Sünnituslugu. „Nägin ämmaemanda näost, et midagi pole päris õige... Teadsin, et niiviisi, nägu ees, beebi tulla ei saa“Kui minult küsitaks tütre sünniloo peamist sõnumit, oleks see: „Usalda oma beebit!“ Kui selgus, et mu laps oli sünnituskanalis sirutusseisus, olin valmis juba keisrilõikele minema, kuid läks teisiti.
Meie Andraga (11 k) esmakohtumise lugu sai alguse aasta tagasi 19. märtsi hommikul, kui päev enne tähtaega tekkis mul tunne, et äkki täna. Olin viimastel nädalatel seda tunnet kogenud pea iga teine päev. Sel päeval pani miski mind aga telefoni haarama ja Siiri Põllumaale helistama. Olin palunud Siiri sünnituse juurde tasuliseks ämmaemandaks. Olles ise ämmaemandaks õppinud, teadsin teda kooliajast. Temast õhkuv rahu ja soojus oli täpselt see, mida vajasin.
Oli laupäev ja Siiri matkas perega. Ta palus mul tuhude vahesid mõõta, duši all käia, ja kui tuhud on regulaarsed, siis Tartu kliinikumi sünnitustuppa kontrolli minna. Teadsin ka ise hästi, mis märkide puhul reageerida ruttu ja mis kannatavad ootamist. Läksin haiglasse kontrolli kella 11 ajal, kui tuhude vahed olid 8–10 minutit. Seal öeldi, et avatus on 4 cm ja põhimõtteliselt võiksin jääda kohe sisse. Helistasin Siirile. Tema soovitas mul minna koju, võtta asjad ja midagi head süüa ning siis juba tagasi tulla. Ka tema sättis ennast Elva kandi matkaradadelt haigla poole.
Vaba sünnitustoa ootel
Liikusin ruttu taksoga koju, panime Andreasega asjad autosse ja sõitsime poodi, et haiglasse näksi kaasa osta. Autos juba tundsin, et maru ebamugav on olla, enam ei saanud tuhusid lihtsalt üle hingata. Selline tunne oli, et mees on poes terve igaviku. Head asendit ma enam ei leidnudki ja väänlesin autos nagu uss. Inimesed, kes poodi läksid, nägid autoaknast sisse. Mõtlesin, et huvitav, mida nad mõtlevad, mida ma siin teen. Kas arvavad, et juba sünnitan? Ei usu... Jope ka seljas! Mäletan, et see mõttekäik tundus mulle naljakas.
Kella kahe paiku saime haiglasse ja seal selgus – ups, kõik sünnitustoad on hõivatud. Kuid polnud hullu, mulle sobiski ainult püstiolek ja ringikõndimine. Jalutasin koridoris ja siis oli juba ka Siiri kohal ning uuris, et kui toad vabanevad, kas soovin vanniga tuba. Mul oli täitsa ükskõik, aga kuna mäletasin kooliajast, et vanniga toad on avaramad, eelistasin sellist. Vann ise ei ahvatlenud mind üldse. Mõte sellest, et olen märg ning pean maadlema rätikute ja libeda põrandaga, ei köitnud siis.
Kui olime end pool tundi hiljem sünnitustoas sisse sättinud, tegi Siiri rutiinse KTG, mis näitas, et tibuga on kõik hästi. KTG ajal suutsin olla ka ainult püsti, pikaliolek oli väga piinarikas. Valude ajal aitas mind enim liigutamine ja liikumine, siis hajus valu laiali. Pikali olles tajusin seda nii väga alakehas, et see tundus ahistav.
Juba olid tuhud sellised, et hingasin neid häälega üle ja korrutasin iga tuhu ajal mehele: „See valu on ikka ebamaine.“ Mees oli heas tujus ja jälgis arvutist laskesuusatamist. Ega ma temalt siis midagi erilist ei oodanudki. Süüa ei olnud isu. Ainsana soovisin, et mees mu huuli niisutaks ja veelonksu annaks. Pidev valu ajal väljahingamine tegi suu väga kuivaks.
Midagi on valesti
Kui jõudis kätte kell neli pärastlõunal, olid valud sealmaal, et ka püstiolek tundus raske. Väänlesin voodi juures ja põrandal ning pigistasin kõvasti mehe kätt ja karjusin patja. Siiri tahtis mulle abiks olla ja pakkus välja eri võimalusi, mis võiksid valu vastu aidata. Seda ta juba teadis, et epiduraali ma ei soovi. Meil oli kokku lepitud, et kui see otseselt sünnitustegevusele kasulik ei ole – näiteks on mu kehal vaja puhata, sest emakakael ei avane piisava kiirusega –, siis me seda ei tee. Olin kui paigalpüsimatu sipelgas, kes ei tahtnud olla aheldatud ei KTG ega ka tilgasüsteemi külge, mis on epiduraaliga vajalik.
Kui selgus, et ma ei soovi eriti midagi, tõi Siiri mulle järi ja palli, et asenditest leevendust leida. Kõige paremad asendid olid püstised, kus sain oma puusi liigutada, näiteks puusaringid olid mõnusad. Palli peal proovisin käpuli olla.
Peagi oli aeg uuesti vaadata, kui palju on emakakael avanenud. 7 cm, päris hea. Teadsin, et enam pole palju minna. Ometi nägin Siiri näost, et midagi pole päris õige. Ta kutsus kohale arsti, kes kinnitas ta kahtlusi. Kui muidu läbivad beebid sünnitusteid kokkusurutult, kukal ees, siis minu tibu oli ennast sättinud sinna sirutatud asendisse. Paraku teadsin kooliajast, et niiviisi, nägu ees, beebi sünnitusteid ise läbitud ei saa. Ütlesin Siirile kohe, et valud on nii suured, et lähme palun kohe keisrile. Ärme enam oota, ma ei suuda.
Siiri katsus beebi pead ja ütles, et tunneb, kuidas pisike proovib end sättida ja keerata. Ta pidas arstiga nõu ja palus, et anname talle võimaluse end sättida. Ootame kõigest natukene! Valud olid selleks hetkeks mu mõistuse viinud ja see ei tundunud mulle hea mõte, kuid Siiri pakkus, et ehk võiksin minna vanni, kus saan käpuli olla. Käpuliasend on soodne beebi keeramiseks ning soe vesi pehmendab valusid ja aitab lõõgastuda.
Valud olid nii suured, et kaotada polnud mul midagi. Ütlesin, et proovime siis. Ja minulegi üllatuseks oli vann täpselt seda mõõtu, et sain seal käpuli olla, surudes jalad kõvasti vastu vanniäärt ja hoides kätega sangadest. Jube mugav oli. Soe vesi tegi ka ainult head.
Kas ta tulebki nüüd vales asendis?
Läks mööda paar tundi, kui ütlesin mehele, et mul on selline tunne, et kakada tahaks. Pressitunne tuli peale. Mõtlesin endamisi, kas see on võimalik ja kas ma hakkan nüüd oma tibu vales asendis välja pressima. Palusin mehel ruttu vahepeal sünnitustoast lahkunud Siiri kutsuda.
Siiri tuli talle omase rahuga, tegi läbivaatuse ja ütles, et kõik on hästi. Kui tunned, et tahad pressida, siis pressi. Mõtlesin: „Appi. Mu beebi on võitleja, ta on nii tubli ja vapper. Ta ongi ennast pööranud õigesse asendisse.“ Suutsin keskenduda vaid sellele, et see väike inimene minu sees tegi uskumatud manöövrid ning sättis end õigesti tulema. Ta nii väga tahtis ise sündida.
Järgnev paaritunnine väljutusperiood oli mõneti kerge, kuid samas kõige valurikkam. Miskipärast lõi nüüd iga pressiga sellise valu alakõhtu, nagu keegi oleks mind pussitanud. See pani mind täiest kõrist karjuma. Pärast iga pressi ja karjumist vabandasin mehe ja ämmaka ees: „Issand, vabandust, et ma niiviisi karjun.“ Nad kinnitasid, see on täiesti okei ja ma olen tubli. Siiri kontrollis mind uuesti ja ütles, et seda põrguvalu teeb emakakaela serv, mis on veidi pitsunud ega taha eest minna. Ta tegi kõik, et seda nihutada, ja lõpuks sai beebi ilusti tulla.
Milline ülitoetav tiim mu ümber oli! Siiri naeris, et mees on veel kõige vapram, sest ta oli terve aja mu kõrval olnud ning hoidnud mu kätt ja külma lappi otsaees, kuid vaadanud pingsalt seina ja mitte kordagi vanni poole. Nagu paljudel meestel, oli tal hirm, mis kõik juhtuda võib, ja kas ta suudab seda näha või minestab kohe.
Hea, kui sul on selline tugivõrgustik
Laupäeva õhtul kell 21.36 sündiski meie väike ime. Vanni, täitsa ise. Tuba oli hämar, ma tundsin end turvaliselt ja hoitult. Kogu selle kiire keeramise käigus oli tal läinud nabanöör ümber kaela. Pärast minu rinnale panekut võttis ta hetke, et hingama hakata, aga tegi seda ise ja edukalt. Meie olime hirmust kanged, kuid tegelikult läks kõik hästi. Siin ta oli – nii vapper ja tubli tüdruk, kes nii väga tahtis ise sündida. Ja mina ei uskunud algul ja tahtsin keisrilõiget...
Võisin end lohutada teadmisega, et valu oli sel hetkel mu mõistuse üle võtnud. Küll on hea, kui su kõrval on ämmaemand, kes usaldab sind ja last ning teab täpselt, kunas on õige aeg oodata ja kunas kiiresti reageerida. Äraütlemata suur tänu ja tunnustus meie ämmaemandale Siiri Põllumaale, kes teeb oma tööd hingega.
Ka meditsiinis on imed võimalikud
Raseduse lõpus peaks beebi keerama end ema kõhus peaseisu. Mis juhtub, kui ta seda ei tee?
Raseduse teises pooles kasvab tita pea suhteliselt rohkem kui keha ja seetõttu on üks kuu enne sünnituse tähtaega enamik titasid peaseisus. Umbes 3–4% jääb 36. rasedusnädalaks tuharseisu.
Risti-tuharseisu puhul soovitatakse loote välist pööret, kui 36 rasedusnädalat on täis. Seda tehakse sünnituseelse osakonna päevastatsionaaris. Enne välist pööret tehakse ultraheliuuring, kardiotokograafia ja manustatakse emakalihast lõõgastavat ravimit. Rase pikutab 30–60 minutit voodis nii, et voodi peatsiosa on kerge nurga alla kallutatud (Trendelenburgi asend). Nii tõusevad tita tuharad vaagnast väljapoole ja väline pööre õnnestub suurema tõenäosusega. Pööre tehakse ultraheliaparaadi kontrolli all ja võtab aega 1–2 minutit.
Pööre õnnestub veidi alla pooltel juhtudel. Kui see ei õnnestu, tehakse rasedale individuaalne sünnitusplaan, arvestades ka ta enda arvamust.
Ka peaseisul on eri variandid. Kuidas need mõjutavad sünnituse kulgu?
Naise väikese vaagna ehitus on selline, et sissepääsu tasapind on ristiovaalne ja väljapääsu tasapind pikiovaalne. Sünnitusel nihkub emakalihase töö tõttu tita pea läbi sünnituskanali, tehes samal ajal pöörleva liigutuse. Tita on emakas nn looteasendis: pea on surutud rinnale ja on painutatud. Käed on risti ning jalad puusaliigestest ja põlveliigestest painutatud.
Enamik titadest sünnib nii, et nägu vaatab sündides sünnitaja selja suunas. Sellises asendis on sündiva lapse pea vaagnas kõige väiksema läbimõõduga ja sobitub väikese vaagnaga kõige paremini. Seda nimetatakse kukalseisu eesmiseks teisendiks. Umbes 1–2% sünnitustest on sellised, kus nägu vaatab sünnitaja kõhu suunas ja seda nimetatakse kukalseisu tagumiseks teisendiks. Kukalseisu tagumise teisendi korral peab vaagen olema avar.
Kui beebi on sünnituskanalites näguseisus, kuivõrd antakse siis lapsele aega end keerata ja millal tehakse keisrilõige?
Näguseis on loote pea sirutusseisu üks variante, mille põhjuseks on enamasti kitsas vaagen. Näguseisu on lihtne kindlaks teha läbivaatusel: tunda on tita silmad, nina ja suu. Kui lapse selg on sünnitaja kõhu poole suunatud, siis täiskantud raseduse korral jääb sünnitus toppama ning on vajalik keisrilõige. Kui lapse selg on suunatud sünnitaja selja poole, on võimalik vaginaalne sünnitus.
Sirutusseis tagasi ei lähe. Antud loos see küll juhtus ja tegemist on imega. Ka meditsiinis on imed võimalikud.


Haapsalus sai mees kaupluse ees peksa6. märtsil kella 21 paiku õhtul sai politsei teate, et Haapsalus lõid kaks meest Tallinna maanteel kaupluse ees 53-aastast meest.
Raplamaa
Arvuti, arvutisüsteemi ja arvutivõrgu ebaseaduslik kasutamine
7. märtsil alustas politsei kriminaalmenetlust selles, et 24. veebruaril häkiti 46-aastase Kohila valla elaniku e-postikasti. Kontol muudeti ära parool ja salaküsimus, millega saadi kontole ebaseaduslik juurdepääs ning mille tõttu ei ole kannatanul enam võimalik enda kontot kasutada.
Kehaline väärkohtlemine
6. märtsil alustas politsei kriminaalmenetlust selles, et 5. märtsi hilisõhtul lõi 53-aastane joobes mees Märjamaa vallas kodus enda 43-aastast elukaaslast.


EL kehtestas sanktsioonid naistevastase vägivalla eestBRÜSSEL, 7. märts, AFP-BNS – Euroopa Liit kehtestas teisipäeval rahvusvahelise naistepäeva eel naistevastase vägivalla ja inimõigusrikkumiste eest sanktsioonid kuue riigi ametnikele, nende seas Venemaa ja Afganistan.
Uudisteagentuuri AFP nähtud dokumendi kohaselt lisati sanktsiooninimekirja üheksa füüsilist ja kolm juriidilist isikut. Sanktsioonid hõlmavad viisakeeldu ja varade külmutamist EL-is.
AFP – Baltic News Service


Ungari saadikud NATO taotlusega seoses Rootsile: lõpetage valetamineSTOCKHOLM, 7. märts, AFP-BNS – Ungari toetab Rootsi liikmesust NATO-s, kuid Rootsi poliitikud peavad lõpetama valede levitamise Ungari ja õigusriigi kohta, ütles Ungari parlamendidelegatsiooni juht teisipäeval Stockholmis.
Ungari ja Türgi on ainsad NATO riigid, mis on eri põhjustel pikalt venitanud Rootsi ja Soome liikmesustaotluste ratifitseerimisega oma parlamentides.
Budapest hääletab lähinädalail ilmselt mõlema riigi alliansiga liitumise poolt, ütles Ungari parlamendi asespiiker Csaba Hende Stockholmis ajakirjanikele.
"Alustasime arutelu läinud nädalal ja tavaliselt, kui kõik laabub sujuvalt, on mõne nädala pärast selline arutelu lõppenud," ütles Hende, kes kuulub parempoolse ja vastuolulise peaministri Viktor Orbáni parempoolsesse populistlikku ja rahvuskonservatiivsesse erakonda Fidesz.
Ungari pidevad ettekäänded ratifitseerimisprotsessiga viivitamisel on muutnud närviliseks nii Rootsi kui Soome, mille ühist taotlust pidurdab eriti jõuliselt Türgi.
Ungari parlamendi veebikülje andmeil pidi hääletus esmalt aset leidma 6. ja 9. märtsil, ent nüüd on see lükatud edasi 20. märtsile.
Hende ja teised Ungari seadusandjad kohtusid teisipäeval Rootsi parlamendi spiikriga "viisakusvisiidil".
"See oli soe, sõbralik, ettepoole vaatav ning kandis endas uue alguse lootust," ütles Hende. "Tegime selgeks, et Ungari valitsus, Ungari president ja valdav enamus parlamendiliikmeid toetab ühehäälselt Rootsi NATO liikmesust."
Ent ta märkis, et Stockholmi ja Budapesti vahelisi kahepoolseid suhteid on vaja parandada.
Rootsi peab samuti näitama Ungari vastu üles rohkem austust, ütles Hende, süüdistades Rootsit "valede" levitamises.
"Hea oleks, kui tulevikus väldiksid Rootsi poliitikud, valitsusliikmed, parlamendiliikmed ja Euroopa Parlamendi liikmed Ungari kujutamist vales valguses, viidates õigusriigi põhimõtete puudumisele, mis ilmselgelt tugineb ebatõestele faktidele," sõnas ta.
Rootsi tunneb, et Ungari võib kasutada nende NATO liikmesuse taotlust enda huvides Budapesti vägikaikaveos Euroopa Liiduga.
Brüssel külmutas detsembris miljardeid eurosid toetust ja sidus selle taasandmise korruptsioonivastaste reformidega, mida Budapestilt pikisilmi oodatakse.
Lisaks on Ungari valitsus, erinevalt ülejäänud Euroopast, käinud ebamäärast rada, mis puudutab Venemaa agressioonisõda Ukrainas ning on keeldunud otsesõnu kritiseerimast Vene autoritaarset riigipead selle eest nimeliselt.
AFP – Baltic News Service


Kõik, mis paigast ära, on Reformierakonna näguBNS vahendab: Kaja Kallas ei usu, et võimuliit tuleb liialt Reformierakonna nägu. Paraku on kahe aasta jooksul kõik, mis on autu, moraalitu ja valelik, just Reformierakonna nägu.
Uues koalitsioonis on ka väiksemad puudlid poliitorava näoga – pakkus ju E200 komissar Lauri Hussar oma erakonda lausa pugejalikult Reformierakonna sülekoeraks. RE ja E200 vahel toimis varemgi ühendatud anumate pühimõte – kui poliitoravad olid madalseisus, siis kosus Jeestidvesti, ja vastupidi. Sotsid oma uusmarksistlike seisukohtadega on alati Reformierakonna toeks olnud.
Seega on koalitsioonil Reformierakonna nägu, õigemini kõigile vasakliberaalidele omane vihkav grimass.
Reformierakonna nägu aga on Eestis kõik: kapo, prokuratuur, kohtud, peavoolumeedia, suur osa ametnikkonnast, e-valimised ja kahtlased tulemused, skandaalid autorollotamisest skandinaavlaste rahapesuni, VEB Fondist Tallinna Sadamani.
Ilmselt saavad Reformierakonna ja tema puudlite näoga olema ka vaenukõneseadus koos trellitatud akendega ning õnnelikud värskelt abiellunud mehepojad. Kõik, mis ajab seest keerama, on Reformierakonna nägu.
Uued Uudised


Slovakkia valitsusjuht lahkus ennetähtaegsete valimiste eel erakonnastBRATISLAVA, 7. märts, AFP-BNS – Slovakkia peaministri kohusetäitja Eduard Heger teatas esmaspäeva õhtul, et astub välja oma parteist OLaNO; samas on septembri lõppu kavandatud ennetähtaegsed üldvalimised.
"Minu lugu OLaNOs lõpeb täna," ütles Heger Facebooki postituses, lisades, et tema roll ja ülesanne on täidetud.
"Mul on mu enda poliitiline visioon. Ma tean, et kui ma tahan seda täide viia, siis pean tegema seda omal moel."
Heger ei öelnud, kas kavatseb liituda mõne teise erakonnaga või loob ise uue partei.
Kohalik meedia märkis, et ta võib jõud ühendada kohusetäitja valitsuse teiste ministritega, kellega veetakse detsembris usaldushääletuse kaotanud valitsusest maha jäänud tööpõld uute valimisteni.
"Koos Eduard Hegeriga otsime me lahendust, selleks, et valijal oleks midagi, mille vahel valida," ütles jaanuaris Slovakkia kaitseminister Jaroslav Naď.
Paremtsentristlik valitsuskoalitsioon võitis 2020. aastal üldvalimised ses 5,4 miljoni elanikuga riigis korruptsioonivastase võitluse programmi sildi all.
Heger vahetas OLaNO liidri Igor Matoviči peaministri kohal välja 2021. aasta aprillis, pärast nelja erakonna võimuliidu sisest tüli.
Pärast detsembrikuist umbusaldushääletust ja sellele järgnenud poliitkriisi kukkus peaministri toetus lõplikult. Veebruaris väljendas oma usaldust Hegeri vastu vaid 19 protsenti valijaist, veel aasta tagasi oli see 28 protsenti.
Euroopa Liidu ja NATO liikmesriik Slovakkia peab ennetähtaegsed üldvalimised 30. septembril.
AFP – Baltic News Service


Kuidas seletada valimistulemust empaatiavõimetule poliitikuleNeli aastat tagasi andis rahvas riigikogu valimistel märku, et ei ole vaja võimu juurde lasta kriminaalkorras karistatud erakonda, ja ei ole vaja lihtsalt lammutamise pärast keerata pea peale lihtsat ja arusaadavat maksusüsteemi. Kuigi Reformierakonna toonane valimisvõit ei olnud nii oodatav kui praegune, siis tunnetusega poliitik võinuks sellest siiski aru saada, kirjutab toimetaja Aarne Seppel.Ei saa skorpionile pahaks panna, kui ta salvab, see on tal loomuses. Nii on ka raske panna poliitikule pahaks, kui ta ootamatu ratsukäiguga hoiab endale peaministrikoha. Nii Jüri Ratas tegi ja oli sunnitud alla neelama Isamaa kummalise pensionireformi ja EKRE nagu keskajast pärit pursked. Saunaõhtulik avalik ärplemine oli lubatud, sest Jüri Ratas tahtis iga hinna eest olla peaminister. Tähtis mees. Vähemalt ta ise arvas nii.
Võib-olla tundis Ratas kergendust, kui Porto Franco hoop andis kiire võimaluse ebameeldivaks muutunud liidust lahkuda. Sest poripritsmed polnud mitte ainult põlleesisel. Reformierakonna kõrvalt enda opositsiooni mängimine andis ilmselgelt võimaluse vabamalt valimisteks valmistuda.
Kaja Kallase teisel valitsusel võinuks olla kõik eeldused tuule kätte jääda. Laulusõnu tsiteerides: «Aeg oli raske siis, gängsterid, vaesus, kriis». Valimisteks valmistusid ka Reformierakonna partnerid. Isamaa surus oma soove, sotsid tõstsid igast tühjast tüli. Kuidagi jäi aga poliittehnoloogidel kahe silma vahele asjaolu, et Kaja Kallas ei ole olulistel teemadel esikõneleja mitte ainult Eestis, vaid Euroopas ja ka maailmas.
Ei saa skorpionile pahaks panna, kui ta salvab, see on tal loomuses.
Pool aastat tagasi hakkasid erakonnad meeleheitlikult otsima valimiste põhiteemat. Nagu Pipi otsis spunki. Sahtlinurgast toodi välja pisut kopitav astmelise tulumaksu idee, räägiti maksuastmetest. Napilt üle keskmise palga teenijad tembeldati jõukateks.
Keskerakonna neli viimast aastat on kui õpikunäide sisutühjast rapsimisest. Eestlaste massid pole neid kunagi liiga palju armastanud, savisaarelikuks meeletuks äraostmisteks pole enam jaksu. Muust rahvusest inimestega ei mõistetud korraga aga midagi tarka peale hakata: tahaks olla eestimeelne, aga hääli tahaks ka. Lõpuks polnud eriti kumbagi.
Inflatsioonil võinuks olla jõud kukutada valitsus, Isamaa universaalelekter polnud ehk ideaalne, aga ta oli vähemalt ülikallite elektrihindade ajal lahendus. Rahvas oigas, aga sai hakkama, sest oli teadmine, et kellelgi mitte liiga kaugel on olukord veelgi kehvem ja igapäevane oht surma saada.
Kuskil EKRE parteikontoris leiti aga siis, et tuleb hakata vaenama Ukraina abistamist ja õnnetuid sõjapõgenikke ja leiti, et me siin toetame iseenda hävitamist. Et surma eest põgenenud inimesed tuleks tagasi saata Vene timuka kätte. Sellise konstruktsiooni kohatusest aru saamiseks ei ole vaja imelist talupojatarkust, vaid natuke empaatiat.
Ja rahvas andis valimistel uuesti märku. Palju jõulisemalt kui neli aastat tagasi. See oligi rahva tahe. Mitte lasta enda valitseda korruptantidel ja küünilistel poliittehnoloogidel.


“Postimees” poolteist aastat tagasi: “Opositsioon: e-valimised löövad Vene demokraatiale hingekella”Kui siinne meedia peab Eesti e-valimisi ausaks, siis 2021. aasta septembris Venemaa valimiste ajal arvasid nad küll teisiti. Igatahes vahendas Postimees tollal suuri ohtusid, et Kreml kasutab e-valimisi oma huvides ära.
Tollal kirjutati “Postimehes”: “Vene opositsioon kardab, et neil valimistel kasutatav e-hääletamine muudab riigi avalikus sektoris töötavate inimeste survestamise senisest lihtsamaks. Helsingi Ülikooli Vene poliitika professor Vladimir Gelman ütles Moscow Timesile: “Kremlil on vaja kindlasti legitiimsuse säilitamiseks valimisaktiivsust sobivatest allikatest tõsta.”
Kremli kriitikute teatel raskendavad e-valimised valimispettusi tuvastada. “Meetodid on muutunud. Kreml tahab vältida piinlike piltide ja videote ilmsiks tulekut ning inimesi on märksa lihtsam e-hääletuse kaudu õigesti valima sundida, sest isegi vaatlejaid pole kohal,” ütles Moscow Timesile endine parteitu poliitik Roman Juneman.
Meduza teatel tõi eelmisel aastal Venemaal esimest korda kasutatud e-hääletamine kaasa anomaaliaid. Näiteks ületas ühes Moskva Troitski ringkonna valimisjaoskonnas elektrooniliste registreerimiste arv 217 protsendi võrra kogu valijate arvu.
Sõltumatu valimisvaatleja Golosi asejuhi Stanislav Andreitšuki sõnul on see äärmiselt probleemne areng. “See protsess on tehtud täiesti läbipaistmatuks. Kontrolli ja piiranguid valimispettustele sisuliselt enam ei olegi,” vahendas Andreitšuki sõnu Moscow Times.
Venemaal tõestati, et e-valimised on pettus. Eestis võidakse rõhuda sellele, et meil on ausad valimisametnikud – aga jälgides seda, millise vihkamisega viis meedia võimueliidi toel läbi EKRE-vastast kampaaniat, võib julgelt öelda, et sellise vihkamispagasiga inimestelt võib kõike oodata. Kaja Kallas vihkab Martin Helmet sama hullusti, nagu Putin Navalnõid, et teda e-valimiste võltsingutega tõrjuda.
Lisaks on rahaskandaalidega Reformierakonnal tohutult palju kaotada, kui võimule saab keegi, kes hakkab rahapesuasju lahti harutama.
E-valimisi peetakse ainult Eestis ja Venemaal, teised riigid, sealhulgas “liberaalsed”, peavad neid liiga ohtlikeks ja kontrollimatuteks. Venemaa sekkub seejuures teiste riikide valimistesse kõige rohkem just interneti kaudu (võib-olla ka Eestis, oma rahapesupartnerite toetuseks).
Kui Venemaal saab võimupartei “võltsimatuid” e-valimisi oma huvides ära kasutada, siis miks mitte ka Eestis – hoovad on ju võimurite kätes, kohalik “Navalnõi” ehk EKRE on ju suuresti kõrvaldatud.
Uued Uudised


Tuntud poksija korraldatud võistlus on õigusorganite huviorbiidisKuna poksivõistlus jäi ära, nõuab ürituse korraldaja Piletilevilt raha tagasi. «Enamik pileteid osteti mobiilimaksega, mis on ebatavaline, ja kahtlustatakse pettust,» nentis pileteid müüv ettevõte.«Armastavad vähesed, vihkavad paljud, austavad kõik,» seisab endise poksija Jaan Beljajevi Facebooki kontol.
Nüüd korraldab Beljajev Tartus poksivõistlust «Emajõe lahing», kus möödunud nädalal oleks A. Le Coqi spordihoones pidanud teiste seas vastakuti astuma odaviskekuulsus Andrus Värnik ja mitmekordne Eesti poksimeister Mait Metsis.
Ootamatult jäi üritus aga ära ja tänaseks on algatatud kriminaalmenetlus, seda kelmuse paragrahvi alusel. «Saame öelda nii palju, et politseile on selles asjas avaldus laekunud ning juhtunu asjaolusid selgitatakse kriminaalmenetluses,» kinnitas PPA pressiesindaja Ragne Keisk.

«Politsei on alustanud kriminaalmenetlust, et selgitada internetis ostude sooritamisel toimunud võimaliku kelmuse asjaolusid. Praegu ei ole kellelegi kahtlustust kuriteo toimepanemises esitatud,» lisas prokuratuuri avalike suhete nõunik Lisanna Männilaan. «Kuna tõendite kogumine on pooleli ja kahtlustust ei ole kellelegi esitatud, ei saa uurimise kohta veel rohkem infot avaldada.»
Kui algul ütles ürituse peakorraldaja Jaan Beljajev, et Värnik haigestus grippi ja teine osaleja Ukrainast sai vigastuse, siis hiljem ütles Beljajev Tartu Postimehele, et Värnik hakkas kartma. «Ta hakkas kartma. Ma ei hakka valetama. Polnud mingit vigastust ega haigust,» väitis korraldaja. Esialgu jaanuaris toimuma pidanud võistluse kohta seisis ühismeedias: «Võimalusel korraldatakse üritus kas veebruaris või märtsis.»
Ürituse piletite müügiga tegelenud Piletilevi kinnitas, et telekommunikatsioonifirmad võtsid nendega ühendust ja teatasid, et enamik pileteid osteti mobiilimaksega, mis on ebatavaline, ja kahtlustatakse pettust.

Kuvatõmmis veebilehelt
Kuvatõmmis veebilehelt

Erinevad telekommunikatsioonifirmad tegid ka politseisse avalduse. «Meile teadaolevalt on algatatud uurimine,» nentis Piletilevi. Viimaselt nõuavad «Emajõe lahingu» korraldajad piletiraha tagasimaksmist, ent kuna kahtlustatakse pettust, ei ole tagasimakset tehtud.
Toimetusel ei ole õnnestunud Jaan Beljajeviga ühendust saada. Kuigi mees luges saadetud kirja, otsustas ta sellele praegu mitte vastata. Lisame tema kommentaari esimesel võimalusel.


NYT: USA luure sõnul ründas Nord Streami torusid ukrainameelne grupeering   USA luure hinnangul võis eelmise aasta sügisel toimunud Nord Streami gaasitorude sabotaaži taga olla ukrainameelne grupeering. Luureallikate hinnangul ei olnud Ukraina valitsus rünnakuga seotud.   Ameerika Ühendriikide luureallikate sõnul tegi eelmise aasta septembris rünnaku Nord Streami gaasitorude vastu Ukrainat pooldav grupeering, teatas The New York Times. USA allikate kinnitusel ei ole praegu märke, et rünnakuga oleks seotud Ukraina president Volodõmõr Zelenski või mõni teine kõrge ametiisik Ukraina valitsusest. Ukraina ja tema liitlased on osade ametnike sõnul kõige loogilisema potentsiaalse motiiviga olles Nord Streami projekti vastu aastaid protestinud, nimetades projekti rahvusliku julgeoleku riskiks. Ukraina valitsus ja Ukraina sõjaväeluure kinnitasid The New York Timesile, et nemad ei mänginud gaasitorude rünnakus mingit rolli ega teadnud, kes rünnaku tegid. USA allikate sõnul ei ole rünnaku teinud grupeeringust eriti palju teada. Ainult nende vastuseis Vene presidendile Vladimir Putinile on uusima luureinfo kohaselt selge. Samas ei ole teada kui palju inimesi sellesse grupeeringusse võis kuuluda või kes sabotaažioperatsiooni eest maksis. USA valitsusametnikud ei soovinud lehele täpsustada, et kuidas nad sellise luureinfo said ning mida see sisaldas. Samas ei olevat nende järeldused veel lõpuni kindlad. The New York Timesi sõnul võib see tähendada, et rünnaku tegid omapäi Ukraina valitsuse või julgeolekujõududega seotud isikud. Varem on USA ja Euroopa Liidu valitsused spekuleerinud, et rünnaku tegi Venemaa, kuna neil on olemas vastav allvee ründe- ja sabotaaži võimekus. Samas ei ole Moskva võimalik motiiv lõpuni loogiline, kuna see peatas lõplikult võimaliku tuluallika. Ühe hinnangu kohaselt maksaks gaasitorude taastamine ligikaudu pool miljardit dollarit. USA allika kinnitusel ei ole nad leidnud tõendeid, et rünnakuga oleks olnud seotud Vene valitsus. Luureandmete kohaselt tegid rünnaku tõenäoliselt kas Ukraina või Vene kodanikud või mingi kombinatsioon neist kahest. Samas olevat selge, et rünnakuga ei olnud seotud USA ega Briti kodanikud. Euroopa valitsuametnikud on varem hinnanud, et rünnaku tegija pidi olema mõne riigi valitsusega seotud, kuna selle tegijad paigutasid vahele jäämata lõhkeseadeldisi Läänemere põhja. The New York Times rõhutas, et USA ei ole sama avalikult väitnud. Lõhkeaine paigutati luureallikate kohaselt torujuhtmete lähistele kogenud sukeldujate poolt, kes tõenäoliselt ei töötanud ühegi sõjaväe ega luureameti heaks. Samas on võimalik, et sukeldujad võisid saada mõne valitsuse poolt varem erikoolitusi. Luureametnikud rõhutasid lehele, et on veel väga palju mida nemad ja nende Euroopa partnerid Nord Streami rünnakutest ei tea veel. Selle luureinfoga tutvunud USA ametnikud ei ole The New York Timesi sõnul kõik ühel meelel, kui palju seda usaldada. USA valitsusametnikud ütlesid lehele, et nad on optimistlikud, et USA luureametid koos Euroopa partneritega suudavad rünnaku kohta rohkem infot leida. Eraldiseisvalt on Nord Streami gaasitorude plahvatuste osas algatanud juurdlused Taani, Rootsi ja Saksamaa. Kuigi Ukraina relvajõud sõltuvad lääneriikide ja eelkõige Ameerika Ühendriikide sõjalisest toest ei ole ukrainlased alati kõiki enda sõjalisi tegevusi ja otsuseid nendega jaganud. Samas kinnitasid USA valitsusametnikud, et nende usaldus Volodõmõr Zelenski valitsuse vastu on kasvanud. Nord Stream 1 gaasitoru, mis ühendab Vene gaasimaardlaid Saksamaaga, sai valmis 2011. aastal ning see maksis 12 miljardit dollarit. Nord Stream 2 sai valis 2021. aastal ning seda ei võetud kunagi kasutusele. Nord Stream 2 kasutuselevõtu vastu olid avalikult Ameerika Ühendriigid, Suurbritannia, Poola, Ukraina ja teised riigid, kelle sõnul võib Moskva kasutada gaasitarneid tulevikus väljapressimiseks. Viimase aasta jooksul on Saksamaa gaasisõltuvust Venemaast tugevalt vähenenud, kuid samas on Saksamaal energiakandjate hinnad tõusnud.    					Toimetaja:  Allan Aksiim    					Allikas:  The New York Times


Valgevene arestib Poola veokeid ja pressib  omanikelt välja sadu tuhandeid eurosidViimastel päevadel on Valgevene piirivalve ja politsei asunud aktiivselt kinni pidama Poola registrimärgiga veokeid. Autojuhtidel lubatakse omal jõul Poolasse naasta, kuid veokid arestitakse hiiglaslike rahanõuete tagatiseks. Poola vedajad nimetavad Valgevene tegevust inimröövideks lunaraha väljapressimise eesmärgil.
Teadaolevalt on Valgevenes arestitud juba 70 Poola veokit, mille eest küsitav lunaraha ulatub kokku miljonitesse eurodesse.
Foto: trans.info
Valgevene võimud võtavad sõna otseses mõttes Poola veokid ja nende juhid pantvangi ning nõutakse „rikkumiste eest“ hiiglaslike kautsjonide tasumist. Milles „rikkumised“ täpsemalt seisnevad, see jääb aga arusaamatuks.


Metsamaa reisibürood Baltic Tours kahtlustatakse suures europettusesEesti reisifirmaga seotud kriminaalasi hävitas Euroopa piirivalveameti Frontexi juhi karjääri.Euroopa prokuratuur kahtlustab Eesti üht vanimat reisibürood Baltic Tours ja selle omanikkuAndreas Metsamaad (41) suures grupiviisilises kelmuses.Võimalik kuritegu on seotud Euroopa piiri ja rannikuvalve ametile Frontex osutatud rahvusvaheliste majutusteenustega, mille kogumaksumus on ligi viis miljonit eurot.Kahtlustuse kohaselt paisutas Baltic Tours arveid salaja kümne protsendi võrra ehk kokku umbes 460 000 euro väärtuses. Uurijate andmetel maksis Frontex Baltic Toursile pettuse tulemusel välja üle 170 000 euro ja tasumist ootas veel 290 000 eurot.Karm suhtluskeeldHarju maakohtu kohtuniku Eha Popova otsusel võeti Metsamaa veebruari alguses vahi alla, et ta ei saaks jätkata uute kuritegude toimepanemist ehk Frontexile uute valearvete esitamist.Tema advokaat Indrek Leppik peab sellist vahistamist kahtlustuse sisu arvestades põhjendamatuks. Pealegi kehtestati trellide taha pandud ärimehele täielik suhtluspiirang, lubades tal ajada asju ainult advokaadiga.Leppikut häirib, et kinnipidamiskohas hoitavat Metsamaad külastas eraviisiliselt keskkriminaalpolitsei uurija. Too kutsunud Metsamaad üles ennast süüdi tunnistama, öeldes ärimehele: „Süsteemi vastu ei saa! Ei ole mõtet vaielda!"Advokaat Leppiku sõnul ei tunnista Metsamaa ennast talle ette heidetavates kuritegudes süüdi. „Baltic Toursi hankega tegelenud inimesed on Frontexist töölt lahkunud," rääkis advokaat. „Keegi ei tea enam, kuidas Teamsi koosolekutel asju kokku lepiti."Piirivalvurid tõsteti öösel tänavaleFrontex sõlmis Baltic Toursiga reisija majutusteenuste osutamise lepingu 2021. aasta lõpul. Reisibüroo kohustus organiseerima Euroopa välispiiridel patrullivatele Frontexi Standing Corpsi piirivalvuritele majutuse. Frontex maksis öömaja eest Baltic Toursile ja see omakorda majutusteenuse pakkujatele.Mingil põhjusel jäi osa arveid maksmata. Näiteks tõsteti Montenegros kolm Frontexi ametnikku keset ööd tänavale, sest nende üürivõlg oli kasvanud 9000 eurole. Paljud ametnikud olid sunnitud maksma ööbimise eest omast taskust.Pahameel kasvas nii suureks, et 2022. aasta mais Frontex lõpetas Baltic Toursi lepingu. Majutusteenuse osutajatel on siiani saamata ligi kolm miljonit eurot. Frontex pole tasunud seda summat Baltic Toursile, too aga on jäänud võlgu majutusteenuse osutajatele.Euroopas avalik, Eestis saladusOma raha ootavad hotellipidajad nurisevad üle Euroopa. Frontexi pressiteenistus süüdistab tekkinud kaoses Eesti reisibürood.Mullu detsembris kirjutas Frontexi ja Baltic Toursi skandaalist Saksa juhtiv ajakiri Der Spiegel. Sakslased ennustasid, et tekkinud jama nullib Frontexi ajutise juhi, lätlannaAija Kalnaja šansid tõusta agentuuri direktoriks. Nii läkski - tema asemel sai Frontexi uueks juhiks Hollandi sõjaväepolitsei komandör Hans Leitjens.Sel teisipäeval arutas Tallinna ringkonnakohus Metsamaa soovi vahi alt vabaks saada. Euroopa delegaatprokurör Silvia Kruusmaa tahtis ärimeest türmis edasi hoida ja nõudis asja arutamist eranditult kinnisel istungil. „Selle kriminaalasja spetsiifikat arvestades oleks hea, kui see info ei jõuaks praegu avalikkusesse," põhjendas Kruusmaa.Tallinna ringkonnakohus ei pidanud prokuröri juttu veenvaks. Kohtunikud Inna Ombler, Orvi Koik ja Janika Kallin jätsid istungi avalikuks ja otsustasid Metsamaa viivitamatult vahi alt vabastada.AS BALTIC TOURS1989 asutatud reisibüroo.Tegevjuht Viive Metsamaa (67).Tegelik kasusaaja Andreas Metsamaa (41).Käive 2021. aastal 3,4 miljonit eurot, kasum 58 000 eurot.Allikas: äriregisterFOTO TAAVI SEPP REISIÄRIMEES: Andreas Metsamaale kuuluv Baltic Tours tegutseb aastast 1989.TARMO VAHTER


„Rohelised pole varjusurmas!“ Riigitoetusest ilma jäänud erakonda aidanud poliitveteran Evelyn Sepp kinnitab, et roheliste järgmine kampaania algab praeguLigi kümme aastat poliitikast distantsi hoidnud ja praegu (veel) parteitu Evelyn Sepp hüppas viimasel momendil roheliste rongile, otsustades lisaks organisatsioonilisele abistamisele kandideerida ka erakonna ridades riigikokku. Pikaaegse kogemusega poliitiku abi vähemalt tänavu edu ei toonud, ent Sepp ja roheliste juht Johanna Maria Tõugu on veendunud, et õiged tulemused tehakse tulevikus.
Esimeste hääletustulemuste saabumise ajal pühapäeval sõnas erakonna kaasjuht Johanna Maria Tõugu parteikaaslastele peetud kõnes, et resultaadist hoolimata on kõik teinud väga tublit tööd. „Meil on paigas väärtused ja maailmavaade, teame, mida tahame. Oleme tulemusest hoolimata õnnelikud, sest teame, mida oleme väärt,“ lausus 24aastane Tõugu, parlamendi pürginud erakondade juhtidest noorim.
Tõsi, tulemused jäid isegi endale seatud eesmärgist kõvasti maha.
Kui neli aastat tagasi langes roheliste saagiks 10 227 häält ja 1,8% toetust, seekord tehti samm tagasi – koguti vaid 5889 häält ehk üheprotsendine toetus. Tulemusi mõjutas lühem valimisnimekiri – 2019. aasta oldi väljas täisnimekirjaga, tänavu vaid 58 kandidaadiga. Tõugu küll ütleb, et tänavu tuli iga kandidaadi kohta isegi 20 häält rohkem. Kehvade tulemuste põhjustena mainitakse veel korraliku noorenduskuuri, millega lähiaastatel on kavas jõudsalt jätkata, ning väga hilja alustatud kampaaniat ja sõnumeid, mis jäid teiste erakondade varju. Samuti polevat kadunud eelmise juhatuse taak.
„Korraliku kampaaniat valmistatakse ette üks aasta,“ lausus valimispeol Evelyn Sepp, kes otsustas alles jaanuaris erakonda aidata. Tema prognoosis rohelistele 1,6protsendilist toetust.
„Meie kommunikatsioon ja sõnum jäi hambutuks,“ tõdes Tõugu teisipäeval Õhtulehele. „Jäi selgusetuks, kuidas roheliste rohepööre teiste omast eristab. Lisaks kannatasid ülejäänud erakonnad reformi ja EKRE vastandumisel. Näiteks meie ei jõudnud rääkida üldse maksundusest.“
Noorte arendamine ja kogemuste lisamine
Tõugu tunnistas, et rohelised on veel poolprofessionaalne erakond. „Kõik alles õpivad kuidas ja mida teha. Töötame vabatahtlikult. Meil on eesmärgid paigas, aga oleme paremas seisus kui varem. 12 noort tõid kokku ligemale veerand koguhäältest. See on väga hea tulemus, millele ehitada.“
ERAKONNA EESTIMAA ROHELISED KAASESIMEES JOHANNA MARIA TÕUGU: Peame juurde tooma ja kasvatama poliitstrateegilist mõtlemist.
(Robin Roots)
Tulevikus kavatsetakse ökologismi edasi viljeleda. Tõugu sõnul püütakse erakonda tagasi tuua ka eelmise juhatuse ajal lahkunud inimesed. „Olen proovinud osapooli lepitada. Üritame tagasi tuua neid, kel on poliitilist kogemust, aga kes vahepeal kaotasid meisse usu, mis lasi tekkida Elurikkuse erakonnal. Meil pole praegu erakonnas poliitilist kogemust, me peame juurde tooma ja kasvatama poliitstrateegilist mõtlemist.“
Ka Evelyn Sepp, kelle isiklik motivatsioon oli algselt rohelisi valimistel korralduslikult abistada, seab erakonna lähituleviku põhiülesandeks ära õppida professionaalsel tasemel poliitika tegemine. Kuigi Sepp pole veel mõelnud isiklikule tagasitulekule suurde poliitikasse, ei välista ta sedagi. „Roheliste puhul on sümpaatne, et nad meenutavad kõige vähem erakonda ja kõige rohkem kogukonda,“ märgib pea 16 aasta Keskerakonna liige olnud Sepp.
„Roheliste järgmiste valimiste kampaania algab täna (pühapäeval – H.P.). Ilmselgelt pole need valimised rõõmustavate tulemustega, aga kogemusest tuleb õppida. Noori on palju ja peaasi, et nad ei heitu ning võtavad kaasa tõsise õppetunni. Rohelised peavad kõiki valimisi tõsiselt kaasa tegema, pole üldse küsimust, milliseid lahinguid valida. Mõeldes, milliste dünaamikaga on rohelised Euroopas pildile tõusnud, ootab ees väga palju organisatsiooni ehitamisele suunatud tegevusi, et saada nii-öelda käin kolm korda nädalas õhtuti sörkimas mõtteviis välja ja seada endale eesmärk jõuda olümpiaks tippvormi,“ kasutab Sepp spordist laenatud metafoori.
Kuidas aga kommenteerib roheliste juht potentsiaalset Reformierakonna, Eesti 200 ja sotsiaaldemokraatide koalitsiooni? „Tore, et sotsiaalselt liberaalne, kahju, et majanduslikult neoliberaalne,“ lausub Tõugu. Esmajoones ootab ta väga, kas Kaja Kallase järgmine valitsus suudab abieluvõrdsuse tagada.
„Ootame, et kliimaseadus saaks kvaliteetselt ära tehtud. Kui Reformierakond seda juhib, siis loodetavasti on see ambitsioonikas ja nõudlik ega hakata lubama pseudorohelisi asju,“ avaldab Tõugu. „Kindlasti ei soovi näha, et päikeseparkide nimel hakatakse hävitama niite, rikkudes sealsete liikide elupaiku.“
Praegu pole rohelistel võimalik rohepööret riigikogu või valitsuse tasandilt mudida, ent Tõugu kinnitab, et nad ei kavatse kuhugi kaduda. Kuigi kolmandaid valimisi järjest ei õnnestunud teenida ära riigipoolset toetust, kavatsetakse annetuste pealt kindlasti edasi tegutseda. „Rohelised pole varjusurmas,“ kinnitab Tõugu.
Evelyn Sepp: Keskerakond reetis Eesti
Üle pika aja taas riigikokku kandideerinud Seppa üllatas paari kuu jooksul tehtud kampaania ajal inimeste sõbralikkus. „Uudiste ja kõrgema pilotaažiga poliitkahurid on vaimset tervist tõsiselt ruineerivad, aga tänavatel oli väga sõbralik,“ nentis ta. Samas on poliitikas jätkuvalt palju sellist, mida ta ei soovi näha.
„Saades aru, kui hapras julgeolukuolukorras on mitte ainult Eesti, vaid Euroopa ja isegi maailm, minnakse seda ikka lõhkuma isiklike unelmate realiseerimiseks…“ ahastab Sepp, jäädes korraks sõnatuks. „Vaatan teatava murega seltsimehi rühmituses Koos (Vmeste – ÕL) ja ka Keskerakonda. Tahaksin ärgata halvast unenäost, kus sellise ebaeetilise käitumisega inimesi pole Eesti poliitmaastikul, aga kahjuks on nad olemas.“
Keskerakonnast 2014. aastal suure tüliga lahkunud Sepp lausub, et tal on endise koduerakonna kursist väga kahju. „See on lihtsalt jõuetuks tegev Eesti reetmine Jüri Ratase käte läbi. Ma olen nii erakordselt tüdinenud, kuidas ta ei tea midagi, kuidas ta lähedased kamraadid varastavad ja kuidas korruptsioon on nii suur. Yana Toomi ja Baruto venekeelsete koolide ja muu asi on ka lihtsalt kohutav.“
Kas kunagi Keskerakonna infojuhi ametit pidanud Sepp ei tunne vana koduparteid enam ära? „Tunnen küll ja sellepärast polegi seal juba väga palju aastaid. Aga selle partei käekäik on nende mure, mitte minu.“


Ettevõtja Viktor Levada: ma ei saa suhelda inimestega, kes toetavad Putini-raiska„Mul on teile üllatus,“ teatab Viktor Levada sissejuhatuseks vene keeles. Ja jätkab siis ukraina keeles: „Täna ma räägin teiega põhimõtteliselt ukraina keeles, vene keeles ma ei räägi!“
Kuidas läheb teie Kiievis elaval õel?
Kuigi ma olen õde siia kutsunud, ei sõida ta Kiievist kuhugi. Ta elab kortermajas ja kui ma temaga viimati rääkisin, siis ta ütles, et õhtuti põleb tuli veel ainult kolmes-neljas aknas.
Sõja alguses oli muidugi kole, ta nuttis, kui rääkis, kuidas kopterid lendavad ja kuulda on plahvatusi. Aga nüüd on Kiievis juba kõik normaalne – kui niimoodi muidugi öelda saab.
Mu täditütar elab Hersonis, ta ootas ära linna vabastamise ja sõitis nüüd Dubaisse. Üks õde elab veel Luhanski oblastis, seal oli muidugi ka raske! Aga minu sugulastest keegi surma ei saanud.
Mul on Ukrainas veel õepoeg, kes sai juba 2014. aastal lahingus haavata ja kaotas käe. Tema on sellest ajast saati kogu aeg sõdinud.
Viktor Levada ja ukraina keel
Viktor Levada hakkas ukraina keelt meelde tuletama 2014. aastal pärast seda, kui Venemaa annekteeris Krimmi ning hõivas osa Donetski ja Luhanski oblastist.
„Kasvasin 100 000 elanikuga Oleksandrija linnas, kus oli 23 kooli. Ainult kahes koolis õpetati ukraina keeles!“ kirjeldab Levada nõukogudeaegset venestamispoliitikat Ukrainas.
„Minu ema tahtis mulle anda võimalikult hea hariduse ja pani mind venekeelsesse kooli, sest seal olid paremad õpetajad. Ukrainakeelsetes koolides käivaid lapsi vaadati, et need on mingid maakad.“
Aasta alguses lahvatas Eestis pahameel, kui avaldati foto, millel Eesti praegused ja endised jalgpallistaarid istuvad ühe laua taga Narvast pärit Venemaa jalgpallikoondise treeneri Valeri Karpiniga. Olite selle peale väga pahane ja lubasite vestelda teie klubisse, FCI Levadiasse kuuluvate jalgpalluritega. Millega see vestlus lõppes?
Nendest fotodest on juba nii palju räägitud... see teema on ammendunud. Tahan hoopis tänada eesti rahvast selle toetuse eest, mida sõja esimesest päevast peale on Ukraina suhtes väljendatud. Mullu 25. veebruaril toimus esimene Ukraina toetusmiiting Thbilisis, juba 26. veebruaril Tallinnas. Vabaduse väljakule kogunes 30 000 inimest, tuldi koos lastega. Seisid Ukraina ja Eesti lippudega. See puudutas mind väga.
Läksin riietusruumi ja tänasin kõiki eesti mängijaid selle toetuse eest ja palusin neil tänu edasi anda ka oma lähedastele. Vaat seda ma pean oluliseks!
Aga Karpini fotod – me arutasime seda klubis. Meil on ühtne seisukoht, see on minu seisukoht. Kui mina maksan mängijatele palka, siis minu klubis ei ole kohta inimestele, kes toetavad Putinit ja sõda. Meie inimesed on kõik lojaalsed ja mõistavad olukorda.
Kuidas suhtute sellesse, et Vene sportlased võivad naasta rahvusvahelistele võistlustele ja isegi olümpiamängudele?
Väga halvasti. Kui nägin lehes Eesti Olümpiakomitee presidendi Urmas Sõõrumaa artiklit selles küsimuses, siis tänasin teda Eesti seisukoha eest.
Millest siin saab üldse rääkida?! Sõda käib, Putin tapab nii ukrainlasi kui venelasi. Saadab hakklihamasinasse noori poisse. Venemaa purustab linnu, infrastruktuuri – minu arvamus on, et sellise agressorriigi osalemine rahvusvahelistel võistlustel ei ole lihtsalt võimalik, see on lubamatu!
Me olime just klubiga Türgis – seal sai palju tähelepanu lugu sellest, kuidas Ukraina jalgpallur kakles Vene jalgpalluriga.
15 aastat tagasi andsite intervjuu Eesti Ekspressile. Teilt küsiti, kas olete mõelnud Ukrainast pärit ettevõtjana sellesse riiki investeerida. Vastasite tookord, et Ukraina sõbrad ei soovita teil seda korruptsiooni tõttu teha. Kas teil nüüdseks on Ukrainaga ärisidemeid tekkinud?
Ma olen tegelikult kogu aeg Ukrainaga töötanud. Olen sealt metalli välja vedanud. Olen töötanud ettemaksuga ja mul pole mingeid probleeme olnud. Ma tean muidugi hästi, et Ukrainas äri teha on raske.
Aga nüüd käib sõda. Meil on muidugi mõni plaan tehtud selle kohta, kuidas Ukrainat aidata. Aga Ukrainas raha teha ma ei plaani. Hetkel mõtlen ainult sellele, kuidas saaksin aidata, olla Ukrainale kasulik ja kutsuda selleks üles ka oma äripartnereid.
Mil viisil olete ukrainlasi aidanud?
Mul on sellest ebamugav rääkida, aga olen tõesti inimesi aidanud sõja esimesest päevast peale. Juba 25. veebruaril tulin tööle, kogusin kõik ukrainlased kokku ja jagasin igale neist kindla summa sugulaste aitamiseks Ukrainas. Seda soovitas ühe mu ettevõtte direktor. Toetasime niimoodi 20 perekonda. Olen andnud raha ka Ukraina armeele, et džiipe osta.
Osalesime äsja Türgis heategevuslikul jalgpalliturniiril, mis oli korraldatud Ukraina armee toetamiseks. Žõtomõri jalgpalliklubi president kahekordistas teiste klubide panustatud summa. Turniiri raames oli avatud korjandus droonide ostmiseks ja võtsin sellest osa.
Mismoodi praegu Ukrainas jalgpalli mängida saab?
Jalgpalli mängitakse edasi. Praegu on Ukraina klubid Türgis treeninglaagris, aga hooaeg algab varsti nagu meil Eestiski.
Kuidas suhtute sellesse, et meil Eestiski on küllalt palju putiniste?
Kui sõda algas, oli minu seisukoht selge. Kustutasin oma elust kõik, kes sõda toetasid. Mul oli palju sõpru ja tuttavaid Venemaal, kellega suhtlesin või koostööd tegin. Kui keegi neist Putini-raiska toetas, siis kustutasin ta oma elust ära! Isegi nende telefoninumbrid blokeerisin.
Kuidas ma saan nendega suhelda, kui nad toetavad sõda? Olen tänulik võimaluse eest avalikult oma arvamus välja öelda: minu jaoks on see sõda katastroof, ma ei saa suhelda inimestega, kes toetavad Putini-raiska.
Läti on vatnikke täis. Jumalale tänu, Eestis on neid vähe, aga ka meil on siiski vene vatnikke, kes Putinit toetavad.
Ukrainlased võitlesid Maidanil selle eest, et paremini elada – nagu Euroopa Liidus. Aga Putin ei tahtnud seda lubada! Ta sai ju aru, et kui ukrainlased lähevad Euroopa Liitu ja hakkavad paremini elama, siis kaotab tema Venemaal oma võimu. Kõige olulisem ongi aru saada, et Putin kardab oma võimu kaotada, mitte tema muinasjutt sellest, et Ukraina tahtis Venemaale kallale tungida.
Teie arvates pole Eestis vatnikke nii palju kui Lätis. Aga kui jälgida Eesti venekeelset sotsiaalmeediat, siis näeb seal toetust putinistlikele seisukohtadele päris sageli. Millega te seda seletate?
Vatnikud on praegu peitu pugenud ega pista eriti nina välja. Nad kardavad avalikult oma seisukohti välja öelda, aga ka mina tean, et nad on olemas. Millega seda seletada? Seda ma ei tea.
Varem arvasin ka mina, et Putin on kõiges süüdi. Aga ei, selles sõjas on süüdi vene rahvas. Nad on Putinit 23 aastat lusikaga toitnud, kandnud ühtedelt valimistelt teistele. Kui nüüd venelastele rääkida, et nad peaksid tulema meeleavaldustele, kaitsma oma õigusi, siis kuuleb vastuseks: me ei saa midagi teha, meist ei sõltu midagi. Enam ei suuda nad tõesti midagi teha.
Aga ukrainlased võitlesid oma õiguste eest Maidanil! Venelased on ise selles olukorras süüdi, kui nad nüüd räägivad, et ei saa enam midagi teha. Varem oli vaja tegutseda! Selles sõjas on süüdi vene rahvas, kes võimaldas sellisel olukorral tekkida.
Valimistel nad ei käinud. Mul on meeles, kuidas 1993. aastal oleksin peaaegu alla ajanud eesti vanamemme, kes läks jäise teega valimistele. Mõtlesin, miks tal on vaja sellise ilmaga valima minna. Selgus, et oli küll vaja! Eestlased on alati oma õigusi kaitsnud, aga Putinil lubati 23 aastat kõike teha. Meil võib ainult Aivar Pohlak nii kaua võimul olla (naerab)!
Kartsite 15 aastat tagasi Ukrainasse investeerida. Nüüd pelgavad paljud Ukraina doonorid, et riiki investeeritud raha võidakse korruptsiooni tõttu ära varastada. Kas teie hinnangul muutub Ukraina sõja mõjul lõplikult ausaks läänelikuks turumajanduseks?
Olen kindel, et nii läheb. Aga kõigepealt on vaja sõda lõpetada. Oleme Ukraina sõpradega arutanud olukorda korruptsiooniga. Kui sõda lõppeb, tulevad rindel olnud inimesed raadasse ja lasevad korruptandid lihtsalt maha! Need viimased, kes on veel jäänud. Inimesed on rindel sõdinud väärtuste eest, lootusega paremale tulevikule, nad ei lepi sellega.
Ma näitan teile (võtab kätte laual olevad kirjutusvahendid ja sätib need ringidesse)! Siin keskel on president Volodõmõr Zelenskõi ja tema esimene lähikond – Andri Jermak ja teised. Nad on normaalsed inimesed.
(Joonistab käega järgmise ringi.) Teises ringis on inimesed pooleks, aga juba järgmises – kolmandas ringis – toimub korruptsioon!
Teil on Ukrainas palju sugulasi ja sõpru. Kuidas nende arvates sõda kevadel edasi areneb?
Niipalju kui mina aru saan, on praegu kõige tähtsam vabastada Melitopol, siis on tee Krimmi avatud. Kõige olulisem on see, kuidas Ukrainat aidatakse relvade ja laskemoonaga. Kui tõesti abi antakse, siis võib sõda suveks läbi saada. Aga kui läänes hakatakse kartma tuumasõda ja sellega hirmutamist, siis muidugi mitte.
Millega te ise praegu ettevõtjana tegelete?
Arendan Saha-Lool tehnoparki, kus tegutsevad peamiselt metalli töötlevad ettevõtted. Olen sinna ehitanud võimsad tootmishooned.
Sõja tõttu on hävitatud metallitööstus Ukrainas, hiljuti toimunud maavärin Türgis kahjustas sealset terasetööstust. Millised tagajärjed sel on?
Üks asi on purustused, aga teine asi on see, et nüüd tuleb hakata Ukrainat ja Türgit taastama. Seetõttu ma muidugi eeldan, et terase hind hakkab tõusma. Sõja pidamiseks kulub ka palju terast.
Kuigi Eesti on väiksem kui Läti ja Leedu, kasutatakse Eestis juba nõukogude ajast alates rohkem terast. Siia olid koondatud suured metallitöötlusettevõtted – Dvigatel, Metallist jt. Aga mingit krahhi ma küll ette ei näe. Pigem hakkavad majandust oluliselt mõjutama energiakandjate – mitte metalli või ehitusmaterjalide hinnad.
Kas te ise olete mõelnud sellele, et panustada oma teadmiste ja sidemetega Ukraina taastamisse pärast sõja lõppu?
Eesti on võtnud endale kohustuse aidata kaasa Žõtomõri oblasti taastamisele. Mul on väga head kontaktid Žõtomõri jalgpalliklubiga Polissja. Mängisime nendega just Türgis heategevusturniiril. Selle jalgpalliklubi omanik toetab oma oblasti sporti ja kultuuri kõvasti (Henadi Butkevõtš on miljardär, Ukraina suurima supermarketi keti kaasomanik – EE).
Ta pakkus ka mulle võimalust toetusprogrammides osaleda. Olen suhelnud Eesti ettevõtjatega – just paar päeva tagasi rääkisin ühega, kelle üks firma toodab minu Saha-Loo tööstuspargis moodulmajasid. Pärast sõja lõppu võib Žõtomõri ehitada moodulmajade tehase, mis kasutab ainult kohalikku Ukraina toorainet. Rääkisime sellest Žõtomõri jalgpalliklubi omanikuga just Türgis. Aga muidugi tuleb kõigepealt sõda võita.
Kas teil on ebameeldiv sõita Liivalaia tänaval mööda pilvelõhkujast, mida ehitatakse endise hotelli Olümpia vastu? Te ostsite selle krundi enne 2008. aasta majanduskriisi 700 miljoni krooni eest. Teie jaoks lõppes see vahetult enne majanduskriisi tehtud ost pankrotiga.
Ütlen ausalt – mul on sellest pofig! Kui mul oleks halb, siis näriksin küüsi, analüüsiksin siiani, mis läks valesti. Aga minu pärast las ehitavad!
Mul on kõik hästi, rahaliselt on kõik korras. Mul on vaja oma jalgpalliklubi arendada. Sõidan Liivalaia tänaval majast mööda ja vaatan huviga.
2008. aastal tabas Eesti majandust tõsine kriis. Praegu räägitakse ka palju majanduskriisist, aga kas teie meelest saab aastaid 2008 ja 2023 võrrelda?
Minu jaoks oli see aastatel 2008–2009 väga negatiivne kogemus. Praegu pole mul pankade ees mingeid kohustusi (Liivalaia krundi ostmiseks laenas Levada Läti Parexi pangalt 400 miljonit krooni – EE). Seepärast olen kindel, et isegi kui algab majanduskriis, mind see valusalt ei löö. Eelmise majanduskriisi ajal tegelesin ma hoopis teises suurusjärgus summadega, praegu on kõik palju tagasihoidlikum, kuigi jätkub jalgpalli toetamiseks.
Millised on FCI Levadia Tallinn järgmised sportlikud eesmärgid?
Tahan viia klubi täiesti uuele tasemele. Sellepärast oli vaja suures osas välja vahetada juhatus, treenerid, jalgpallurid. Kõik nad olid eluga rahul, ainult mina ei olnud sellega rahul. Otsustasin kõik uuesti üles ehitada. Praegu ehitame uut klubi, uut mänedžmenti, uut mängustiili – kõik on uus ja huvitav. Jälgige meid sel hooajal – tuleb huvitav hooaeg!
Viktor Levada
Sündinud 12. juunil 1959 Oleksandrija linnas Ukrainas.
Lõpetas 1982 Odessa mereinseneride instituudi ja suunati tööle Tallinna sadamasse.
OÜ Loo Kinnisvara omanik, ettevõttele kuulub tehnopark Saha-Lool.
Jalgpalliklubi FCI Levadia Tallinn omanik, eelmisel hooajal saavutas klubi Eesti meistrivõistlustel hõbemedali.


Metsamaa reisibürood Baltic Tours kahtlustatakse suures europettusesEesti reisifirmaga seotud kriminaalasi hävitas Euroopa piirivalveameti Frontexi juhi karjääri.
Euroopa prokuratuur kahtlustab Eesti üht vanimat reisibürood Baltic Tours ja selle omanikku Andreas Metsamaad (41) suures grupiviisilises kelmuses.
Võimalik kuritegu on seotud Euroopa piiri ja rannikuvalve ametile Frontex osutatud rahvusvaheliste majutusteenustega, mille kogumaksumus on ligi viis miljonit eurot.
Kahtlustuse kohaselt paisutas Baltic Tours arveid salaja kümne protsendi võrra ehk kokku umbes 460 000 euro väärtuses. Uurijate andmetel maksis Frontex Baltic Toursile pettuse tulemusel välja üle 170 000 euro ja tasumist ootas veel 290 000 eurot.
Karm suhtluskeeld
Harju maakohtu kohtuniku Eha Popova otsusel võeti Metsamaa veebruari alguses vahi alla, et ta ei saaks jätkata uute kuritegude toimepanemist ehk Frontexile uute valearvete esitamist.
Tema advokaat Indrek Leppik peab sellist vahistamist kahtlustuse sisu arvestades põhjendamatuks. Pealegi kehtestati trellide taha pandud ärimehele täielik suhtluspiirang, lubades tal ajada asju ainult advokaadiga.
Leppikut häirib, et kinnipidamiskohas hoitavat Metsamaad külastas eraviisiliselt keskkriminaalpolitsei uurija. Too kutsunud Metsamaad üles ennast süüdi tunnistama, öeldes ärimehele: „Süsteemi vastu ei saa! Ei ole mõtet vaielda!“
Leppiku sõnul ei tunnista Metsamaa ennast talle ette heidetavates kuritegudes süüdi. „Nii maakohus kui prokurör on leidnud, et minu kaitsealune on retsidiiv, kes paneb kogu aeg toime uusi tegusid,“ imestab Leppik. „Ta on täiesti puhaste paberitega ettevõtja.“
Erilist hämmingut tekitab advokaadis uurijate koostatud analüüs Metsamaa ja tema elukaaslase sissetulekutest ja kulutustest. Leppiku sõnul oleks Metsamaal võimalik võtta iga aasta oma firmast 150 000-200 000 eurot dividende. „Kogu see jutt kuritegeliku raha vajadusest...“ on advokaadi mõistaandmise kohaselt paras jura.
Piirivalvurid tõsteti öösel tänavale
Frontex sõlmis Baltic Toursiga reisi- ja majutusteenuste osutamise lepingu 2021. aasta lõpul. Reisibüroo kohustus organiseerima Euroopa välispiiridel patrullivatele Frontexi Standing Corpsi piirivalvuritele majutuse. Frontex maksis öömaja eest Baltic Toursile ja see omakorda majutusteenuse pakkujatele.
Mingil põhjusel jäi osa arveid maksmata. Näiteks tõsteti Montenegros kolm Frontexi ametnikku keset ööd tänavale, sest nende üürivõlg oli kasvanud 9000 eurole. Paljud ametnikud olid sunnitud maksma ööbimise eest omast taskust.
Pahameel kasvas nii suureks, et 2022. aasta mais Frontex lõpetas Baltic Toursi lepingu. Majutusteenuse osutajatel on siiani saamata ligi kolm miljonit eurot. Frontex pole tasunud seda summat Baltic Toursile, too aga on jäänud võlgu majutusteenuse osutajatele.
Euroopas avalik, Eestis saladus
Oma raha ootavad hotellipidajad nurisevad üle Euroopa. Frontexi pressiteenistus süüdistab tekkinud kaoses Eesti reisibürood.
Leppik juhib tähelepanu, et Baltic Toursi hankega tegelenud inimesed on Frontexist töölt lahkunud. „Keegi ei tea enam, kuidas Teamsi koosolekutel asju kokku lepiti.“
Mullu detsembris kirjutas Frontexi ja Baltic Toursi skandaalist Saksa juhtiv ajakiri Der Spiegel. Sakslased ennustasid, et tekkinud jama nullib Frontexi ajutise juhi, lätlanna Aija Kalnaja šansid tõusta agentuuri direktoriks. Nii läkski – tema asemel sai Frontexi uueks juhiks Hollandi sõjaväepolitsei komandör Hans Leitjens.
Sel teisipäeval arutas Tallinna ringkonnakohus Metsamaa soovi vahi alt vabaks saada. Euroopa delegaatprokurör Silvia Kruusmaa tahtis ärimeest türmis edasi hoida ja nõudis asja arutamist eranditult kinnisel istungil. „Selle kriminaalasja spetsiifikat arvestades oleks hea, kui see info ei jõuaks praegu avalikkusesse,“ põhjendas Kruusmaa.
Tallinna ringkonnakohus ei pidanud prokuröri juttu veenvaks. Kohtunikud Inna Ombler, Orvi Koik ja Janika Kallin jätsid istungi avalikuks. Nad otsustasid pärast asja arutamist Metsamaa viivitamatult vahi alt vabastada.


See oligi rahva tahePÄEVAKOMMENTAARNelja aasta eest andis rahvas riigikogu valimistel märku, et ei ole vaja võimu juurde lasta kriminaalkorras karistatud erakonda ega lammutamise pärast keerata pea peale lihtsat ja arusaadavat maksusüsteemi. Kuigi Reformierakonna tollane valimisvõit ei olnud nii oodatav kui praegune, võinuks tunnetusega poliitik seda mõista.Ei saa skorpionile pahaks panna, kui ta salvab, see on tal loomuses. Nii on ka raske panna poliitikule pahaks, kui ta ootamatu ratsukäiguga hoiab endale peaministrikoha. Seda Jüri Ratas tegi ning oli sunnitud alla neelama Isamaa kummalise pensionireformi ja EKRE keskaegsed pursked. Saunaõhtulik avalik ärplemine oli lubatud, sest Ratas tahtis iga hinna eest olla peaminister. Tähtis mees. Vähemalt ta ise arvas nii.Ehk tundis Ratas kergendust, kui Porto Franco hoop andis kiire võimaluse ebameeldivaks muutunud liidust lahkuda. Reformierakonna kõrvalt enda opositsiooni mängimine võimaldas vabamalt valimisteks valmistuda.Kaja Kallase teisel valitsusel võinuks olla kõik eeldused tuule kätte jääda. Laulusõnu tsiteerides: «Aeg oli raske siis, gangsterid, vaesus, kriis.» Valimisteks valmistusid ka partnerid. Isamaa surus oma soove, sotsid tõstsid tühjast tüli. Kuidagi jäi aga poliittehnoloogidel kahe silma vahele asjaolu, et Kallas ei ole olulistel teemadel esikõneleja ainult Eestis, vaid ka Euroopas ja maailmas.Poole aasta eest hakkasid erakonnad otsima valimiste põhiteemat. Nagu Pipi otsis spunki. Sahtlinurgast toodi välja pisut kopitav astmelise tulumaksu idee. Napilt üle keskmise palga teenijad tembeldati jõukateks.Keskerakonna neli viimast aastat on kui õpikunäide sisutühjast rapsimisest. Eestlaste mass pole neid kunagi ülemäära armastanud, savisaarelikuks äraostmiseks pole enam jaksu. Muust rahvusest inimestega ei mõistetud äkki midagi tarka peale hakata: tahaks olla eestimeelne, aga hääli tahaks ka. Lõpuks polnud kumbagi.Inflatsioonil võinuks olla jõud kukutada valitsus, Isamaa universaalelekter polnud ideaalne, aga oli vähemalt ülikallite elektrihindade ajal lahendus. Rahvas oigas, kuid sai hakkama, sest oli teadmine, et kellelgi mitte liiga kaugel on olukord veel kehvem ja igapäevane oht surma saada.EKRE parteikontoris leiti aga, et tuleb hakata vaenama Ukraina abistamist ja õnnetuid sõjapõgenikke ning et me siin toetame iseenda hävitamist. Et surma eest põgenenud inimesed tuleks saata tagasi Vene timuka kätte. Sellise konstruktsiooni kohatusest arusaamiseks ei ole vaja talupojatarkust, vaid empaatiat.Ja rahvas andis valimistel uuesti märku. Jõulisemalt kui neli aastat tagasi. See oligi rahva tahe. Mitte lasta end valitseda korruptantidel ja küünilistel poliittehnoloogidel.AARNE SEPPEL, toimetaja


Politsei uurib hääletamispettuse asjaolusidPolitsei on tuvastanud Riigikogu valimistel kaks juhtumit, kus on alust arvata, et inimene sai hääletada kaks korda ning neist ühes, Lasnamäel, on otsustamisel, kas menetlus alustatakse.Politsei- ja piirivalveameti arendusosakonna politseikapteni Ly Kallase sõnul laekus pühapäeval info kahe juhtumi kohta, kus oli alust arvata, et inimene sai hääletada kaks korda. Üks juhtum leidis aset Lasnamäel ja teine Kohtla-Järvel. „Meile teadaolevalt sai ühel juhul see võimalikuks valimisjaoskonna töötajate inimliku eksituse tõttu. On selgunud, et Kohtla-Järve juhtum ei olnud pahatahtlik ja menetluse alustamiseks ei ole alust,„ rääkis ta. „Lasnamäe juhtumi osas jätkame asjaolude kontrollimist ja otsustame menetluse alustamise lähipäevil. Mitmekordne hääletamine on valimispettus, mille eest on karistusena ette nähtud rahatrahv kuni 1200 eurot või arest.“SIIM RANDLA


Komisjoni esindaja: Hololei tundis, et selline reisimine oli okeiVäljaanne Politico paljastas hiljuti, et eestlasest euroametnik Henrik Hololei (pildil) võttis Katari valitsuselt vastu tasuta lende. Esmaspäeval teatas Euroopa Komisjoni pressiteenistus, et Hololei oleks pidanud jälgima, kas tema tegevus on eetiline või mitte.Hololei üheksast tasuta reisist tasus väljaande sõnul neljal puhul kas otseselt riigi valitsus või mõni sellega seotud ühendus. Samal ajal oli Katari riiklikul lennufirmal Qatar Airways huvi Euroopa turule pääsemise lepingu vastu.Politico kirjutas Hololeist uuesti esmaspäeval ilmunud artiklis, milles tuuakse välja, et ta vastutab juhtunu eest täielikult. Nimelt ütles Euroopa Komisjoni pressiesindaja ajakirjanikule, et Hololei oleks pidanud jälgima, kas tema tegevus on eetiline: „Praeguste reeglite järgi peavad direktorid jälgima, et säärane reisimine ei tekitaks huvide konflikti.“ Lisaks teatas pressiesindaja, et toona tundis Hololei, et säärane reisimine on igati okei.Hololei kuulub erakonda Parempoolsed. Nädala eest ütles erakonna juht Lavly Perling Delfile, et parteis valitseb korruptsiooni suhtes nulltolerants, kuid praegu on veel vara hinnanguid anda.Kollaaž (Reuters   Imago   Scanpix, Vida Press)GREETE KÕRVITS, KRISTJAN VÄLI


Politsei uurib riigikogu valimistel hääletamispettustPolitsei on tuvastanud riigikogu valimistel kaks juhtumit, kus on alust arvata, et inimene sai hääletada kaks korda ning neist ühe puhul, Lasnamäel, on otsustamisel, kas menetlus alustatakse.
Politsei- ja piirivalveameti arendusosakonna politseikapteni Ly Kallase sõnul laekus pühapäeval info kahe juhtumi kohta, kus oli alust arvata, et inimene sai hääletada kaks korda. Üks juhtum leidis aset Lasnamäel ja teine Kohtla-Järvel.
„Meile teadaolevalt sai ühel juhul see võimalikuks valimisjaoskonna töötajate inimliku eksituse tõttu. Asusime koheselt asjaolusid kontrollima ja praeguseks on selgunud, et Kohtla-Järve juhtum ei olnud pahatahtlik ja menetluse alustamiseks ei ole alust,“ rääkis ta Õhtulehele. „Lasnamäe juhtumi osas jätkame asjaolude kontrollimist ja otsustame menetluse alustamise lähipäevil. Mitmekordne hääletamine on valimispettus, mille eest on karistusena ette nähtud rahatrahv kuni 1200 eurot või arest.“


Euroopa prokuratuur kahtlustab Metsamaa reisibürood Baltic Tours pettuses   Euroopa prokuratuur kahtlustab Eesti üht vanimat reisibürood Baltic Tours ja selle omanikku Andreas Metsamaad suures kelmuses; võimalik kuritegu on seotud Euroopa piirivalveametile Frontex osutatud majutusteenustega, mille kogumaksumus on ligi viis miljonit eurot, kirjutab Eesti Ekspress.   Kahtlustuse kohaselt paisutas Baltic Tours arveid salaja kümne protsendi võrra ehk kokku umbes 460 000 euro väärtuses, kirjutab ajaleht. Harju maakohtu kohtuniku Eha Popova otsusel võeti Metsamaa veebruari alguses vahi alla, et ta ei saaks jätkata kuritegude toimepanemist ehk Frontexile uute valearvete esitamist. Tema advokaat Indrek Leppik hindas sellist vahistamist kahtlustuse sisu arvestades põhjendamatuks. Pealegi kehtestati trellide taha pandud ärimehele täielik suhtluspiirang, lubades tal ajada asju ainult advokaadiga. Tallinna ringkonnakohus ei pidanud Euroopa prokuröri argumente vahi all hoidmise osas ning istungi kinniseks kuulutamise nõuet veenvaks. Kohtunikud Inna Ombler, Orvi Koik ja Janika Kallin jätsid istungi avalikuks ning otsustasid pärast asja arutamist Metsamaa viivitamatult vahi alt vabastada. Frontex sõlmis Baltic Toursiga reisi- ja majutusteenuste osutamise lepingu 2021. aasta lõpul. Reisibüroo kohustus organiseerima Euroopa välispiiridel patrullivatele Frontexi Standing Corpsi piirivalvuritele majutuse. Frontex maksis öömaja eest Baltic Toursile ja see omakorda majutusteenuse pakkujatele.    					Allikas:  Eesti Ekspress


Wise innustab naisi IT-d õppima ning kutsub stipendiumile kandideerimaWise'i finantskuritegevuse tõkestamise strateegiajuht Sandra Horma.Foto: Wise
PRO tellijale
Wise avas 8. märtsist juba teise naistele mõeldud stipendiumi, mis sel korral on suunatud TalTechi tudengitele. “Tehnoloogiasektoris on jätkuvalt sooline ebavõrdsus ja sellega peab aktiivselt tegelema,” ütleb Wise’i finantskuritegevuse tõkestamise strateegiajuht Sandra Horma.
40 protsenti Eesti startup-kogukonnast moodustavad naised, kuid vaadates numbritesse sisse on sooline ebavõrdsus olenevalt positsioonist märkimisväärselt suurem. Tehnilistes rollides tegutsevad eelkõige mehed.
“90-ndatel juurdunud patsiga IT-mehe kuvandit on raske murda, kuid peame sellest iganenud kujutlusest edasi liikuma. Kahjuks jääb IT hetkel veel paljudele naistele kaugeks ja ei osata näha tehnoloogiaalase hariduse väga laiu rakendusvõimalusi,” nendib kümme aastat IT-s töötanud Sandra Horma.
Soovides toetada alles haridust omandavat tulevast IT-talenti, tunnustab Wise ühte TalTechi infotehnoloogia teaduskonna bakalaureuseõppe naistudengit 2000-eurose stipendiumiga. Lisaks ootab stipendiaati mentorlus oma ala tippspetsialistidega ja võrgustiku loomise võimalused.
Riigi ja erasektori koostöö
TalTechi IT-teaduskonna üliõpilaskogu juhatuse esinaise Margareth Lasni sõnul õpib nende koolis infotehnoloogiat, inseneeriat ja arvutiteadust igas vanuses ja väga erineva taustaga naisi, kuid neid on oluliselt vähem kui mehi.
“Soolise ebavõrdsuse ja stigmade lahustamisega peab tegelema ning võtmekohaks on siin kindlasti era- ja avaliku sektori koostöö, et naisi julgustada ja tuua teemale tähelepanu. Läbi näidete ning edulugude saame muuta IT-naise kontseptsiooni tavaliseks,” ütles Lasn.
Horma lisas, et teadlaste sõnul pole sotsiaalsed rollid ja identiteedid kaasasündinud ning see tähendab, et ka naised on IT-alal väga võimekad. “Võimekus tehnoloogias ei olene kuidagi inimese soost ning püüame leida viise, kuidas innustada ja tutvustada tüdrukute ning naiste seas rohkem IT-alasid,” lisas ta.


Jüri Kamenik mõisteti süüdi sõbra nimel laenude võtmises: ei olnud nii, et nuga kõril ütlesin, et nüüd tee sedaSüüdistuse kohaselt võttis Jüri Kamenik sõbra nimel kümnete tuhandete eurode ulatuses laene, mis tal nüüd omast taskust tuleb tagasi maksta. Ilmateadlane endal aga süüd ei näe. «Ma tahan eluga lihtsalt edasi minna,» sõnas Kamenik Harju maakohtu ukse taga.«Ei, ma ei tunnista süüdi. Ma tahan eluga lihtsalt edasi minna,» nentis Jüri Kamenik kolmapäeva hommikul, pärast järjekordset kohtuistungit.
Endine ülikooli lektor mõisteti süüdi kelmuses. Täpsemalt võttis Kamenik teovõimetu sõbra nimel üle kümne korra laene, kokku üle 20 000 euro. Kamenik kandis laekunud laenusummad enda pangakontole ning kasutas saadud raha isiklikuks otstarbeks.
«Neljas aasta läheb sisuliselt... tahan need asjad seljataha jätta,» viitas Kamenik pikale kohtuprotsessile. «Mulle tundus parem need asjad omaks võtta... muidu oleks vaidlus veel edasi läinud ja ei oleks mõtet.»
Karistuseks mõisteti Kamenikule kaks aastat tingimisi vangistust, mis loetakse kaetuks talle varasemalt määratud seksuaalkuriteo eest saadud viieaastase tingimisi vangistusega.
Möödunud aasta oktoobris mõisteti Kamenik süüdi põieuuringute kattevarjus toime pandud noorte meeste seksuaalses väärkohtlemises. Kamenikule mõisteti viie aasta pikkune tingimisi vangistus koos kohustusliku sotsiaalprogrammiga.

Jüri Kamenik Harju Maakohtus
Taavi Sepp

Kamenik jääb aga endale kindlaks, et sõbra nimel tema laene võtnud ei ole. «Ma ei võtnud Martini nimel laene, ta ikka tegutses ise. Toimikus oli, et ma mõjutasin teda ja ma olevat tema pin-koode kasutanud. Aga vähemalt toona oli tal sõrmejälega allkirjade andmine, ma ütlen ausalt, ma ei oska selliseid asju võltsida. Et see ei olnud nii, et ma kuidagi salaja temalt pin-koodid ja tema teadamata, nuga kõril ütlesin, et nüüd tee seda või toda,» nentis Kamenik.
Kuigi Kamenik ennast laenude võtmisel süüdi ei tunnista, tunnistab ta, et oleks pidanud teisiti käituma. «Ma oleksin võinud sõbrana hoiatada, et kui sa järelmakse võtad, siis mõtle ka, kas sa suudad neid tagasi maksta. Ma olin kõigest teadlik, aga ma ei teinud seda... sõbrana oleksin võinud hoiatada.»
Kohtuotsue kohaselt peab Kamenik tekitatud kahju – 20 000 eurot –, tasume enda taskust. «Eks ma siis 50 euro kaupa maksan... see on ikka päris suur summa,» tunnistas ta.

Jüri Kamenik Harju Maakohtus
Taavi Sepp

Kui eelmisel kohtuistungil sõnas Kamenik, et otsib tööd, siis tänaseks on ta enda sõnul selle leidnud. «Aasta otsa olin täitsa ilma tööta, aga nüüd mul on tükitööd, projektid, kus teen hindamisi, kuidas rahul olen. Täitsa teisest valdkonnast.» Nüüd, kui kohtuprotsess  on läbi, saab ta enda sõnul ka rohkem töö leidmisele keskenduda.
«Täna nüüd lähen juuksurisse ja siis edasi saan sugulasega kokku, me ei tähista, aga elu läheb edasi,» nentis Kamenik enne kohtumajast lahkumist.


FOTOD | Jüri Kamenik mõisteti süüdi teovõimetu sõbra nimel laenude võtmisesHarju Maakohus mõistis täna meteoroloog Jüri Kameniku süüdi kelmuses. Mees võttis oma teovõimetu sõbra nimel kümnete tuhandete eurode ulatuses laene ja peab nüüdse otsuse kohaselt need kõik ise tasuma.
„Minu süü oli see, et ma hindasin asju ebaõigesti,“ ütles Kamenik Delfile enne kohtuotsuse kuulutamist.
Kohus kinnitas kokkuleppe, mille kohaselt tunnistab Kamenik end süüdi oma tuttava Karmo* mõjutamises oma nimele erinevate laenukohustuste võtmist, samuti kasutas ta Karmole kuuluvaid dokumente laenutaotluste koostamiseks.
Kokku võttis Kamenik sel moel enam kui kümme korda laene erinevates summades alates paarikümnest eurost kuni mitme tuhande euroni.
Kamenik kandis laekunud laenusummad enda kontrolli all olevale pangakontole ning kasutas saadud raha isiklikuks otstarbeks. Kokku tekitas ta kahju üle 20 000 euro.
Kamenik selgitas Delfile, et Karmole määrati teovõime piiratus tagantjärele. „Kõik see teovõimetuse asi.. pluss eestkostja määrati tagantjärele. Siis avastati, et oih, Karmole oleks vaja tegelikult eestkostjat,“ kirjeldas Kamenik ise.
Ta selgitas, et oli Karmo oli tegelikult laene võtnud enne Kamenikuga tutvumist. „Ma teadsin, et kõik asjad toimuvad. Suhtlesin temaga raha teemadel. Poleks pidanud tegelikult suhtlema,“ kahetseb Kamenik nüüd.
„Teine asi on see, et miks ma Karmo emale ei öelnud seda, et atal on järelmaksud,“ räägib Kamenik, et oleks pidanud sõbra rahalistest kohustustest ta emale ikkagi kohe ette kandma.
Kohtuasja peab Kamenik aga absurdseks. „Miks ma pean kellegi teise järelmaksude eest vastutama. Juba enne minuga tutvumist oli ta tehnika jaoks võtnud igasugu järelmakse, mida ma alguses ei teadnud. Hiljem näitas ta arvutis ette kõik exceli tabelid ja muud asjad. Olin kursis, aga ma ei saa aru, miks ma pean teise inimese järelmakse kinni maksma või vastutama nende asjade eest. Ta oli teovõimeline isik,“ väidab Kamenik.
Nüüd on Kamenik aga sõlminud prokuratuuriga kokkuleppe, mille kohus täna ka kinnitas. Selle kohaselt peab ta üle 20 000 euro suuruse kahju korvama. „See võtab aega, summad on suured. Ma Karmole halba ei taha. Näen enda süüd selles, et olin asjadest teadlik, mis tal võetud oli, ja sõbrana oleks ma võinud ikka hoiatada ja öelda, et äkki mõtled enne, kui võtad uue järelmaksu.“
Karistuseks sai Kamenik ka kaks aastat tingimisi vangistust, mis loetakse kaetuks talle varasemalt määratud seksuaalkuriteo eest saadud viieaastase tingimisi vangistusega.
Kamenik mõisteti nimelt oktoobris kahtlaste põieuuringutega seotud seksuaalse väärkohtlemise eest viis aastat tingimisi vangistust koos kohustusliku sotsiaalprogrammiga, mis on seksuaalsuunitlushäirete ja käitumishäiretega.


Kohus mõistis ilmateadlase süüdi sõbra nimel laenude võtmisesTALLINN, 8. märts, BNS – Harju maakohus mõistis kolmapäeval tingimisi vangi ilmateadlase Jüri Kameniku, kes võttis sõbra nimel üle 20 000 euro laenu, kirjutab Postimees.
Kohus tunnistas ülikooli endise lektori Kameniku süüdi kelmuses ja mõistis talle kaks aastat tingimisi vangistust, mis loetakse kaetuks talle varasemalt määratud seksuaalkuriteo eest mõistetud viieaastase tingimisi vangistusega.
Süüdistuse kohaselt võttis Kamenik teovõimetu sõbra nimel üle kümne korra laene, kokku üle 20 000 euro. Kamenik kandis laekunud laenusummad enda pangakontole ning kasutas saadud raha isiklikuks otstarbeks.
Ilmateadlane endal süüd ei näe. „Ma tahan eluga lihtsalt edasi minna,” sõnas Kamenik pärast kohtuistungit. „Neljas aasta läheb sisuliselt, tahan need asjad seljataha jätta,” viitas Kamenik pikale kohtuprotsessile. „Mulle tundus parem need asjad omaks võtta, muidu oleks vaidlus veel edasi läinud ja ei oleks mõtet.”
Kuigi Kamenik ennast laenude võtmisel süüdi ei tunnista, tunnistas ta, et oleks pidanud teisiti käituma. „Ma oleksin võinud sõbrana hoiatada, et kui sa järelmakse võtad, siis mõtle ka, kas sa suudad neid tagasi maksta. Ma olin kõigest teadlik, aga ma ei teinud seda, sõbrana oleksin võinud hoiatada,” lausus Kamenik.
Möödunud aasta oktoobris mõisteti Kamenik süüdi põieuuringute kattevarjus toime pandud noorte meeste seksuaalses väärkohtlemises. Kamenikule mõisteti viie aasta pikkune tingimisi vangistus koos kohustusliku sotsiaalprogrammiga.
Tallinna toimetus, +372 610 8814, sise@bns.ee
Baltic News Service


Wise toetab patsiga IT-mehe kujundi murdmistJaga:
Autor: foundME • 8. märts 2023
Jaga:
Wise'i finantskuritegevuse tõkestamise strateegiajuht Sandra Horma.
Foto: Andres Raudjalg
Tänasest on avatud kandideerimine Wise'i juba teisele naistele mõeldud stipendiumile, mis sel korral on suunatud TalTechi tudengitele.
“Tehnoloogiasektoris on jätkuvalt sooline ebavõrdsus ja sellega peab aktiivselt tegelema,” ütles Wise'i finantskuritegevuse tõkestamise strateegiajuht Sandra Horma.
FoundME.io toetajad:
Sisu on kättesaadav ainult tellijale.
Kui oled juba tellija, siis logi sisse või vormista tellimus
Logi sisse
Telli foundME / esimene kuu 3,90


Naised kaotasid kelmidele tuhandeid eurosidTALLINN, 8. märts, BNS – Politsei uurib kaht juhtumit Ida-Virumaal, kus naised kaotasid kelmidele tuhandeid eurosid.
Politseisse pöördus Narva-Jõesuus elav naine, kellega võttis Instagramis ühendust Emma nimeline naine ja pakkus investeerimist börsil.
Naine tegi endale Emma juhendamisel krüptorahakoti Binances ning kandis sinna üle 1327 eurot, mille Emma enda valdusesse võttis. Kelmusega tekitatud kahju on 1327 eurot.
Politseisse pöördus Narvas elav naine, kes oli väidetavalt saanud politseist telefonikõne, milles anti märku kahtlastest tehingutest tema pangakontol.
Probleemide kõrvaldamiseks paluti naisel korduvalt siseneda enda internetipanka, mida ka naine tegi.
Kahju on 3750 eurot ning kelmusjuhtumi üksikasju selgitab politsei kriminaalmenetluses.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Kliendid on hädas Eestis tegutseva Soome ilukliinikuga. Pärast raha maksmist operatsioonid tühistatakseThe Look Clinic on Soome ettevõte, mis tegutseb ka Eestis. Kliinikus on pettunud kümned kliendid, sest raha on makstud, kuid operatsioon on ära jäänud. Samuti on kliente, kes ootavad juba aastaid raha tagasi saamist.
Eelmisel suvel otsustas Oulust pärit Hanna Tapio-Koivuranta minna ilukirurgi juurde. Operatsioon, mis maksis 14 000 eurot, pidi sisaldama rasvaimu ja rindade korrigeerimist Eestis. Operatsiooni koos reisiga soetas naine ettevõttelt The Look Clinic, mis tegutseb ka Eestis.
Pärast arve tasumist on naise operatsiooni edasi lükatud kolm korda. Esimest korda lükati operatsioon edasi laboritulemuste lahknevuste tõttu. Teisel korral toodi põhjuseks kirurgi puhkus. Kolmas planeeritud kohtumine tühistati ettevõtte organisatsiooniliste muudatuste tõttu veebruaris kolm päeva enne planeeritud kohtumist. Tapio-Koivuranta usub, et põhjused ei vasta tõele, ja nõuab raha tagasi, sest on operatsiooni juba liiga kaua oodanud.


Minu eest ei tohi varjata, kellele mu e-hääl läks!Peaks olema nii, et mina saadan oma hääle kandidaadile ja kandidaat või programm tema eest ütleb, et ta sai minu hääle kätte. Vahendajaid pole vaja, leiab emeriitdotsent Kuno Janson.Valimistel peab valimisõiguslik kodanik saama rahvastikuregistrist omale hääle ja saatma selle edasi oma kandidaadile. Ja see peab toimuma elektrooniliselt. Nii nagu raha saatmine panga kaudu.
Näiteks saadan ma vennale 100 eurot panga kaudu. Siis küsin ma vennalt, kas ta on raha kätte saanud. Nii saan ma rahaülekannet kontrollida.
Hääle ülekandmine valimistel peaks olema analoogiliselt kontrollitav. Oletame, et ma saadan oma hääle oma kandidaadile, näiteks Urmas Reinsalule. Kui ma nüüd tahan Urmas Reinsalult küsida, kas ta minu hääle kätte sai, siis ma pean saama vastuse, jah ma sain Sinu hääle kätte. Reaalselt võiks sellise vastuse anda süsteem.

Süsteem nagu pangas

Praeguse elektroonilise valimissüsteemi juures aga ei ole minul võimalik tagantjärele kontrollida, kas minu hääl läks minu kanditaadile või kellelegi teisele. Praegune valimissüsteem on sarnane sellega, et ma saadan 100 eurot oma vennale aga hiljem ei saa ma seda kontrollida, kellele see raha läks. Kui pangas käiksid asjad niiviisi, siis keegi seda panka ei kasutaks.
Tänavustel 5. märtsi e-valimistel aga käisid asjad just niiviisi. Kandidaat ei tea, kelle hääled talle tulid ja ta ei saa minu küsimusele, kas ta sai hääle kätte, vastata. See aga ei peaks nii olema.
Peaks olema nii, et mina saadan oma hääle kandidaadile ja kandidaat või programm tema eest ütleb, et ta sai minu hääle kätte. Vahendajaid pole vaja. Kõiki vahendajaid saab kahtlustada pettuses ja kõik kahtlustused tuleb siis hajutada. Aga kuidas seda teha pole teada.
Selle jutu peale tuleb kindlasti «asjatundlik» vastuväide - valimised peavad olema salajased. Keegi ei tohi seda teada saada, kellele ma oma hääle andsin.
See on tõsi. Valimised peavad olema salajased. Kuid minu enda eest ei tohi varjata seda, kellele minu hääl läks. Ma pean saama isiklikult kontrollida kellele minu hääl läks. Häkkereid ja võltsijaid tuleb välistada. See pole demokraatia, kui valimistulemusi saab keegi salaja suunata.

Valimised pankade kaudu

Pole kahtlust, et valimissüsteemi saab üles ehitada sama lihtsalt kontrollitavana kui on raha liikumine pangas. Küsimus on ainult selles, kes selle ära teeks. Karta on, et võimul olijad ei leia, et valimissüsteemi oleks vaja 100%-liselt valijatele endile kontrollitavaks teha.
Kontroll oleks siis võimalik, kui iga kandidaat saab omale elektroonilise faili, kus on kõik tema hääled koos hääletajate identifitseerimise andmetega. Kandidaat ei tohi aga oma hääletajate andmeid avalikustada. Selle nõude rikkumise eest peab olema ette nähtud karistus. Tal on aga kohustus vastata valija küsimusele, kas tema hääl on kohale jõudnud. See oleks otsene kontroll. Kandidaadi eest võib vastuse anda ka valimissüsteemi programm.
Põhimõtteliselt saab valimisi korraldada ka pankade kaudu. Selleks tuleks pankadel paralleelselt rahakontodele kasutusele võtta ka häälekontod. E-valimised kulgeks siis nii. Valimiste ajaks saadetakse rahvastikuregistrist igale hääleõiguslikule kodanikule üks hääl tema pangas olevale häälekontole. Valija teeb valiku ja saadab oma hääle edasi oma kandidaadi häälekontole. Edasi saadab kandidaat oma valijate andmed valimiskomisjonile. Sealjuures oleks turvanõuded samad mis raha ülekandel.

Kuus põhimõtet

Võib ehitada ka pankadest sõltumatu elektroonilise valimissüsteemi. Selle ülesehitamiseks võib soovitada järgmisi põhimõtteid.

	Hääletussüsteemis on iga hääl koos hääleandja andmetega. Ainult niiviisi on võimalik alati kontrollida kas ühelt hääletajalt on tulnud rohkem kui üks hääl, kas hääletajad on hääleõiguslikud ja ka seda, kellele valija hääl läks. Valimiste saladust hoiab süsteem ise. Juurdepääsu süsteemile ja süsteemi korrasolekut valvavad inimesed. Valija ei saa juba antud häält muuta. Süsteem peab olema võimalikult lihtne.
	ID- kaardi, PIN1 ja PIN2 ning personaalarvuti abil saab iga valija anda oma hääle valimissüsteemi.
	Paberhääled viiakse valimisjaoskonnas elektroonilisele kujule. Iga hääl antakse koos hääletaja andmetega valimissüsteemi.
	Personaalarvuti kaudu saab teada, kellele on sinu hääl süsteemis läinud või pole see üldse kuhugi läinud (ID-kaardi ja PIN1 abil).
	Süsteem töötab reaalajas. Kandidaatidele laekunud häälte hetkeseis on avalik teave ja kättesaadav elektrooniliselt. Samuti antakse igal hetkel teada hääletanute üldarv ja hääletanute arvu suhe valimisõiguslike arvu protsentides. Pidevalt kontrollitakse, et süsteemi on tulnud ainult hääleõiguslike kodanike hääled.
	Valimiste lõpu ajamomendil on lõplikud valimistulemused kohe teada.

Kui me sellise valimissüsteemi sisse viime, siis hakkab kogu maailm meid järele tegema. Praegu ei taha aga ükski demokraatlik riik meie e-valimiste süsteemi kasutusele võtta.

Valimisteenistus: E-häält on võimalik kontrollida

Valijal on pärast e-hääle andmist 30 minuti jooksul võimalik nutiseadme abil kolm korda kontrollida, kas tema hääl jõudis turvaliselt e-valimiskasti kohale.
E-hääl on sisuliselt valija digiallkirjastatud fail, mis saadetakse valija arvutist e-valimiskasti. Selle kontrollimiseks tuleb kas Google Play või App Store’i rakenduste poest alla laadida EH kontrollrakendus. Rakendusega tuleb skaneerida QR-kood, mis e-hääletamise järel arvuti ekraanile kuvati.
Kui kontrollrakendus kuvas korrektselt valija andmed ja valikut vaadates ka tehtud valiku, siis jõudis hääl korrektselt e-valimiskasti.
Hääle kontrollimine on abinõu, mis võimaldab kindlaks teha, et valija arvuti käitub õigesti ning sinna ei ole paigaldatud e-hääletamist häirivat pahavara.

Hääletamise salajasus ja vabadus

Kuno Jansoni arvamusloos pakutud süsteem rikuks hääletamise vabaduse ja salajasuse põhimõtet.
Kui kandidaadil on võimalik personaalselt kontrollida, kes ja kas tema poolt hääletas, suurendaks see häältega manipuleerimise ja valimispettuse riski. Just seetõttu on e-hääletamise olemusse sissekirjutatud võimalus häält muuta. Valija, kes leiab, et ta ei saanud hääletada vabalt - näiteks keegi survestas teda teatud valikut tegema või ta ei usalda oma arvutit, saab uuesti hääletada.
Kehtima jääb viimasena antud hääl. Juhul kui valija hääletab ka pabersedeliga jaoskonnas, jääb kehtima paberhääl ja seda enam muuta ei saa.
Autor: Kristi SobakRiigi valimisteenistuse kommunikatsioonijuht


Skandaalne ilmateadlane Jüri Kamenik mõisteti kelmuse eest tingimisi vangiSkandaalne ilmateadlane Jüri Kamenik mõisteti täna kohtus süüdi sõbra nimel laenude võtmises. Kuigi paragrahv näeb korduva kelmuse eest ette ka reaalselt vangistust ei pea Kamenik trellide taha minema.


Sipsik all paremas nurgasArmastatud tegelaste taaselustamisega käib alati kaasas suur risk: kuigi publiku huvi on garanteeritud, kätkeb see ka suuri ootusi.

Siinsete arvamusavalduste konteksti seadmiseks ja pehmendamiseks olgu öeldud, et olen Nõukogude aja laps, kelle „Sipsik“ on kapsaks loetud ja kes armastab seniajani entusiastlikult lastekirjandust ja -teatrit (2020. aasta filmi vaatasin ära küll alles pärast lavastuse nägemist). Sipsikul ja Anul on mu helges lapsepõlves oma soe koht. Paraku on lisandunud ka paarkümmend aastat analüütilist ja praktilist teatrivaatamist, mistõttu ei saa nostalgia lavastuse hindamisel üleliia määravaks.
Sipsik sündis rohkem kui 60 aastat tagasi Eno Raua ja Edgar Valteri peas. Esimene raamat nägi trükivalgust 1962. aastal, seejärel on Sipsik tegutsenud lisalugudes ja rahva mälus, kuuldemängudes ja lavastustes, 2020. aastal näiteks populaarses joonisfilmis ning nüüd Vanemuise muusikalis. Nagu on öelnud selle muusikali lavastaja Maria Annus Kuku raadio intervjuus, on Sipsik ja tema lood eesti lastekirjanduse tüvitekst.* Nõus. Ja kui esietendusel ütles Mardi tegelaskuju, et ta on „lihtsalt üks sipsik!“ (viide kaltsunuku ebakommertslikule välimusele), siis nentis üks laps parterist valju häälega, et „see ongi ju tema nimi!“. Nõustun ka temaga. Sipsikust on saanud samasugune selgepiiriline, aga aja- ja põlvkonna piirideta tegelane nagu Vanapagan, Kaval-Ants, Tipp ja Täpp, Naksitrallid, Pöialpoiss, Pipi, muumid ja paljud teised, kes on oma juturaamidest välja pressinud ja otsivad aina uusi seiklusi. Selliste armastatud tegelaste taaselustamisega käib alati kaasas suur risk, sest kuigi publiku huvi on garanteeritud, kätkeb see endas ka suuri ootusi. Igaühel meist on ajusopis oma Sipsik ning mis tahes interpretatsioon läheb paratamatult sellest tegelasest lahku. Sipsiku puhul on vähemalt üks aspekt juba Valteri joonistuste tõttu olemas: Sipsikul on kõigi lugejate silmis ühesugune välimus, aga kõik muu, nagu hääl, käitumine, iseloom ja liikumine, on olemas vaid kujutluses. Kas nendel kujutluse-Sipsikutel ja lava-Sipsikul leidub ka mõni kokkupuutepunkt, on iseasi.
Esmalt üllatas otsus tuua „Sipsik“ Vanemuises suurele lavale. Samas Kuku intervjuus selgitab küll lavastaja Maria Annus, kuidas paisutati Sipsiku ja Anu intiimne suhe suure lava jaoks dramaturgia ja lavakujunduse abil tihedamaks ja kaalukamaks, kuid ei anna otsest vastust, miks valiti üldse suur lava. Ehk oli selle otsuse taga pragmaatiline repertuaariteatri loogika ja saali suur mahutavus, aga ma pole päris kindel, kas see otsus on ka loo teenistuses.
Juba esimeste stseenidega saab selgeks, et „Sipsiku“ muusikali esmane sihtgrupp on joonisfilmi näinud lapsed, kes reageerivad Ewert Sundja muusikale elavalt. Koos Tauno Aintsiga on sündinud filmiversioonist tummisem ja huvitavam orkestratsioon, mis täidab koos helivõimendusega saali. Läbivalt jäigi häirima heli tugevus, mis kasvas esietendusel teiseks vaatuseks veelgi. Kuna tegemist on lastetükiga, olid saalis enamasti koolieelikud oma vanematega, heli aga liiga vali - lausa nii vali, et pärast vaheaega olid mõnel lapsel peas müra summutavad klapid. Teine suur küsimärk on muusikas korduvad ja põhjenduseta rahvaviisid, mis katkestavad kummalistel hetkedel muu muusika ja tegevuse. Üheski tutvustuses ega intervjuus pole ma kuulnud põhjendust, millist eesmärki või sõnumit need seal kannavad, ent need segasid rohkem kui miski muu. Lavastus on muu hulgas ka liiga pikk (esimene vaatus üle tunni, kokku kestab lausa kaks tundi ja 40 minutit!), mistõttu võinuks just rahvalaulude kärpimine lisada tükile parasjagu kompaktsust ja selgust.
Filmiga võrreldes on dramatiseeringus inspiratsiooni ammutatud eelkõige raamatust ning see sisaldab mitmeid tuntud stseene, nagu Hiina raamat, lend kuule, taksosõit ja teleka ehitamine, aga enamik muidu toredaid stseene on liiga pikad ja ülemõeldud. Näiteks esimene ja vältimatult olulisim, Sipsiku õmblemine: kuigi see, kuidas Mart (Ott Raidmets) ja vanaema (Merle Jalakas) õmblevad, on päris huvitavalt lahendatud, on nende maneer pigem demonstratiivne kui praktiline. Pealegi ümbritseb neid kummalistes (kaltsunuku?) kostüümides koor, kes kipub õmblemist massiga varjama. Olgu, võib-olla oli lavastaja suunanud koori solistide ette selleks, et Sipsiku sünni tehnilist poolt varjata, kuid tegelikult see siiski segab. Ei maksa alahinnata laste (ja ka muu publiku) võimet aktsepteerida mängureegleid ja saada aru teatri tehnilistest vajadustest. Vahel on kasulikum mängida laval lahtiste kaartidega, mitte kangekaelselt traagelniite varjata.
Raidmetsa Mart on sümpaatne ja südamlik, lähedasem raamatu kui filmi Mardile, ning Raidmets näeb kõvasti vaeva, et olla kogu oma füüsisega siiralt lapselik. See mõjub veidralt aga Anu (Saara Pius) kõrval, kes jätab pigem iroonilise teismelise mulje, eriti lauludes. Tegelastes on teisigi küsitavusi, näiteks mängivad ema (Karin Tammaru) ja isa (Veikko Täär) toredalt humoorikas võtmes 1960ndaid, aga vanaema jääb oma suhtlemiselt ja kostüümilt kuhugi müütilisse EW aega, virvendab laval põhjuseta ja laulab suvalistel hetkedel rahvalaule. Oleks see mõeldud irooniliselt, võinuks vanaema olla päris naljakas, aga kui teda tõe pähe võtta, jääb temast paraku läila ja tehislik mulje.
Kõige suuremaid küsimärke tekitab aga koor, sest ikka ja jälle on arusaamatu, miks on koor laval, kui seda ei ole stseenis vaja. Eriti kurvaks teevad nende stseenid herilaste ja lindudena, sest liikumisjuht (Heili Lindepuu) on suure potentsiaaliga momendid maha maganud ja koori päris üksi jätnud. Seetõttu on stseenid, mis võinuksid olla hoogsad ja mängulised, uimased ja mittemidagiütlevad. Tegelastest parim on Sipsik (Kaarel Targo ja Kristiina Meril Mere): füüsiliselt ja vokaalselt nõudlik kaksikroll on paaril hetkel kaheks jaotatud, et anda Targole võimalus keskenduda laulmisele ja pakkuda Mere väiksemale versioonile suurepäraseid tantsustseene. Täiesti ootamatuna on tegelaskonda lisandunud kass (Rasmus Kull) ja koer (Simo Breede), kes viljelevad kõrvaltegelastena jaburat rokk-kabaree stiili ja täiskasvanute huumorit ning pakuvad tänuväärset vahepala.
Üldiselt jätab esimene vaatus väga eklektilise mulje, nii mängustiililt kui ka tegevuselt. Kõike on liiga palju ja liiga pikalt ning seda peegeldab publik, kes hakkab nõks enne tunni aja piiri kuuldavalt nihelema. Teatritegijate seas kehtivat reegel, et lastetüki vaatus ei tohi ületada kolmveerandtunni piiri, aga sellega pole siin arvestatud. Sellest on kahju, sest sisuline potentsiaal ja laste huvi loo vastu on suur. Kuigi dramatiseering on struktuurilt aus ja tugev, jääb esimese vaatuse dialoog paraku tegelastele alla: publikule pakutakse rohkem elutuid loosungeid ja eksalteeritud hüüdeid kui sisulist teksti. On tõeliselt südamlikke ja huvitavaid stseene, nagu Anu üksijäämise laul, teleka ehitamine ja lend kuule, aga needki on paisutatud ebavajalikult pikaks ja rahvarohkeks.
Täieliku möödalaskmisena mõjub Hiina stseen: kuigi raamatus oli idamaale rändamine Nõukogude aja lastele kindlasti huvitav mõttemäng, on vananenud stereotüüpide kasutamine 2023. aastal palju reisinud laste ees lihtsalt vale. Rääkimata sellest, et tänapäeval on lausa solvav laulda hiigelsuurte nukkude saatel plastikule ülistuslaulu. Samuti on äärmiselt kriipiv stseen, kui peolt tulnud lapsed viskavad oma üleriided suvaliselt põrandale ja kõik peale ema jalutavad neist lihtsalt üle. 1960ndail oli selline käitumine täiesti mõeldamatu ja tänapäevalgi ei tohiks lastetükis sellele mõjuva põhjenduseta kohta olla. Täiskasvanute peo- ja rannastseen võinuksid mõlemad olla leidlikud ja tabavad, aga esimene tekitab segadust momendiks ilmuvate täiskasvanute nukkudega (need on nii toredad, et neid võinuks olla näha rohkem kui vaid poole laulu ajaks), teine sunnib aga küsima, miks on rannas nii suur seltskond, seda enam et kostüümivahetuse ajaks on loodud eraldi Sipsikute tants. See on küll tore, aga publik tõlgendab seda etenduse lõpuna ja on eklektika jätkumise peale silmanähtavalt pettunud. Ja muidugi, nagu eespool juba mainitud, võinuks igasugune rahvalaul ja -tants olemata olla, sest lõpuks haaras mind tunne, et „Sipsikul“ on olnud mitu lavastajat.
Lavakujundus ja kostüümid (Iir Hermeliin) pakuvad lavastusele rohkem mänguruumi ja -võimalusi, kui see kasutada jaksab. Eeslava argisusele annab tagalava fantaasiamaa sügavust, üleelusuurused ploomid, telekas, aken ja klotsid on proportsioonilt lähedased Sipsikule ning kostüümid, eriti Sipsik, koer, kass, herilased ja linnud, on tõeliselt leidlikud. Samuti tabab märki video (Taavi Varm), mis tundub alguses küll veidi üleliigse kirjususena, aga lülitub mitmesuguste seikluste ajal sujuvalt tegevusse ja rikastab seda. Kokkuvõttes on põhjust kiita sama palju kui kritiseerida ning esietenduse publik rõkkas rõõmust nii ehk naa. Raske on siiski varjata pärast etendust mind tabanud suurt segadust ja pisukest pettumust, et tummise idee tulemus pole ei liha ega kala.

* Tiiu Rööp, Vanemuise Veerand: Lastemuusikal „Sipsik“. - Kuku Raadio 9. II 2023. https://kuku.pleier. ee/podcast/vanemuise-veerand/150899

Lastemuusikal „Sipsik“ Eno Raua raamatu ja Edgar Valteri illustratsioonide põhjal 18. II (esietendus) Vanemuise teatri suures saalis. Heliloojad Ewert Sundja ja Tauno Aints, laulusõnade autorid Priit Strandberg ja Leelo Tungal, muusikajuht ja dirigent Taavi Kull, dirigent Martin Sildos või Kristi Jagodin, lavastaja Maria Annus, libreto autor Priit Strandberg, kunstnik Iir Hermeliin, koreograaf Heili Lindepuu, valguskunstnik Margus Vaigur, videokunstnik Taavi Varm ja helirežissöör Lauri Kool. Osades Kaarel Targo, Saara Pius, Ott Raidmets või Kaarel Pogga, Veikko Täär, Karin Tammaru, Merle Jalakas, Rasmus Kull, Simo Breede, Laura Niils jt, Vanemuise ooperikoor, sümfooniaorkester ja bänd.
Tegelastest parim on Sipsik (Kaarel Targo ja Kristiina Meril Mere): füüsiliselt ja vokaalselt nõudlik kaksikroll on paaril hetkel kaheks jaotatud, et anda Targole võimalus keskenduda laulmisele ja pakkuda Merele suurepäraseid tantsustseene. Fotol koos Anuga (Saara Pius). Maris Savik

AURI JÜRNA