadliku valega võeti valijailt nende põhiseaduslik õigus otsustada riigi arengute üle. Võeti ära tema tähtsaim õigus demokraatlikus riigikorralduses.
Tulemusena viib valitsus ellu programmi, milleks ta valijalt volitusi saanud ei ole. “Lugege mu huultelt, maksud ei tõuse” asemel on kavas rida uusi makse ja maksutõuse (käibemaksu tõus, automaks), mis tabavad otse inimeste toimetulekut. Avalöök anti  suurperede pihta – lastetoetuse äravõtmisega.
Valetamise õigustuseks toodi argument, et maksudest rääkimine pole populaarne ja siis poleks valimisi võidetud. Maksutõuse üritatakse näidata väiksena, rääkides protsendipunktidest, kuigi sisuliselt hakkab tegu olema tõusudega kümne protsendi ulatuses.
Järgnes teerullipoliitika rakendamine opositiooni vastu, sidudes eelnõude hääletamise usaldushääletusega. Seda ebademokraatlikku võtet kritiseeris teravalt ka president. Eriti halb on see, et ühiskonna jaoks väga tähtsad teemad suruti läbi ilma sisulise aruteluta ja ühiskonna seisukohti arvestamata. Ennekõike on jutt perekonna institutsiooni sisulisest muutmisest. Kõnealune teema väärinuks rahva arvamuse küsimist.
Kahjuks on koalitsioon segadust riigikogus süvendanud. Eirates põhiseaduse ja riigikogu kodu- ja töökorra seadust, on koalitsioon asunud takistama arupärimiste ja seaduseelnõude esitamist, eiratakse seadustes väga täpselt sätestatud menetluste korda ja tähtaegu.
Mõni näide: eelnõude ja arutelude üleandmist põhjendatakse põhiseaduse paragrahvi 65 sätetega, väites, et riigikogul peab jääma võimalus kõigi loetletud 16 ülesandega tegelda. Samala ajal ei reguleeri kõnealune paragrahv ei ülesannete omavahelist proportsiooni ega mahtu, ei sätesta mingit võimalust piirata ühtede ülesannete täitmist teiste huvides.
Eelarve on vaja ümber teha. Valitsuse esitatud riigieelarve kavand on nii oma sisu kui eelarve koostamise reeglite lõdvendamise tõttu saanud laialdase tugeva kriitika osaliseks. Riigi maksukoorem tõuseb, suureneb ka riigi võlakoorem. Elanikkonda tabab maksutõus olukorras, kus Eesti oli Eurostati esialgse hinnangu järgi mullu elanike ostujõu pariteedi alusel suhteliselt rikkuselt 17. riik ja Eesti elanike elatustase 13 protsenti madalam Euroopa Liidu keskmisest. Eesti sisemajanduse kogutoodang (SKT) oli mullu ühe elaniku kohta hinnataset arvestades 87 protsenti Euroopa Liidu keskmisest, aasta varem oli see 89 protsenti. Maksutõus halvendab meie inimeste majanduslikku seisu veel.
Riik suurendab maksukoormust, tegemata samal ajal ühtegi sammu vähendamaks kulusid ja raiskamist. Mõni näide: üle 40 miljoni euro maksumusega Paldiski kasutu gaasiterminaali rajamine, liigse innukusega ostetud vaktsiinide mahakandmine üle 15 miljoni euro väärtuses, endiselt kavandatav ülikalli Rail Balticu rahastamine, ülikallid väljasõidud mõisates ja ülikallid mainekampaaniad.
RBst tuleb rääkida eraldi. Teeme kiirraudtee asemel parem piiri ja siseturvalisuse korda. Suurte summade panemine RB alla ei ole õigustatud, kui jäävad välja arendamata piirialad ja sisekaitse reservid.
Eksperdid on üksmeelel, et Venemaa Föderatsioon on suuteline taastama oma sõjalise võimsuse ja muutuma naabritele ohtlikuks kahe kuni viie aasta jooksul. RB puudumisel ei juhtu midagi, aga piirialade ettevalmistuse ja kindlustamiseta satub ohtu meie riik ja rahvas. Kaitseväel koos meie liitlastega on mitu korda kergem, kui piirialad on kaitseks ettevalmistatud ja siseturvalisus korras.
Kahjustunud on Eesti usutavus. Meie liitlastel on raske uskuda vene ohtu Eestile, kui me ise temaga kasulikku äri ajame. Oma ajaloost teame, et vaenlasega äritsejate seotus kõrge riigivõimuga toob riigile kurva lõpu.
Lahendus on alati valijate kätes. Ainult ausad inimesed võimu juures ja valijad, kes ei luba enda petmist.


Eesti saaks Danske trahvirahast oma osa, aga ainult ühel tingimuselRahapesuga tegelenud Danske panga trahvirahast 50 miljonit eurot peaks laekuma Eestile, kuid läbirääkimised venivad.
Äripäevale teadaolevalt võib Eesti saada USA-lt Danske makstud trahvist vähemalt 50 miljonit eurot, kuigi Eesti oli esmalt küsinud tunduvalt rohkem. Selle Eestile vastutulekuna mõeldud raha maksmiseks seadis USA aga oma tingimuse, mistõttu on läbirääkimised kahe riigi vahel kestnud väidetavalt juba pool aastat.


Kelmid petsid investeerimishuviliselt naiselt välja ligi 13 000 eurotTALLINN, 5. oktoober, BNS – Kurjategijad petsid investeerimishuviliselt Saaremaa naiselt välja ligi 13 000 eurot.
Politsei hakkas kolmapäeval uurima juhtumit, milles on Saaremaal elav naine teinud alates juulist oma kontolt makseid väidetavalt investeeringuteks, teatas Lääne prefektuuri pressiesindaja neljapäeval. Kuulutuse investeerimisvõimalusega leidis naine Facebookist.
Kelmusega tekitatud varaline kahju on ligi 13 000 eurot.
Tallinna toimetus, +372 610 8866, sise@bns.ee
Baltic News Service


Eesti võib saada Danske trahvirahast oma osaRahapesuga tegelenud Danske panga trahvirahast 50 miljonit eurot peaks laekuma Eestile, kuid läbirääkimised venivad, kirjutab Äripäev.Äripäevale teadaolevalt võib Eesti saada USA-lt Danske makstud trahvist vähemalt 50 miljonit eurot, kuigi Eesti oli esmalt küsinud tunduvalt rohkem. Selle Eestile vastutulekuna mõeldud raha maksmiseks seadis USA aga oma tingimuse, mistõttu on läbirääkimised kahe riigi vahel kestnud väidetavalt juba pool aastat.Loe pikemalt Äripäevast.


Saaremaa naine tegi kontolt makseid investeeringuteks, kahju 13 000 eurotKolmapäeval, 4. oktoobril alustati kriminaalmenetlust selles, et alates juulikuust on Saaremaal elav naine teinud oma kontolt makseid väidetavalt investeeringuteks.
Kuulutuse investeerimisvõimalusega leidis naine Facebookist. Kelmusega tekitatud varaline kahju on ligi 13 000 eurot.


Järjekordne investeerimishuviline saarlane kaotas kelmile 13 000 eurotSuvest saati oma arust raha investeerinud Saaremaa naine sattus tegelikult petturi otsa.4. oktoobril alustati kriminaalmenetlust selles, et alates juulikuust on Saaremaal elav naine teinud oma kontolt makseid väidetavalt investeeringuteks.
Kuulutuse investeerimisvõimalusega leidis naine Facebookist.
Kelmusega tekitatud varaline kahju on ligi 13 000 eurot.


Uuring kummutab müüdi: läbisõitu keritakse ka uuematel autodelEesti kasutatud sõidukite turul on eriti nõutud 3-5 aastat vanad autod. Ühe omanikuga ajalugu suurendab nende populaarsust ja väärtust, samas on need märkimisväärselt odavnenud ja seega atraktiivne valik eelarveteadlike autojuhtide jaoks. Rääkimata sellest, et paljud sellised autod pakuvad endiselt garantiid, uusimat tehnoloogiat, stiilset disaini ja mugavust.
Ehkki inimesed eeldavad, et uuema sõiduki ostmine kaitseb neid läbisõidupettuste eest, selgus autoandmetega tegeleva ettevõtte carVerticali uuringust, et Eestis on paljud kuni 5 aastat vanad sõidukid tagasikeritud läbisõiduga.
Ühe omanikuga sõidukid ei ole pettuse eest kaitstud
Kuigi inimesed eelistavad ühe omanikuga sõidukeid, on 7,8% kõigist carVerticali poolt Eestis kontrollitud kuni 5 aasta vanustest autodest tagasikeritud läbisõiduga, mis tähendab, et autojuhid peavad kasutatud sõidukit valides olema ettevaatlikud.
Kõige suurem tõenäosus saada tagasikeritud odomeetriga auto on siis, kui sõiduk on imporditud välismaalt. Piiriüleste tehingute käigus lähevad auto odomeetri andmed sageli kaduma. Kuna eri riigid ei vaheta omavahel tehinguandmeid, saavad petturid muuta odomeetri näitu, ilma et neid tabataks.
Ehkki seda tüüpi pettusi teevad enamasti kurjategijad, kes on spetsialiseerunud kasutatud autode importimisele ja seejärel nende edasimüügist kasumit teenivad, võivad ka eramüüjad tunda kiusatust ebaseaduslikuks tegevuseks.
“Mõned uute autode ostjad lepivad kokku, et nad ei ületa teatavat läbisõitu, et saada paremat finantseeringut või vähendada oma igakuist intressimäära. Petturid kipuvad aga neid kokkuleppeid eirama ja odomeetrit lihtsalt tagasi kerima, et täita kokkulepitud reegleid,” ütleb carVerticali autoekspert Matas Buzelis.
Kõige rohkem on Eestis tagasikeritud odomeetriga Porsche autosid, millel on olnud üks omanik – kuni 5 aasta vanustest mudelitest on 18,8% keritud läbisõiduga. Renault (14%), Skoda (13,1%), Volkswagen (8,6%) ja Mercedes-Benz (8,3%) ei jää väga kaugele maha.
Kasutatud autot valides eelistavad autojuhid väiksema läbisõiduga sõidukeid. carVerticali andmetel on Eestis keskmisel autol ododmeetri näit 1 aasta järel 55 853 km, 3 aasta pärast 108 872 km ja 5 aasta pärast juba 134 392 km. See seletab, miks mõnel petturil võib tekkida kiusatus muuta sõiduki läbisõitu ja suurendada nii selle väärtust.
“Esimese aasta jooksul pärast esindusest väljumist suureneb auto läbisõit märkimisväärselt. Täiesti uued sõidukid sobivad üldjuhul pigem pikemateks sõitudeks, sest tootja garantii on suurepäraseks tagatiseks, et kui teel peaks tekkima mingeid probleeme, siis hoolitsetakse kõige eest,” selgitab Buzelis.
Vähendatud läbisõit toob kaasa sõiduki kiire väärtuse langemise
Kuigi autojuhid eelistavad ühe omanikuga sõidukeid, ei välista see siiski ohtu saada tagasikeritud läbisõiduga või varjatud defektidega auto. Tööstuse eksperdid soovitavad ostjatel mitte kiirustada müüja kätt suruma ja oma soovitud sõidukit eelnevalt põhjalikult kontrollida.
See protsess hõlmab auto ajaloo kontrollimist, proovisõitu ja sõiduki viimist volitatud töökotta ülevaatuseks. Neid meetmeid tuleks rakendada sõltumata auto vanusest või läbisõidust.
Hinnanguliselt võib võltsitud odomeetriga sõiduk olla ostjale lõpuks kuni 25% kallim. Kui aga sõiduki kahtlane ajalugu tuleb päevavalgele, langeb selle edasimüügiväärtus. Sellest tulenevalt ei maksa uus omanik mitte ainult rohkem, vaid saab hiljem autot müües selle eest ka vähem raha. Lisaks võib selline olukord raskendada ka sõiduki hoolduse planeerimist. Kui auto on vaid paar aastat vana, võib juba veerandi suurune hinnalangus põhjustada tohutu raha kaotuse.


ARVUSTUS: Assassin’s Creed MirageUbisofti värskeima seiklusmängu Assassins Creed Mirage peategelaseks on Basim Ibn Is’Haq. Ta on „karjääri“ alustav salamõrvar, kellel rohkem küsimusi kui vastuseid. Neid mõistatusi lahendades tuleb tal uurida meile juba varasemast tuntud templiordu saladusi ja kõrvaldada teelt kõik, kes teda selle juures takistavad.
[embedded content]
Seeria eelnevat osa Valhallat mänginud tunnevad selle nime kindlasti ära. Mirage’i tegevus toimub aga kümmekond aastat varem, tutvustades meile Basimi eellugu ja motiive, mis viisid ta lõpuks viikingite juurde.
Esialgselt olevatki Mirage planeeritud kui Valhalla lisalugu. Arenduse käigus tundus aga mänguloojatele, et neil on ainest terve iseseisva mängu tarvis.
Kui võtta võrdluseks seeria eelnevad hiigelteosed, siis oleks Mirage ka oma viimistletul kujul sobinud mängu lisaks. Eelkõige on seda tunda põhiloos, mis jääb pigem lihtsakoeliseks ja mille karakterites puudub sügavust. Samas pole lugu kindlasti halb, vaid pigem üks seeria tugevamaid. Seda tänu põhimissiooni lineaarsusele.
Lineaarsus võikski olla mängu läbivaks teemaks. Nagu lubati, on Ubisoft liikunud tagasi sarja juurte suunas. Kadunud on karakteri leveldamine ja selle taha lukustatud käsnadest vastased. Kadunud on lademetes üles korjatav nodi. Kadunud on mängukogemust segavad ajastute vahel hüppamised, kõrvalmissioonidki on pigem kiired vahepalad. Ja mis kõige olulisem, kadunud on mängijat nii füüsiliselt kui ka vaimselt väsitav ülepaisutatud maailm.
Kui alates Originsist hakkas Ubisoft aina suuremaid mängumaailmakaarte ehitama, siis nüüd on pidurit tõmmatud. Selle asemel on mõõtmeid kõvasti väiksemaks kärbitud. Samuti pole vajadust ega võimalustki laevaga pikki vahemaid läbida ega avada mitmeid ja mitmeid regioone, millest igaüks sama suur kui seeria varasemad mängud.
Mõistliku suurusega kaardist annab tunnistust ka see, et ma ei kasutanud kordagi kiirrändamist. Igale poole kas jooksin või ratsutasin. Ja need mõned korrad, kui kasutasin automaatjuhtimisel ratsutamist pikema distantsi läbimiseks, pakkusid põgusat sirutuspausi, mille jooksul omale värske jook haarata.
Assassins Creedi seeria üheks peamiseks tugevuseks on alati olnud ajaloolise keskkonna ja selle ümber põneva õhustiku loomine. Selles osas ei valmista pettumust ka Mirage.
Mängu tegevuse keskmeks on 9. sajandi Baghdad, mis on sisuliselt iga nurga alt läbitav. Risti-rästi asetsevad ja tihkelt täisehitatud tänavad. Erinevate kõrgustega hooned. Postid, varikatused ja liinid, mida mööda liigelda. Nii mitmekülgset parkuuri varasematest mängudest ei meenugi.
Õhustikult meenutab Assassins Creed Mirage eelkõige Originsi. Aga see on mõistetav, sest mõlemad leiavad aset Araabiamaades.
Põhitegevuse kõrvalt võid elavas linnas sukelduda taskuvarga rolli. Pätsata antiikseid väärisesemeid. Või murda sisse hoonetesse, et neist varastada erinevaid ressursse ja varustust, millega oma tegelast arendada. Olgu selleks siis erinevate oskuste lahtilukustamine või salamõrvari rikkaliku tööriistavaliku kallal nokitsemine.
Küll tuleb kõige selle juures aga oma oskusi lihvida, sest kehvalt läbiviidud kelmus või koguni mõrv püüab nii linnaasukate kui ka -valvurite tähelepanu ja nii muutud üha tagaotsitavamaks. Õnneks on selle vastu rohi olemas.
Kui säärasele tegevuste mitmekesisusele midagi ette heita, siis on selleks asjaolu, et need on kohati omavahel liigagi tihedalt seotud. See toob endaga kaasa mõningast ressursimajandamist.
Kes tahab kõik mängu võimalused lahti lukustada, peab niikuinii igast võimalusest kinni haarama. Põhiloo saab aga mängeldes läbida ka üsna tagasihoidlikult välja arendatud tegelasega.
[embedded content]
Oih, peaaegu oleks unustanud mängu kõige olulisema osa. Mirage’is oled mängijana taas täiskohaga salamõrtsukas. Ei, sa pole Vana-Egiptuse sõdalane. Ei, sa pole Vana-Kreeka palgasõdur. Ei, sa pole Inglismaad rüüstav ja kloostreid põletav verejanuline viiking.
Sa hiilid, luurad, varitsed ning lood petekaid ja lõkse, et vastaseid oma teelt kõrvaldada. Üks-ühele avalikku võitlusesse asumine on hoopis märk kehvalt läbimõeldud ja teostatud plaanist. Seevastu saab taas nautida varjudes ja põõsastes liikumist, salajast pealtkuulamist ja katuseräästalt piilumist. Et siis õigel hetkel otsustavalt rünnata.
Tühja sellest et arvuti poolt juhitud tegelased on üsna totud ja ei hooli ülearu oma surnud kaaslastest. See ongi pigem Ubisofti käekiri kui ebaõnnestunud mängudisain. Pealegi, mõned alarmkellad mängus ikkagi on ja kui liigselt tähelepanu püüda, siis võidakse mängijat päris pikalt taga ajada. Põgenemine aga lisab mängu lõbu, sest annab põhjust võtta maksimaalne kogemus ammuses Baghdadis parkuurimisest.
Üks kana mul mänguga kitkuda siiski on. See on paraku teema, mis hakkas juba esimestest treileritest silma. Nimelt on Ubisofti Anvil mootor väga ajale jalgu jäämas. Kui mängides võib-olla väga tähele ei pane ja ehk andestad, siis vahestseenides kraabib pildi kvaliteet juba päris teravalt silma. See võimendub veelgi, kui lülitada graafika kvaliteedikeskseks.
Jätkuvalt vajab harjumist tegelase juhtimine just sinna, kuhu soovid. Aga siin on peamiseks süüdlaseks just see, et peaaegu igale poole saab ronida. Ka Unityst meelde jäänud läbi majade põikamine on kenasti tagasi – ühest aknast sisse ja teisest kohe uuesti välja.
Kokkuvõtteks võib öelda, et Mirage’i 20 tunni jooksul leidsin end korduvalt nostalgitsemas seeria helgemate momentide üle, kui täiskohaga salamõrvarina põõsastes vastaste mahanottimise järjekorda plaanisin. Vägisi tahaks öelda, et tegemist on seeria parima esitusega pärast Black Flagi ja juba ootan järge.


Ukraina kaitseminister sai kolm asetäitjatTALLINN, 5. oktoober, BNS – Ukraina valitsus nimetas kaitseminister Rustem Umerovile pärast eelmise kaitseministri Oleksi Reznikovi tagasiastumist vallandatud Hanna Maljari ja teiste tuntud inimeste asemele kolm uut asetäitjat, kirjutas portaal Unian.
Umerov teatas uutest määramistest Facebookis neljapäeval, 5. oktoobril. Valitsus kinnitas ametisse Ivan Havrõljuki, Dmõtro Klimenkovi ja Stanislav Haideri.
Havrõljukist saab Ukraina asekaitseminister sõjalis-tehnilise poliitika alal. Ta hakkab vastutama sõjaväe relvastuse ja sõjatehnika arendamise, Ukraina kaitsetööstuskompleksi NATO standarditele vastavaks ümberehitamise ning relvastuskoostöö eest partnerriikidega.
Havrõljuk  teenis varem peastaabis ja Ukraina logistikajõudude ülemana. Ta oli ka Ukraina relvajõudude peastaabi aseülem ja juhtis logistikapeavalitsust.
Klimenkov määrati kaitseministri asetäitjaks hankeküsimustes. Uuel ametikohal hakkab ta tegelema hankeprotsesside standardiseerimise, süstematiseerimise ja kontrolliga. Tema prioriteetide hulgas on ka mittesurmavate hangete agentuuri käivitamine.
Varem töötas Klimenkov AS Ukrtransgaz kommertsdirektorina, oli ka Ukraina riigivarafondi aseesimees ning juhtis Rootsi ettevõtte Ericsson suurprojekte.
Stanislav Haider nimetati Umerovi asetäitjaks institutsionaalse arengu alal.
"Tema peaülesanne on kaitseministeeriumi arendamine jätkusuutliku ja tervikliku institutsioonina, mis põhineb andmetel ning tagab läbipaistvuse ja vastutuse," nimetas minister Haideri ülesandena.
Varem oli Haider korruptsioonitõrjeagentuuri digipöörde juht ning tegeles agentuuri strateegilise planeerimisega lähtudes eesmärkide ja võtmetulemuste meetodist.
"Kaitseministeeriumi töö kõige olulisemad põhimõtted on täielik sallimatus korruptsiooni suhtes ja tõhusus. Olen kindel, et uued meeskonnaliikmed saavutavad seatud eesmärgid," lõpetas Umerov.
Baltic News Service


Politsei operatiivsündmused• 26. augustil peatas politsei Aluste-Kergu teel kahtlase sõidustiiliga sõiduki. Juht alkoholi tarvitamise tunnustega. Alustati väärteomenetlus.

• 30. augustil toimus Allikõnnu külas liiklusõnnetus, kus sõiduauto pööras ette peateel liikuvale jalgratturile. Inimesed viga ei saanud.

• 5. septembril teatati, et Sikana külas on lõhutud talumaadel 692 kiletatud silorulli. Alustati menetlus.

• 7. septembril Vändra-Kalmaru teel peatati mootorsõidukit korduvalt juhtimisõiguseta juhtinud juht. Alustati väärteomenetlus.

• 9. septembril Tallinn-Pärnu-Ikla mnt toimus liiklusõnnetus kus mootorrattur kukkus kurvis sõiduvea tõttu. Keegi vigastada ei saanud.
• 12. septembril peatas politsei mootorsõidukit juhtinud juhi kellel alkoholi tarvitamise tunnused. Alustati väärteomenetlus.

• 13. septembril teatati Kalmaru külast, et garaažist on varstatud Mercedes Benz aastast 1939. Alustati kriminaalmenetlus.

• 15. septembril teatati, et Metsavere külast on varastatud kas jahuveskit ning mootorratas Pannonia koos külgkorviga. Alustatud kriminaalmenetlus.

• 15. septembril Pärnu-Jaagupi Kergu mnt esirehvi purunemise tõttu sõitis veok teelt välja kraavi. Keegi vigastada ei saanud.

• 19. septembril Aluste-Kergu teel peatati mopeed mille juht alkoholijoobes. Alustati kriminaalmenetlus.

• Olge liikluses tähelepanelikud ning valige ohutu sõidukiirus. Samuti soovitan üle vaadata sõidukil rehvid kuna ilmastiku olud halvenevad päev päevalt ning teeolud muutuvad sademete tuttu libedaks.

• Jalakäiatele tuletame meelde, et pimedal ajal kannaksite helkurit. See on mõjus viis olla sõidukijuhtidele märgatud ning turvaliselt jõuda sihtkohta.

• Toimuvad katsed inimestelt
telefoni ja interneti teel raha välja petta. Tuletan siinkohal meelde reeglid mida tuleb kindlasti jälgida. Ärge andke ükskõik mis ettekäändel oma pangakonto andmeid võõrastele. Ärge jätke oma ID-kaarti järelevalveta ja ärge andke seda teistele isikutele.

• Ärge laske võõrastel ükskõik mis ettekäändel eemalt oma arvuti üle kontrolli võtta. Internetist midagi ostes tuleb müüja tausta hoolega kontrollida aga alati jääb võimalus, et satute kelmile ja jääte rahast ilma.

• Kui keegi Teilt internetis raha palub, ei pruugi tema jutt sellest, miks ta raha vajab tõele vastata.

JANEK SAHARENKO Pärnu politseijaoskonna piirkonnapolitseinik


Ehitajate hinnangul on neile pandud järelevalvekohustus seadusega vastuolusAstlanda Ehituse ning ehitusettevõtete liidu juhatuse esimees Kaupo Kolsar saatis rahandusministeeriumile ülikriitilise tagasiside ning jättis uued määrused kooskõlastamata.
Foto: Andras Kralla
Kallis, mõttetu ja poolik lahendus, ütlevad ehitusettevõtjad uue maksurežiimi kohta, millega neilt nõutakse ehitusplatsidel viibimise salvestamist ning töövõtuahela andmete edastamist. Aga viimane kõrs kaameli turjal on andmete kogumine määruste alusel, millele seadus isegi ei viita.
Alates pühapäevast kehtivad ehitusplatsidel uued reeglid: tuleb paika panna, kes käivad ehitusplatsil, millal käivad ehitusplatsil, kes kelle jaoks töötab. Maksu- ja tolliamet loodab sellest ravi ümbrikupalga maksmise vastu, mille maksukahju on 100 miljonit, konkreetselt ehitussektoriga seotud arvestuslik maksuauk küünib aastas üle 20 miljoni euro.