MMi RETRO, HELSINGI 1983 | Ootamatu terviseprobleem jättis maailmarekordivormis Heino Puuste esimesena medalitaKergejõustiku maailmameistrivõistlused tähistavad tänavu juubelit – esimesed medalid jagati 40 aastat tagasi. Õhtuleht avaldab Budapesti MMi ajal iga päev ühe põhjaliku ülevaate, mis on seotud Eesti sportlase eduka esinemisega nelja kümnendi jooksul. Taaselustame põnevad mõõduvõtud ja värvikad seigad loo peategelase või sündmuste tulipunktis viibinute mälestuste põhjal.
Alustamegi esimesest MMist, mille korraldasid meie põhjanaabrid soomlased 1983. aastal 7.-14. augustini Helsingis. NSV Liidu koondises läks ainsa eestlasena areenile odaviskaja Heino Puuste, kes kuulus medalisoosikute hulka. Võistlusest tegi otseülekande ETV legendaarne tandem Raul Rebane ja Toomas Uba.
Puuste räägib siiralt, milline tagasilöök teda vahetult enne etteastet tabas. Rebane kergitab aga saladuseloori, milliste nippidega nad hallil nõukaajal jõuproovi kaasmaalasteni tõid ja kuidas meie telemehed üleüldse Helsingi olümpiastaadionile mõõduvõtte kajastama pääsesid.
Püstitas NSV Liidu rekordi, mida ei ületatudki
NSV Liidu spordis valitses tugev konkurents ja karmid reeglid. „Põhimõte oli lihtne: kui oled võimeline tiitlivõistlusel medalit saama, siis sind saadetakse sinna, kuid kui potentsiaali ei olnud – kao minema,“ ütleb Puuste.
Ta usub, et MMi pileti kindlustas juba septembris 1982, kui võitis Kreeka pealinnas Ateenas EMil 89.56ga hõbemedali ning kaotas üksnes Saksa DV imemehele Uwe Hohnile, kes püstitas kaks aastat hiljem fenomenaalse maailmarekordi – 104.80 –, ent pidi juba 24selt vigastuse tõttu suurest spordist taanduma.
Nii viskas Heino Puuste 1982. aastal Ateenas EMil, kus ta võitis hõbemedali.
(Eesti spordi- ja ajaloomuuseum)
Eesti edukaim odaviskaja sai muretult MMi hooajaks valmistuda. Vene ajal elasid tippsportlased küllaltki mõnusalt. „Erikauplusest anti Brežnevi pakikesi, milles oli nii suitsuvorsti kui ka kalamarja,“ märgib Puuste muheldes.
1983. aastal tegi ta avastardi 10. mail Tallinnas ja viskas 83.28. 11 päeva hiljem lennutas tallinlane Leselidzes 800grammise oda täpselt 91 meetri kaugusele.
„Mai oli alles üleminekuaeg, aga sellest sai murranguline kuu. Leselidzes oli hea kliima, lihased töötasid hästi. See ajas vormi nii-öelda üles. Sealt sõitsime NSV Liidu ja Suurbritannia matšile. Mäletan, et mu treener Ervin Uuk ütles Janis Lusisele: viskame su rekordi üle! Tema sõnad läksid täide,“ jutustab Puuste.
5. juunil püstitaski ta Birminghamis NSV Liidu rekordi 94.20, mis jäi planeeriva odaga liidu tippmargiks. „Dainis Kula läks võistlusel minust korra mööda. See tõmbas mu käima ja tegin pika viske,“ meenutab meie odatuus. „Donald (Puuste õpilane Sild, kes püstitas uue odaga Eesti rekordi 85.28 – D.T.) leidis selle võistluse video üles ja saatis mulle.“
Pärast vägeva tulemuse saavutamist tõusis eestlane MMi suursoosikuks ja võis harjutada nii, nagu hing ihkas. „Heitealade pealik oli Stanislav Voznjak. Mina sain temaga hästi läbi. Ta oskas diplomaatiliselt suhelda. Mulle anti nii-öelda vabad käed.“
NSV Liidu koondis treenis MMi eel Leningradis ehk praeguses Peterburis. „Laagris oli närviline õhkkond. Ma ei tahtnud seal olla ega pidanudki olema,“ sedastab Puuste.
27. juulil võidutses ta Leningradis tulemusega 85.72. MMi alguseni jäi veel kaks nädalat. Kõik sujus kenasti. „Kuus päeva enne võistlust viskasin trennis ristsammudelt 93-94 meetri kanti,“ märgib Puuste ja möönab, et temas pulbitses maailmarekord.
Teeme nüüd väikse lüürilise kõrvalepõike. Tegelikult imestasid paljud, miks kergejõustikus korraldati esimene MM alles 1983. aastal.
„Tõstmises, murdmaasuusatamises ja paljudel teistel aladel olid MMid juba ammu. Kergejõustik on ikkagi suur ala ja staadionid olid pealtvaatajaid täis, aga suurvõistlusi toimus vähe, ainult olümpia ja EM,“ sõnab Puuste.
Rebane on taustaga hästi kursis. „Spordimuudatusi iseloomustab teatud konservatiivsus, eriti veel tollal,“ selgitab ta. „Arutelud, miks MMi ei ole, käisid 1970. aastate keskel. Öeldi, et kergejõustiklased on väga halvas seisus. Osaliselt kardeti, et MMi tulek rikub ära amatörismi. Väga suur diskussioon algas pärast 1976. aasta Montreali olümpiat. Au tuleb anda ka Põhjamaadele. See on ikkagi suur tunnustus Soomele, et esimese MMi korraldamisõigus anti Helsingile. Väiksed ja aktiivsed riigid pressisid kõvasti peale.“
Esimese MMi korraldamise otsus võeti ametlikult vastu 1978. aastal rahvusvahelise kergejõustikuliidu kongressil Puerto Ricos.
Nii Rebane kui ka Puuste ütlevad nagu ühest suust, et soomlased said võistluse võõrustamisega kiiduväärselt hakkama. „Kolm päeva oli ilm lausa põrgulikult kehv,“ osutab Rebane, et meie põhjanaabrid pidid võitlema ka vääramatute jõududega.
Tiitlivõistluse avas Soome president Mauno Koivisto. „See oli esimene MM ja otsene võrdlusmoment puudus,“ nendib Puuste. „Samas oli tegu piduliku üritusega, mis sarnanes olümpiale. Sportlased elasid ühikates, söömine oli rootsi lauas.“
Staarid, näiteks Helsingis kolm kulda võitnud ameeriklane Carl Lewis, hoidsid omaette. „USA koondis elas alati hotellis ja Lewis oma perega paigutati teise hotelli,“ teab Puuste.
Kõhuprobleem nurjas võistluse
NSV Liidu koondislastele tähendas iga sõit läände justkui preemiat. Ehkki Puuste oli maailmas juba omajagu ringi tiirutanud, sai üks ahvatlus temalegi saatuslikuks.
Heino Puuste.
(Eesti spordi- ja olümpiamuuseum)
„Ilm oli väga palav, kuid iga põõsa all oli joogiautomaat, millest võisid tasuta võtta Jaffat või teisi karastusjooke. Kui olid ühe tühjaks joonud, avasid järgmise. Need joogid olid happelised ja sisaldasid palju suhkrut. Kõik jõid, aga minu magu hakka tõrkuma. Liidust tulnud sportlane pidanuks ilmselt vett jooma... Ei tahagi neid asju enam meenutada,“ rehmab Puuste käega.
Kvalifikatsiooninormi 84.00 alistas kõhuprobleemidega kimpus olnud eestlane teisel katsel, kui sai kirja 85.86, mis andnuks finaalis hõbemedali.
Kahjuks oli tema seisund lõppvõistlusel veel hullem. Pärast kaht vooru püsis ta 78.86ga üheksandal kohal. Finaali jõudmiseks tuli tulemust parandada.
„Jalad olid pehmed. Pidin enne kolmandat katset mõtlema, kuidas edasi pääseda. Suutsin halva enesetunde kiuste 84 meetrit endast välja pigistada,“ toob ta esile ainsa positiivse seiga.
Tulemus 84.56 andis lõpuks neljanda koha. Kulla napsas idasakslane Detlef Michel 89.48, hõbeda ameeriklane Tom Petranoff 85.60 ja pronksi Puuste lätlasest koondisekaaslane Dainis Kula 85.58ga.
„Kui tunned mõni päev varem, et võidad võistluse, kuid jääd medalita, siis oled ikka väga pettunud,“ lausub Puuste, kes pidi neljanda kohaga leppima ka kolm suve varem Moskva olümpiamängudel, kus tema sooritusi pärssis kannatrauma.
Enne kojusõitu nägi Puuste, kuidas Soome sangar Tiina Lillak võitis naiste odaviske. Siinkohal tuleb märkida, et soomlanna isa on sündinud Eestis.
„Lillakuga tutvusin Helsingis, aga tema isaga olin kohtunud juba paar aastat varem. Lillak oli suur odafänn, näitas mulle oma vigu ja tahtis teada minu arvamust,“ pajatab Puuste.
Sidemed ja altkäemaks tõid MMi ETV ekraanile
Tegelikult oli üsna müstiline, et MMilt tegi otseülekande ETV. „See lugu on seotud 1980. aasta olümpiamängudega. Purjeregatt toimus Tallinnas, aga mina olin Moskvas, kus tekkisid sidemed,“ lausub Rebane.
Raul Rebane.
(Stanislav Moškov)
Tema kinnitusel sai ETV olümpia purjeregati kajastamise eest väga hea hinnangu. „Tähtis oli ka maadluse olümpiavõitja Aleksandr Ivanitski toetus. Ta oli tollal kesktelevisiooni spordisaadete peatoimetaja ja suur Eesti sõber,“ avaldab Rebane, kelle sõnul uppus legendaarne kolleeg mõni päev enne Moskva olümpia 40. aastapäeva 82aastaselt, kui üritas üle jõe ujuda.
Tiitlivõistluste ülekandeõigused osteti kogu NSV Liidu territooriumile, ent seda teistele liiduvabariikidele ei räägitud.
„Meil oli teave olemas. Natuke ostsime seda infot. Viisakalt öeldes andsime altkäemaksu. Saime kolm kuud varem ülekannete kava kätte ja valisime välja huvi pakkunud alad. Põhiliselt suusatamise ja kergejõustiku ning mõned pallimängud,“ jutustab Rebane.
Ta jätkab samal lainel: „Pilti oskasime juba vahelt ära tõmmata, kuid sedapuhku oli olukord keerulisem, sest tuli saada ka kabiin, mis oli kulukas. Tänu tutvustele õnnestus meil kõik vajalikud asjad välja ajada. Sõitsime kohale.“
Rebane rõhutab, et ääretult oluline oli Yleisradio sporditoimetuse sõprade abi. „See oli Soome sild kõige paremal kujul. Soomlastest kolleegid teadsid meie olukorda ja mõistsid, kui suures hädas me oleme. Ülekandekabiini eest poleks meil olnud valuutat maksta – see oli Yleisradio kingitus! Kuidas nad seda täpselt tegid? Ma ei tea!“
Rebane ja Uba vaatasid laiemat pilti. „Selleks, et ei tekiks teatud kadeduselemente ja ülekandeid ei hakkaks tegema ka kõik teised liiduvabariigid, ei kirjutanud me venekeelsetesse programmidesse täpset selgitust, mis ala parasjagu toimub. Kirjutasime lihtsalt sportivanaja programma (spordiprogramm – D.T). Kuni NSV Liidu lõpuni jäime sisuliselt ainsateks, kes tegid kergejõustiku ja suusatamise tiitlivõistlustelt otseülekandeid,“ räägib Rebane.
Ta jutustab MMilt värvikaid lugusid. „Mul on meelde jäänud üks nali. Kolmikhüppe võitis 17.42ga poolakas Zdzisław Hoffman. Venelased lootsid kaht medalit, kuid parimana oli Gennadi Valjukevitš alles kümnes. Täielik katastroof! Kohtasime kesktelevisiooni kommentaatorit Aleksandr Kurašovi. Küsisin: Saša, kuidas sa nõukogude inimestele sellist ebaõnnestumist seletasid? Ta vastas: see, et võitis keegi poolakas Hoffman, on kahtlemata sensatsioon, aga see, et parim meie kolmikhüppaja oli kümnes, on nonsenss. Ja nüüd 200 miljonit mu talupoega mõtlevad, mis see nonsenss on.“
Režissööri otsus ärritas soomlasi
MMil sündis üks tohutu sensatsioon – odaviske võitja Tiina Lillaku parimat katset ei näidatudki otse.
„Seda tegi Soome legendaarne režissöör Raimo Piltz. Ta on siiani oma seisukohta kaitsnud ning öelnud, et võistlusloogika ja ülekandepildi filosoofia järgi käitus ta õigesti. Rahvusvahelise telepildi tootjana pidi ta minema kompromissile ega saanud võistlust näidata oma sportlaste kasuks. Arvan, et ta tegutses õigesti, kuigi teenis sellega kaasmaalaste viha.“
Raul Rebane.
(Teet Malsroos)
Rebane kohtus Helsingis ka Lillakuga. „Ta oli väga särtsakas ja kaunis. Arvan, et just tema tegi võistluse soomlaste jaoks täiesti eriliseks – võitis kulla viimase katsega!”
Mis mõtteid tekitas aga Rebases musklis ja ebanaiselik Tšehhi jooksja Jarmila Kratochvílová, kes triumfeeris nii 400 kui ka 800 meetri jooksus ja püstitas lühemal distantsil maailmarekordi 47,99?
„Sel ajal ma ei osanud veel mõelda, kui palju MM on piltlikult väljendudes seotud keelatud ainetega. Dopinguvõitlus algas alles 1988 Souli olümpial seoses esimese supertähe Ben Johnsoni vahelejäämisega,“ kõlab Rebase vastus.
Samas räägib ta, et septembris 1982 trehvas Ateena EMil hotelli fuajees NSV Liidu kergejõustikudelegatsiooni juhtidega, kes olid sattunud ebameeldivasse olukorda, millest tuli kärmelt välja rabelda.
„Nägin, kuidas neile toodi teleks, milles olid kirjas kahe sportlase nimed, kes teise dopingukontrolliga läbi ei läinud. Nad võeti maha ja arutati, mida öelda. Lõpuks lepiti kokku, et nood on vigastatud. Tollal me ei osanud sportlaste välimuste põhjal midagi kahtlustada. Imetlesime ikka nende saavutusi. Ajakirjanduses keegi kahtlastest asjadest midagi ei teadnudki. Saime tilga siit ja tilga sealt. Minu jaoks on Helsingi võistlus ikkagi seotud ETV esimese otseülekandega MMilt, mõnusa õhkkonna ja võimsate tulemustega,“ võtab kuulus telemees teema kokku.
Lõppeks tasub veel meenutada, et just Helsingis algas teivashüppaja Sergei Bubka vinge võiduseeria, mis kulmineerus kuuenda MM-kulla võitmisega augustis 1997 Ateenas.


KUI KAHTLED, ÄRA OSTA! Kasutatud autole tuleb enne ostu teha põhjalik taustakontrollKasutatud auto ostmine on uue auto ostuga võrreldes riskantsem, kuid siinkohal on abiks põhjalik eeltöö. Millele tuleks täpselt tähelepanu pöörata annavad nõu eksperdid.
„Kuigi kasutatud autot soetatakse eelkõige soodsama hinna ning kohese saadavause tõttu, on oluline kontrollida nii müüja kui ka auto tausta ning veenduda sõiduki töökindluses hilisemate pretensioonide vältimiseks. Kõige kindlam on selleks pöörduda mõne auto esinduse või usaldusväärse remonditöökoja poole, kes oskavad kasutatud sõidukite puhul õigeid asju uurida,“ sõnas Elke Mustamäe kasutatud autode müügiosakonna juhi Henrik Henk pöördumises pressile.
Eestis arvel olnud auto tausta, varasemat kasutusajalugu ja omanikke soovitab enne ostu kontrollida ka Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet, kelle andmetel ei ole kasutatud autode ostmisega seotud tarbijavaidlused paraku aasta-aastalt vähenenud.
„Kuigi tarbijavaidluseid kasutatud autode soetamisel tuleb endiselt ette üsna tihti, siis võib öelda, et vähemalt tarbijate teadlikkus oma õiguste kohta on tõusnud. Vaidlused on enamasti seotud kasutatud autol ilmnenud puudustega ning komisjoni otsused ei ole alati ostja kasuks,“ selgitas TTJA tarbijavaidluste komisjoni sekretariaadi nõustamise ekspert Margot Leen.
Tee põhjalik taustakontroll
Auto ostmine on suur otsus, mida ei tohiks teha emotsiooni ajendil. Kui auto esinduselt või kasutatud autode müügiga tegelevalt äriühingult sõidukit soetades seisab ostja õiguste eest tarbijakaitse, siis eraisikult ostes lahendab hilisemaid võimalikud vaidluseid kohus, sest tarbijakaitse seadused eraisikute vahelistele tehingutele ei kehti. Sellest tingituna tasub enne ostu sooritamist teha müüjale põhjalik taustakontroll.
„Ettevõtete taustinfot saab kontrollida äriregistrist ja krediidiinfo kodulehelt. Ka eraisiku tausta tasub uurida – selleks aitavad nii päringud Google’st, sotsiaalmeediast kui ka krediidiinfost. Samuti tasub jälgida, kas müüja andmed on vastavuses lepingul olevate andmetega,“ soovitab Henk. Ta lisas, et kõige turvalisem on osta kasutatud auto tehasegarantiiga või esinduse poolt teostatud taustakontrolliga.
Kasutatud auto ostmisel on oluline kontrollida pigem rohkem kui vähem. Auto minevikust saab enim infot maanteeameti e-teenindusest, kus on sõiduki VIN-koodi ja registrinumbri abil võimalik taustakontrolli teha, samuti annab liikluskahjude kohta infot päring Eesti Liikluskindlustuse Fondist.
Oma silm on kuningas
Eestlaste seas on läbi aegade olnud populaarne välisriikidest kasutatud autode ostmine, mille puhul võib hinnatase olla veidi madalam, kuid risk sattuda pettuse ohvriks jälle mõnevõrra suurem. Seetõttu tasub enne ostu sooritamist autot siiski oma silmaga hinnata ning kontrollida rehvide seisukorda, roostekahjustusi ja tulesid. Samuti tuleks veenduda, et poleks püütud varjata avariisid või muid vigu, mis sõiduki ajaloo dokumentatsioonis ei kajastu.
„Paraku on Eestist tuua mitmeid juhtumeid, kus näiliselt suurepärases korras sõiduk laguneb peale avariid pooleks. See näitab selgelt, et sõiduk on juba varasemalt olnud avariiline ning hiljem mitmest erinevast autost uuesti kokku klopsitud. Selliste juhtumite puhul on ka üldjuhul inimkahjustused suuremad ja mõnikord isegi fataalsed, sest taastatud autode suurim murekoht on töökorras turvapadjad,“ nentis Henk.
Kõige ohtlikum on kasutatud autode puhul just peidetud avariilisus, mille puhul on osavalt varjatud avariide tagajärjel tekkinud vigu, mida tavainimese silmal on raske tuvastada.
Kui sobiv auto on välja valitud, tasub minna proovisõidule: katsetada autot erinevatel sõidukiirustel, testida pidureid ning veenduda auto töökindluses ka maanteel sõites. Auto uksed peaksid sulguma perfektselt ning võimalusel kontrolli ka auto mootorit – töökindla auto mootor käivitub paari sekundi jooksul.
„Üks põhjustest, miks üha enam soovitakse osta kasutatud sõiduk esinduse kaudu, on esinduse poolt antav garantii, mis annab kindlustunde, et kasutatud sõiduk pole tagasikeritud läbisõiduga või avariiline. Esinduses teostame kõigile kasutatud autodele põhjaliku diagnostika ja kontrolli, et tuvastada võimalikud varjatud puudused,“ ütles Henk.
Kui kahtled, ära osta
Tarbijakaitseamet soovitab ka kasutatud auto ostmisel sõlmida võimalikult üksikasjalik ostu-müügi leping, kus on fikseeritud auto müüja ja ostja, hind, sõiduki seisukord, andmed, lisavarustus ja läbisõidu näit. Samuti on mõistlik säilitada müügikuulutus, sõiduki tehnilist seisukorda kirjeldavad dokumendid jm tehinguga seonduv. Sõltumata sellest, kas müüja annab sõidukile n-ö garantii või mitte, on tarbijal õigus juriidilisest isikust kauplejale esitada kahe aasta jooksul pretensioone ka kasutatud sõiduki ostmisel.
Kui miski tundub kahtlane või sõiduki andmed ei näi korrektsed, on soovitatav ost pigem tegemata jätta, sest puuduse olemasolu ei anna automaatselt õigust lepingust taganeda ja raha tagasi saada. Eelkõige võib ostja nõuda müüjalt asja parandamist või puudusega detaili asendamist, kui see on võimalik ja sellega ei põhjustata müüjale ebamõistlikke kulusid või põhjendamatuid ebamugavusi. Kui müüjaga kokkuleppele ei jõuta, siis tuleb esitada kirjalik kaebus koos konkreetse nõudega, millele peab müüja vastama 15 päeva jooksul. Kui müüja jätab vastamata või tarbija pole pakutud lahendusega nõus, siis aitab edasisega tarbijavaidluste komisjon.


Roskosmos: Luna-25 kukkus Kuu pinnale (Veel täiendatud!)MOSKVA, 20. august, AFP-BNS - Kosmosesond Luna-25 kukkus pärast intsidenti maandumiseelsete manööverduste ajal Kuu pinnale, teatas Vene kosmoseagentuur Roskosmos pühapäeval.
Luna-25 oli Venemaa esimene missioon Kuule ligi 50 aasta jooksul.
Side sondiga katkes laupäeval kell 14.57 Moskva aja järgi, teatas Roskosmos. Esialgsetel andmetel "lakkas sond pärast kokkupõrget Kuu pinnaga eksisteerimast", lisas agentuur. "19. ja 20. augustil rakendatud meetmed sondi asukoha tuvastamiseks ja kontakti saamiseks olid edutud."
Roskosmos teatas, et korraldab õnnetuse asjaolude väljaselgitamiseks uurimise, kuid ei avaldanud, millised tehnilised probleemid võisid sondi allakukkumise põhjustada.
Moskva lootis Luna-25-ga taastada sõltumatu uurimisprogrammi Kuul ning ehitada nõukogude-aegsele Luna programmile jätku, et näidata, kuidas vaatamata rahalistele raskustele, korruptsiooniskandaalidele kosmoseprogrammi juures ning üha suurenevale isoleeritusele Läänest on ikkagi võimalik taevastesse kõrgustesse edukalt pürgida.
Venelaste 800-kilogrammine sond pidanuks esmakordselt ajaloos maanduma Kuu lõunapoolusel ning jõudma pehme maandumiseni esmaspäeval.
Viimati üritas Venemaa taevakehal maandumist 1989. aastal, kui Marsi kuude uurimiseks mõeldud Nõukogude Liidu sondi Phobos-2  tabas pardaarvuti rike.
Roskosmose juht Juri Borissov pidas ka seekordset missiooni "riskantseks" ning ütles juunis president Vladimir Putinile, et õnnestumise tõenäosus on "umbes 70 protsenti".
Luna-25 oli jõudnud edukalt Kuu orbiidile kolmapäeval, kuhu ta jõudis Venemaa Kaug-Idas asuvalt Vostotšnõi kosmodroomilt.
Luna-25 pidi jääma Kuule aastaks, et koguda pinnaseproove ja otsida vee olemasolu. Vesi on koostisosa, mida entusiastide lootusel võiks saada kasutada raketikütuse valmistamiseks tulevaste startide tarbeks ning mis toetaks võimalike kolooniate loomist Kuu pinnale.
Kaamerad sondi peal tegid fotosid Kuu pinnast.
Kahtlused püsivad seoses Venemaa kauase kosmosekoostöö jätkumise üle Läänega, kuna ollakse Ukraina sõjas teine teisel pool leeris.
Kuigi Venemaa on öelnud, et kavatseb osaleda Rahvusvahelise Kosmosejaama (ISS) programmis kuni 2028. aastani, siis Euroopa Kosmoseagentuur (ESA) loobus plaanist teha Moskvaga Kuu- ja Marsi-missioonidel koostööd.
Moskval õnnestus viimati edukalt maandada Kuule sond Luna-24 aastal 1976, misjärel otsustati muuta kurssi ning liiguti Kuu uurimisest edasi Veenuse missiooni ettevalmistamiseni ja ka kosmosejaama Mir ehitamisele.
Luna-25 edukas maandumine Kuul sillutanuks tee uute Vene Kuu-missioonideni, seda ajal, mil nii India kui Hiina lennutavad oma sonde taevakeha uurima ning Ühendriigid naasevad mehitatud missioonide juurde.
India konkureeriv kosmosesond Chandrayaan-3 sisenes Kuu orbiidile varem augustis ning loodab samuti maanduda selle lõunapoolusele.
Varem on vaid Venemaa, USA ja Hiina suutnud sooritada õnnestunud maandumise Kuul.
AFP - Baltic News Service


Kristel Birgit Potsepp: praegune hirmupoliitika töötab otseselt vastu Lennart Meri mõteteleTugeva statistika ja kasvava majanduse kõrval peame endiselt kindlustama selle, et inimestel oleks võimalik hästi toime tulla, olgu selleks tudeng Tartus, õpetaja Haapsalus, üksikema Kundas või perekond Viljandis.
Vaadates ülemaailmset statistikat näiteks hariduse ja PISA testide, SKT, küberi, ettevõtluse, ajakirjandusvabaduse ja korruptsiooni kohta, läheb Eesti Vabariigil 32 aastat pärast taasiseseisvumist maailma mastaabis suurepäraselt. 2024. aasta jaanuaris hakkab kehtima abieluvõrdsus, esimese riigina Kesk- ja Ida-Euroopas.
Hoolimata enda väiksusest oleme leidnud jõudu, et olla üks suurimaid toetajaid Ukraina võitluses vabaduse eest. See, et meil on ressurssi toetada ka teisi, näitab meie tugevust riigina. Väikese riigina on Eesti jõudsalt viinud end suurele areenile ning väljend „post-kommunistlik“ on Eesti kirjeldamiseks tugevalt aegunud. Liitlassuhted NATOga ja kuulumine Euroopa Liitu on saanud iseenesest mõistetavaks. Selle üle tasub meil uhkust tunda.
Eesti inimene on Eesti väärtus ja teda tuleb hoida sõltumata sellest, milline on tema majanduslik või tervislik seis, millise inimesega soovib ta abielluda või milliseid eraelulisi otsuseid ta teha soovib.
Teisalt ilmutavad end meie poliitikas ja ühiskonnas ka jäänukid tagurlusest ja väärtustest, mis ei kuulu 21. sajandi demokraatlikku, enda inimesi hoidvasse Eestisse. Konservatiivsemad hääled on väljendanud hirmu Eesti väljasuremise ees ja selle nimel ollakse nõus kasvõi õigusvastaste sigimisuuringute läbiviimiseks.
Lennart Meri sõnade järgi peab Eesti rahvas saama suureks vaimult, kuid õigusriigi normidest kõrvale kalduv hirmupoliitika töötab sellele tugevalt vastu. Eesti inimene on Eesti väärtus ja teda tuleb hoida sõltumata sellest, milline on tema majanduslik või tervislik seis, millise inimesega soovib ta abielluda või milliseid eraelulisi otsuseid ta teha soovib.
Pärast taasiseseisvumist tegi Eesti meeletu majandusliku hüppe, kuid ühiskondlik üleminek võtab mõnes valdkonnas rohkem aega. Olukorras, kus seisame veel silmitsi nõukaajast pärit generatsioonide-üleste traumadega, peab eriti palju rõhku pöörama vaimsele tervisele, tugistruktuuride loomisele, rahvatervisele ja sotsiaalpoliitikale. Investeering inimeste heaolusse on investeering tulevikku.
On tähtis ennetada ajude äravoolu ja kindlustada olukord, kus noortel on võimalik jääda elama oma koduriiki, mitte otsida paremaid tingimusi Soome lahe tagant või kuskilt kaugemalt.
Mina näen praegu Eesti suurima väljakutsena mitte niivõrd võitlust konservatiivsus-liberaalsus skaalal, vaid seda, kuidas õmmelda kinni sotsiaalmajanduslikud lõhed ning regionaalne ebavõrdsus. Eesti väljakutse on endiselt toimetulekukriis, näiteks on Eestis Euroopa Liidu üks kõrgemaid hinnatõuse, muuhulgas kõrgeim tõus kinnisvara- ja üürihindadel, samas jääb Eesti keskmine palk endiselt alla Euroopa Liidu keskmise.
On tähtis ennetada ajude äravoolu ja kindlustada olukord, kus noortel on võimalik jääda elama oma koduriiki, mitte otsida paremaid tingimusi Soome lahe tagant või kuskilt kaugemalt. Tugeva statistika ja kasvava majanduse kõrval peame endiselt kindlustama selle, et inimestel oleks võimalik hästi toime tulla, olgu selleks tudeng Tartus, õpetaja Haapsalus, üksikema Kundas või perekond Viljandis.
Eesti Päevalehe ja Delfi arvamustoimetus palus 20. augusti puhul erinevate põlvkondade ja ühiskonnarühmade esindajatel kirjutada, kuidas nad on praeguse Eestiga ja eluga Eestis rahul. Kas me sellist Eestit tahtsimegi?


Guatemalas algas presidendivalimiste teine voorGUATEMALA, 20. august, AFP-BNS – Guatemala kodanikud asusid pühapäeval hääletama presidendivalimiste teises voorus uut riigipead, valimisi on ilmestanud paraku võimude ahistamine üllatuskandidaadi vastu, kes on kütnud valijaid üles oma lubadustega lõpetada korruptsioon.
Valimisjaoskonnad avati kohaliku aja järgi kell 7.00 (Eesti aja järgi kell 16.00).
Guatemalalastel on valik reformistliku "musta hobuse" Bernardo Arévalo ja endise esileedi Sandra Torrese vahel.
Viimased valimisküsitlused näitavad Arévalo korralikku edu.
Kuna mõlemad kandidaadid on sotsiaaldemokraadid, siis Guatemala saab endale esimese vasakpoolse riigipea enam kui kümne aasta jooksul.
Kesk-Ameerikas asuvat Guatemalat painab vaesus, vägivald, korruptsioon ja väljaränne, kuna igal aastal siirduvad tuhanded kodanikud otsima paremat elu mujalt, neist enamik Ühendriikidest.
Arévalo üllatuslikule edule valimiste avavoorus järgnesid haarangud tema erakonna Semilla kontoreis, aga samuti valimisametnike kabinettides. See omakorda vallandas ÜRO, Euroopa Liidu ja Ameerika Riikide Organisatsiooni pahameeletormi seoses kartusega, et võimud püüavad õõnestada valimisi.
Arévalot toetab 50 protsenti ja Torrest 32 protsenti valijaid, selgub CID Gallupi ja Freedom and Development Foundationi viimasest arvamusuuringust.
Arévalo tuli 25. juuni esimeses voorus teisele kohale.
Torres on ekspresidendi Álvaro Colomi endine abikaasa ning Arévalo on endise presidendi Juan José Arévalo poeg.
Valimiste esimene voor oli suuremas osas riigis üldiselt rahulik. Pärast kolme opositsiooniesindaja kandideerimise tõkestamist võimude poolt oodati palju kehtetuid valimissedeleid. Presidendivalimiste esimeses voorus osales 22 kandidaati.
AFP - Baltic News Service


VIDEO | Andrus Ansip: automaks tänasel kujul on vastuvõetamatuAndrus Ansipi (Reformierakond) sõnul väärib automaksu kehtestamine igati kritiseerimist.
Täna Kadrioru lossi roosiaias presidendi vastuvõtul osalenud endine peaminister ja tänane eurosaadik Ansip ütles Delfile, et „näotu skandaal“ presidendi kantselei ja valitsuse vahel kahjustas mõlemat institutsiooni. „Meil kõigil oleks parem meel, kui neid kaht institutsiooni kahjustavat skandaali poleks olnud,“ sõnas ta.
Ansipi sõnul ei ole see normaalne, et presidendil pole raha Eestit esindada.
Üks minister üksinda ei saa kuidagi keelduda, jätta presidendi rahataotlust menetlemata.
„Aga kõik institutsioonid tegutsevad piiratud ressursside tingimustes ja Eesti seadused reguleerivad väga täpselt seda, kuidas tuleb põhiseaduslikele institutsioonidele raha eraldada,“ märkis Ansip. „Kui küsitakse raha valitsuse reservfondist, siis otsustajaks on valitsus. Üks minister üksinda ei saa lähtudes oma moraalsetest tõekspanemistest kuidagi keelduda, jätta seda avaldust menetlemata. Otsustab vabariigi valitsus.“
Ansipi hinnangul ei käitunud rahandusminister selles skandaalis väärikalt.
„See, et tõlgendatakse mingeid vestlusi väljapressimisena või mitmetähenduslikena, ning siis hoitakse seda teadmist kaks kuud enda teada... Alles pärast seda, kui president on julgenud kritiseerida automaksu, - mis väärib igati kritiseerimist -, tullakse sellega lagedale, see ei ole väärikas. See kahjustab mõlemat institutsiooni - nii valitsust kui presidenti - seda Eestile vaja ei ole,“ kritiseeris Ansip.
Ta meenutas, et oma valitsusajal seisis ta automaksule vastu. „Jah, ma möönan, et Eesti on ainus Euroopa Liidu riik, kus automaksu pole, aga meil on suhteliselt kõrge kütuseaktsiis ja see on väga proportsionaalne õhku paisatavate heitgaasidega. Ehk siis, kes rohkem saastab, see ka rohkem maksab, sellest oleks jätkunud küll,“ leidis Ansip.
Kui ühe maksuga tahetakse lahendada kümmet erinevat probleemi, siis see lõppeb katastroofiga.
„Ma möönan, et on ka teatud probleemid, mida kütuseaktsiis ei rahulda. Kui meil on eri andmetel 100 - 200 tuhat autot registris, millest suur osa on ka veel olemas romudena, siis see on selgelt probleem,“ tõdes ta. „Automaks võiks ju põhimõtteliselt seda probleemi kuidagi lahendada, aga kui ühe maksuga tahetakse lahendada kümmet erinevat probleemi, siis see lõppeb katastroofiga, siis sellest asjast asja ei saa, siis ei leidu ühtegi elanikkonna gruppi, kes tõepoolest seda maksu toetaks.“
„Minu jaoks on see maks [tänasel kujul] vastuvõetamatu,“ lisas Ansip.


Inimsmugeldajad saadavad süürlased 6000 dollari eest surmaMeeleheitel süürlaste jaoks võib olla WhatsAppi sõnum «Ma tahan minna Euroopasse» kõik, mida vaja, et alustada ohtlikku teekonda Liibüasse ja seejärel üle Vahemere Euroopasse.Kaksteist aastat pärast demokraatiameelsete protestide vägivaldset allasurumist president Bashar al-Assadi poolt üritavad süürlased endiselt põgeneda sõja eest, mis on nõudnud üle 500 000 inimelu, jätnud koduta miljoneid ning tõmmanud ligi välisjõude ja ususõdalasi.
Vähemalt 141 süürlast oli arvatavasti nende 750 migrandi seas, kes olid Liibüast Kreekasse teel olnud kalapüügilaeva pardal, mis põhja läks, ütlesid hukkunute lähedased ja aktivistid AFP-le. Enamik reisijaid kardetavasti uppus.
AFP intervjueeris Süüria smugeldajaid ja migrante teekonna kohta migratsiooni sõlmpunkti Liibüas, mis on kurikuulus oma inimõiguste rikkumise poolest, ning sealt edasi üle Vahemere.
Tegu on maailma kõige surmatoovama migratsiooniteega. Peaaegu kõik intervjueeritavad soovisid jääda anonüümseks, kartes võimalikke tagajärgi enda nime avaldamise korral.

Igakuine saadetis

«Me ajame kõik asjad korda telefoni teel,» lausus Süüria lõunaosas Daraa provintsis tegutsev smugeldaja AFP-le WhatsAppi teel. «Me küsime neilt passi koopiat ja ütleme neile, kuhu raha jätta. Me ei pea kedagi isiklikult nägema.»
Süüria ülestõusu häll Daraa naasis 2018. aastal režiimi kontrolli alla. Sellest ajast alates on seda laastanud tapmised, kokkupõrked ja nigelad elamistingimused, mis kõik õhutavad väljarännet.
«Esimesel aastal, kui me alustasime, saatsime ainult ühe grupi [Liibüasse]. Täna saadame laadungi iga kuu,» märkis smugeldaja. «Inimesed müüvad oma kodud maha ja lahkuvad.»
Liibüa ise langes kaosesse pärast seda, kui NATO toetatud ülestõus kukutas ja tappis diktaator Muammar Gaddafi aastal 2011, samal aastal, kui algas Süüria kodusõda.
Nüüd on riik lõhki ÜRO tunnustatud valitsuse vahel läänes ja sõjaväejuhi Khalifa Haftari toetusega valitsuse vahel idas, millel on ka sidemed Damaskusega.

Aafrikast pärit migrandid Liibüa rannikul.
HAZEM AHMED/REUTERS/SCANPIX

Liibüasse suunduvad süürlased annavad raha üle kolmandale osapoolele, sageli valuutapunktis, mis võtab omakorda komisjonitasu.
Reisi eest tuleb välja käia üle 6000 dollari ühe inimese eest. Smugeldaja ei nõustunud avaldama, kui palju ta vahelt saab, aga ütles, et tema saab palka siis, kui migrandid jõuavad Itaaliasse. Laevareisi korraldab tema partner Liibüa idaosas.

Alandatud ja rünnatud

Üks reisikorraldaja ütles ennast migrandina esitlenud AFP korrespondendile, et kogu paketi maksumus on 6500 dollarit. Selles sisaldub lennupilet, Liibüa idaossa sisenemist lubav dokument, transport lennujaamast, majutus, paadireis Itaaliasse ja päästevest, seisis WhatsAppi sõnumis.
Pakkumises toodi välja, et migrandid ööbivad hotellis või sisustatud korteris, kuid süürlaste sõnul on harvad juhused, kus sääraseid lubadusi päriselt täidetakse.
AFP-le räägiti lugusid ülerahvastatud või haigustest kubisevatest laoruumidest, kus relvastatud valvurid kasutasid migrantide peal vägivalda ja tegelesid väljapressimisega.
Daraa provintsist pärit 23-aastane Omar laenas 8000 dollarit, et lasta end smugeldada Liibüasse ja seejärel Itaaliasse. Mehe sõnul soovis ta sel aastal teekonna ette võtta, sest ei näe oma riigil mingit tulevikku.
Praeguseks Saksmaal paiknev Omar veetis kaks nädalat Liibüa idaosas ranniku lähedal asuvas angaaris koos 200 inimesega.
«Meid väärkoheldi, meie peale karjuti, meid alandati ja peksti,» lausus Omar, kelle sõnul anti neile söögiks ainult pisuke kogus riisi, leiba ja juustu.
Lahkumise päeval sundisid umbes 20 relvastatud meest neid jooksma angaarist mereni, pekstes inimesi püssikabadega selga.
«Kui me viimaks rannikule jõudsime, olin kurnatud. Ma ei uskunud, et sellega hakkama sain,» meenutas ta.

Palgasõdurite seas

Ankara toetusega mässuliste kontrollitavas Süüria põhjaosas märkis üks võitlejate värbamisega tegelev mees, et on ka migrante Liibüasse smugeldanud, pannes nad kirja Türgi-meelsete palgasõduritena.
Türgi toetab Tripoli valitsust Liibüa lääneosas. Varem paljukasutatud tee Süüriast Türgi kaudu Euroopasse on praegu suuresti suletud.
«Iga kuue kuu tagant kasutame võitlejate rotatsiooni, et inimesi nendega ühes saata,» lausus värbaja AFP-le.
Eriti palju võtab nendega ühendust inimesi opositsiooni kontrolli all olevatest vaestest Idlibi ja Aleppo provintsidest, eriti sealsetest pagulaslaagritest.

Al-Talaeh pagulaslaager Hasakeh' provintsis Süüria lõunaosas.
DELIL SOULEIMAN/AFP/SCANPIX

«Võitlejatena» kirja pandud inimesed võivad saada Türgi riigi poolt makstavat umbes 2500 dollari suurust «palka». Relvarühmitus paneb sellest kõrvale 1300 dollarit, värbaja võtab ülejäänu ja migrandid saavad tasuta lennu Liibüasse.
Esimese asjana lähevad süürlased Ankara-meelsete võitlejate piirilaagritesse, liikudes seejärel Türki ning sealt edasi lennuga Liibüa pealinna Tripolisse.
Migrandid veedavad umbes kaks nädalat Süüria relvarühmituste laagrites Liibüa lääneosas enne, kui neid tutvustatakse smugeldajatele, kes küsivad umbes 2000 dollarit paadireisi eest Itaaliasse.

Jälgede peitmine

Nende jaoks, kes on pärit režiimivägede kontrollitavatest Süüria piirkondadest, võib Liibüasse pääsemine tähendada Lähis-Ida läbihekseldamist erinevate lennuliinidega ja mõnikord maitsi, seda jälgede peitmiseks, märkis smugeldaja Daraast.
AFP nägi grupipiletit umbes 20 Süüria migrandile, kes sõitsid Liibanoni, sealt ühte Pärsia lahe riiki, seejärel Egiptusesse ja lõpuks Benghazisse Liibüa idaosas. Damaskusest Benghazisse käivad ka otselennud, mida pakub Süüria erafirma Cham Wings.
2021. aastal kandis Euroopa Liit Cham Wingsi musta nimekirja selle väidetava osaluse tõttu ebaregulaarses migratsioonis Valgevene kaudu Euroopasse. Möödunud aasta juulis karistusmeetmed tühistati.
Mitmed süürlased ütlesid AFP-le, et oma lendudel Benghazisse nägid nad paljusid migrante, kes olid teel Euroopasse.
Cham Wingsi kõneisik Osama Satea märkis AFP-le, et lennufirma teenindab ainult reisijaid, kellel on kehtivad Liibüasse sisenemise dokumendid, ning tõi välja sealse suurearvulise süürlaste kogukonna.
Kõneisik lisas, et lennufirma ei vastuta otsustamise eest, kas reisijad reisivad tööasjus või muudel põhjustel, kuid «kindlasti ei lenda see Liibüasse, et aidata kaasa smugeldamisele või migratsioonikatsetele».

Tõeline terror

Benghazisse sisenemiseks peavad süürlased saama turvatõendi riigi idaosa võimudelt. Kuid Daraa smugeldaja sõnul ei ole see mingi probleem: «Liibüas, nagu Süüriaski, lahendab kõik julgeolekuametnikele maksmine.»
«Meil on mees julgeolekusüsteemis, kes saab tõendeid ainult ühe klikiga,» lisas smugeldaja.
AFP-ga rääkinud migrandid ütlesid, et smugeldaja liitlane – mõnel juhul julgeolekuametnik – eskortis neid Benghazi Benina lennujaamast välja.

Migrandilaeva päästmine Vahemerel.
FETHI BELAID/AFP/SCANPIX

Üks AFP valdusesse sattunud julgeolekutõend kandis Haftari jõudude logo ning tõi välja enam kui 80 Euroopasse suunduva süürlase nimed ja passiandmed.
Liibüasse jõudes peavad süürlased sageli ootama nädalaid või isegi kuid, et võtta ette reisi kõige ohtlikum osa. Sel aastal on Vahemere ületamisel surnud üle 1800 eri rahvusest migrandi, selgub Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni andmetest.
Ligi 90 000 inimest on jõudnud Itaaliasse, enamik neist lahkusid Liibüast või Tuneesiast, teatas ÜRO pagulasamet.
Üks Kreeka rannikul juunikuus laevahuku üle elanud sajast inimesest on 23-aastane mees, kes on pärit Süüria kurdide kontrolli all olevast Kobanest. Ta maksis üle 6000 dollari reisi eest, mis oleks äärepealt tema elu nõudnud.
«See oli terror,» märkis ta AFP-le. Kuus inimest surid meeleheitlikus võitluses toidu ja joogivee pärast, viiendal päeval hakkasid pardalolijad merevett jooma.
«Ma tahtsin jätta sõja selja taha, elada oma elu ja aidata oma perekonda,» lausus Euroopasse jõudnud mees, kes hoiatab teisi reisi eest.
«Mulle lubati korralikku majutust ja ohutut laeva, aga ma ei saanud midagi,» lisas ta.


Guatemala presidendivalimised võitis Arévalo (Täiendatud!)NB! Täiendatud.
GUATEMALA, 21. august, AFP-BNS – Guatemala presidendivalimised võitis pühapäeval üllatuskandidaat Bernardo Arévalo, selgus keskvalimiskomisjoni esialgsetest tulemustest.
Kui loetud oli 95 protsenti häältest, siis oli Arévalo kogunud 59 toetusprotsenti. Tema rivaal Sandra Torres jäi maha 36 protsendiga.
Arévalo tuli 25. juuni esimeses voorus teisele kohale.
Ka viimased valimisküsitlused näitasid Arévalo korralikku edu. Kuna mõlemad kandidaadid on sotsiaaldemokraadid, siis Guatemala saab endale esimese vasakpoolse riigipea enam kui kümne aasta jooksul.
Kesk-Ameerikas asuvat Guatemalat painab vaesus, vägivald, korruptsioon ja väljaränne. Igal aastal siirduvad tuhanded kodanikud otsima paremat elu mujalt maailmast ja neist enamik Ühendriikidest.
AFP - Baltic News Service


Riigikantselei strateegiadirektorina alustab tööd Mari-Liis SöötTALLINN, 21. august, BNS – Riigikantselei strateegiadirektorina alustab esmaspäevast tööd Mari-Liis Sööt.
"Näen strateegiadirektori ametikohal võimalust ühendada minu senised teadmised andmepõhisest otsustamisest ning avatud läbipaistvast valitsemisest. Soovin anda oma panuse erinevate andmete automaatsemaks jõudmiseks riigi otsustesse," ütles Mari-Liis Sööt.
Riigikantselei strateegiadirektori ülesanne on viia ellu Eesti 2035 pikaajalist arengustrateegiat, seista hea avatud valitsemise põhimõtete eest, koordineerida valitsuse eesmärkide elluviimist ning edendada avaliku sektori innovatsiooni. Strateegiadirektor juhib ka riigikantselei strateegiabüroo tööd.
Mari-Liis Sööt töötab alates 2006. aastast justiitsministeeriumi analüüsitalituse juhatajana. Samuti on ta MTÜ Jututaja asutaja ja eestvedaja. Lisaks on ta konsulteerinud mitmete riikide korruptsioonivastast poliitikat ning annab loenguid sisekaitseakadeemias ja Tartu ülikoolis korruptsiooni, kriminaalpoliitika ning andmeanalüüsi teemadel. Sööt on töötanud ka Emoris, Eesti Pangas ja Tartu ülikoolis.
Sööt omandas 2013. aastal Tartu ülikoolis sotsiaalteaduste doktorikraadi ning sellele eelnevalt magistrikraadi avalikus halduses, täiendades end ka Helsingi ülikoolis. Tartu ülikoolis lõpetas ta ka bakalaureuseõpingud avaliku halduse ja sotsioloogia erialal. Sööt on läbinud riigikantselei tippjuhtide järelkasvuprogrammi.
Strateegiadirektori ametikoha konkurssi kuulutas riigisekretär välja 12. aprillil. Konkurssi viis läbi tippjuhtide valikukomisjon ning kokku kandideeris 19 inimest.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Oliiviõli hind tõuseb ja toidupettused sagenevad:  rekordkuumus ja põud panid saagile korraliku põntsuOliiviõli hind kerkib peagi tõenäoliselt rekordilistesse kõrgustesse ja oodata on ohtralt toidupettusi, sest selle suve rekordilised kuumad ja põud on saagile hävitavalt mõjunud.
Oliiviõli on niigi üks enim võltsitud toiduaineid ja nüüd, kui teist aastat järjest on saak rekordkuumuse tõttu erakordselt halb, on pettuseid oodata rohkem kui eales varem, vahendab CNN. Maailma suurima oliiviõlitootja Hispaania kaod on massiivsed - kui viimase viie aasta keskmine toodang on olnud 1,3 miljonit tonni aastas, siis möödunud aastal tuli sealt ainult 620 000 tonni oliiviõli. Selle aasta prognoos ei ole märkimisväärselt parem. Kahjude täielik ulatus selgub alles pärast saagikoristusaega oktoobris ja novembris, kuid Euroopa oliiviõli tootmine võib viie aasta keskmisega võrreldes väheneda 700 000 tonni võrra mis tähendab enam kui 30% langust.
Euroopas valitsev põrgukuumus võib tekitada oliiviõli puudujäägi, mis toob kaasa hinnatõusu ja pettused. Liigkuumuses viskavad oliivipuud viljad maha juba enne, kui need on valmis saanud. See on ellujäämiseks hädavajalik - oliivid vajavad valmimiseks niiskust, aga puu ei saa lasta ka iseendal ära kuivada, seega loobub ta viljade kasvatamiseks ja suunab kogu energia ja viimasedki veetilgad iseenda säilitamiseks.
Euroopa Liit on maailma suurim oliiviõli tootja (67% kogu maailma toodangust) ja tarbija (53% kogu maailma tarbimisest). Sellest annavad märku ka siinsed oliivipuud, mille eluiga võib ulatuda üle 1000 aasta. Keskmiselt annab üks oliivipuu 20 kilogrammi oliive ning 1 liitri oliiviõli valmistamiseks kulub umbes 5-6 kilogrammi oliive.
Pettuste oht on suur
Oliiviõli kuulub nende toitude hulka, kus on suur toote kategooriale mittevastavuste ja pettuste oht, seepärast kehtivad Euroopa Liidus oliiviõlile turustusstandardid. Nendega kehtestatakse nõuded oliiviõli pakendile, märgistusele, segamisele, säilitamisele, päritolunimetusele ja kategooriale, kirjutab Maaeluministeeriumi põllumajanduspoliitika osakonna nõunik Kadri Rand Maablogis.
Liidu liikmesriigid peavad tegema oma territooriumil turustatava oliiviõli iga tuhande tonni kohta vähemalt ühe vastavuskontrolli aastas, et tagada oliiviõlide turustusstandardite järgimine. Kategooria kontrollimiseks uuritakse toote füüsikalis-keemilisi, väärisoliiviõlide puhul ka organoleptilisi omadusi. Viimaseid kontrollitakse degusteerimiskomisjonis, kus osaleb 8–12 degusteerijat.
Kontrollide eesmärk on veenduda, et oliiviõli märgistus ja pakend vastavad nõuetele ning selle kategooria on õigesti deklareeritud. Vastavuskontrollide süsteem muudab oliiviõli üheks kõige kontrollitumaks tooteks Euroopa Liidus. Loe ka: Kes ja kuidas vastutab selle eest, et Eesti poelettidel müügil olevad toidutooted on puhtad, ohutud ja korrektselt märgistatud?
Oliiviõlidel ja oliivijääkõlidel on kaheksa kategooriat:
Jaekaubanduses on lubatud neist müüa vaid nelja – ekstra-väärisoliiviõli, väärisoliiviõli, rafineeritud oliiviõlist ja väärisoliiviõlist koosnevat oliiviõlining oliivijääkõli.


Eesti teadlaste patud kõnelevad vähesest rahast ja põlvkondlikust lõhest    Tartu Ülikooli teadlastel valmis Eesti esimene teaduseetika uuring. Küsitluse vormis tehtud töö näitab, et peamiselt käituvad Eesti teadlased küsitavalt seoses avaldamissurve ja teadusraha vähesusega. Nad peavad teaduseetikat väga oluliseks, ent värskeimas eetika-alases teadmises end tingimata kindlalt ei tunne.   "Kui maailma kontekstis vaadata, kuidas Eesti teadlased välja paistavad, on pilt enam-vähem samasugune nagu muudes maadeski, kus sarnast küsitlust on tehtud," ütleb uuringu üks autoreid, Tartu Ülikooli eetika teadur Mari-Liisa Parder. Eriti just väärkäitumiste ehk andmete võltsimise ja väljamõtlemise ning plagiaadi poolest jäävad Eesti teadlased muu maailmaga samasse suurusjärku. Parderi ning Tartu Ülikooli kolleegide Kadri Simmi, Kadri Leesi ja Anu Tammelehe töörühm kaardistaski esmauuringus ära Eesti teadlaste väärkäitumised ja küsitavad praktikad. Anonüümses veebiküsitluses vastas 354 teadlast, kui problemseks nad erinevaid teguviise peavad, kas nad on näinud oma kolleege niimoodi käitumas või ise niimoodi käitunud."Pilt on enam-vähem samasugune nagu muudes maadeski, kus sarnast küsitlust on tehtud." - Mari-Liisa Parder"Kuna tegemist on enese raporteeritud käitumisega, siis meie käitumisest ja varasematest uuringutest on üldteada, et ega me alati ei taha öelda, kui oleme midagi väga halvasti teinud. Tõenäoliselt siin on natuke alaraporteerimist," möönab Parder. Kuna sama mure kimbutas ka näiteks üht töö eeskujuks olnud Norra uuringut, on leiud teaduri sõnul ikkagi rahvusvaheliselt võrreldavad. Uuringut teadlase pilguga kõrvalt vaadanud Tartu Ülikooli molekulaarbioloogia professori Toivo Maimetsa sõnul näitas töö, et teaduseetika läheb Eesti teadlastele korda. Tema hinnangul ajas eetika muutub ja nagu näitas Pere Sihtkapitali juhtum, tuleb eetika muutustest ka rääkida: "Kahju on, et peame selliste drastiliste näidetega edasi edenema, aga veelkord: hea on, et ühiskond sellest räägib."  Mida mõõdad, seda saad  Laias laastus jagunevad uuritud käitumised kahte lehte: väärkäitumisteks ja küsitavateks praktikateks. Toivo Maimetsa sõnul on esimeste ehk VVP – andmete võltsimise, väljamõtlemise ja plagiaadiga – selge, et neid tuleb taunida. "Mure on just nii-öelda halli alaga, kus on küsitavad uurimispraktikad. Seal võib igal konkreetsel juhul natukene vaielda, on see nii või naa," arutleb ta. Uuringus pidid teadlased vastuseid andma mõlemate kohta."Mure on just nii-öelda halli alaga, kus on küsitavad uurimispraktikad." - Toivo MaimetsMari-Liisa Parderi sõnul tuleb uuringu kolmest põhiküsimusest ühe vastustesse suhtuda teatava skepsisega. Küsimust "Milline on teie suhtumine sellesse tegevusse?" mõistsid vastajad erinevalt: mõni kirjeldas tegevuse levimust oma valdkonnas, mõni andis hinnangu probleemi suurusele. Küsimuste "Kas olete märganud, et kolleegid teie osakonnas/üksuses (instituudis, keskuses vmt) on midagi sellist teinud viimase viie aasta jooksul?" ja "Kas olete ise midagi sellist teinud viimase viie aasta jooksul?" vastused langesid seevastu laias laastus kokku. Kui enda käitumist kipuvad inimesed alaraporteerima, siis kolleegide kohta pigem ülehindama. "Ma arvan, et me peaksime tõde otsima nende kahe mõõdiku vahepealt," märgib teadur. Kolleegide puhul joonistus välja neli rohkem raporteeritud käitumist. "Need on teadusraha mitteotstarbeline kasutamine, autorsuse kinkimine, publikatsioonide viilutamine ja teise teadlase töö takistamine," loetleb Parder. Teadlased said oma valikuid vabade vastuste vormis kommenteerida. Teadusraha mitteotstarbeline kasutamine on nende vastuste põhjal Parderi sõnul tugevalt seotud teaduse rahastamise küsimusega. "Kui sul on hea inimene ja tema jaoks grandiraha parasjagu ei ole, kuidas sa talle siis palka maksad?" arutleb teadur. Nii tunnistasidki teadlased, et sageli kaetakse õppetöö kulusid teadustöö rahade arvelt ja harvem vastupidi."Kui sul on hea inimene ja tema jaoks grandiraha parasjagu ei ole, kuidas sa talle siis palka maksad?" - Mari-Liisa ParderMaimetsa sõnul on Eesti teaduse ülesehitus suhteliselt eripärane. "Eesti teaduse rahastamine on tohutult konkurentsem, võistlusel põhinevam, kui enamiku nende riikide teaduskorraldus, millega me tahame sarnaneda," osutab ta. Kui 1990. aastate lõpus õigustas tihe konkurents end professori sõnul hästi, siis nüüd maitseb Eesti teadus konkurentsipõhise rahastuse kibedamaid vilju. "Kõigil meil teadlastel on projektipõhine elu. Ühel päeval saab projekt otsa, aga sul on mitu inimest, kelle karjäär sõltub sinust ja doktoritööde valmimine sõltub sinust. Siis sa pead pidevalt mõtlema, et kui sul tekib projektiga näiteks aastane vahe, kust sa siis saad ära rahastatud need inimesed," kirjeldab Maimets. Autorsuse kinkimise sageda märkamise taga võib Parderi oletamisi olla teadlaste tõusnud teadlikkus: keda nähakse mingi teadustöö autorina. "Valdkonniti on autorsuse jagamise praktikad väga erinevad. Samuti pole ei maailmas ega Eestis veel väga põhjaliku kokkuleppet, keda peaks autoriks nimetama ja keda mitte," loetleb teadur murekohti, mis vajaks edasist arutelu. Maimetsa hinnangul saavad teadlased ise küll selliste käitumiste põhjustest aru, ent see ei õigusta tehtut. Näiteks äsja mainitud autorsuse kinkimine korrumpeerib tema sõnul noori teadlasi. "Siin on kohad, kus me saaksime täna ise paremad olla," leiab ta."Kui me ainult publikatsioone loeme, tekib kiusatus neid jupitada." - Toivo MaimetsKolmanda kolleegide seas sageli märgatud käitumise ehk publikatsioonide viilutamise kohta ütlesid teadlased ise, et see on ülemaailmse teadusstruktuuri tulemus: teadusajakirjades on mahupiirangud ja mahukad tööd tuleb paratamatult juppideks jagada. "Kust läheb piir põhjendatud ja põhjendamata viilutamise vahel? Ma ütleksin, et seda ei ole ainult Eestis vaja läbi rääkida, vaid kogu maailmas," osutab Parder. Maimetsa sõnul kehtib siinkohal reegel, et "mida mõõdad, seda saad": "Kui me ainult publikatsioone loeme, tekib kiusatus neid jupitada." Artikleid loendavate mõõdikute ülehindamine on tema sõnul probleem kogu maailma teaduskorralduses. "Maailmas töötatakse palju selle kallal, et leida sisupõhiseid akadeemilise edukuse hindamise kriteeriumeid. See ei ole üldse kerge. Kui see oleks kerge, oleks see ammu tehtud," tõdeb professor. Veel mainisid teadlased sageli, et on näinud kolleege teise teadlase tööd takistamas. Parderi sõnul olid selle käitumise protsendid töörühmale üllatavad: "Eneseraporteerimise alusel, et "mina ise olen seda teinud", seda peaaegu üldse ei raporteeritud. Samas seda, et "minu kolleegid on midagi sellist tehtud", raporteeriti hästi palju." Millest sellised käärid protsentide vahel tulevad, vajaks tema sõnul edasist uurimist."Neid [kolme käitumist tajutakse] natuke mitte nii keelatud käitumisena, või pigem praktikana, mida ei häbeneta." - Mari-Liisa ParderSisuliselt on teise teadlase töö takistamise näol Parderi sõnul tegemist töökiusuga, aga ka ahistamise ja info endalehoidmisega. "Siin tegelikult saab iga teadlane midagi ära teha. Ta saab toetada töökeskkonda, kus sellised käitumised ei oleks tolereeritud," osutab teadur. Küsimuse peale enda käitumise kohta nimetasid teadlased samuti enim, et on publikatsioone viilutanud, autorsust kinkinud ja kasutanud teadusraha mitteotstarbeliselt. "Need on ka kolm käitumist, mis on märgatavalt suurema protsendiga kui teised. Järelikult tajutakse neid natuke mitte nii keelatud käitumisena, või pigem praktikana, mida ei häbeneta," arutleb Parder.  Ebamugav, ent rahvusvaheline teema  Eesti Teadusagentuuri teaduseetika valdkonna juhi Marten Juuriku sõnul on samalaadseid uuringuid Euroopas varem tehtud Norras, Soomes, Leedus ja Hollandis. Neis tulid välja samad murekohad. "Peamised ohud teaduseetikale on kõikjal sarnased – need on eelkõige rahastamis- ja publitseerimissurve," toob Juurik välja. Laias laastus andis küsitlus Mari-Liisa Parderi sõnul Eesti teadlaste väärkäitumistest ja küsitavatest praktikatest ausa sissevaate. Sagedasemaks osutunud küsitavad tegevused viitavad teaduri hinnangul Eesti teaduse struktuursele probleemile: "Siit ei peaks nüüd otsima, et meil on kusagil mingid kehvasti käituvad teadlased, keda üritame üles leida. Pigem kaardistame olukorda: vaatame, kas on mingisuguseid struktuurseid muresid, mis vajavad tähelepanu.""Siit ei peaks nüüd otsima, et meil on kusagil mingid kehvasti käituvad teadlased, keda üritame üles leida." - Mari-Liisa ParderJuurikut üllatas pisut, et koguni 15 protsenti uuringus osalenud teadlasi vastas enda kohta, et on kasutanud teadusraha mittesihtotstarbeliselt. "Autorsuse kinkimise ja publikatsioonide viilutamise protsendid tundusid ka suured, aga need on omajagu hinnangulised teemad: mis ühele on kinkimine, on teisele väljateenitud autorsus," sõnab ta. Samas oli Juuriku hinnangul ootuspärane, et probleeme ikkagi esineb ja neid ollakse vamis tunnistama. Tema sõnul viitavad kolm esile kerkinud probleemi ilmselt aja-, raha- ja avaldamissurevele. "Miks need protsendid nii kõrged olid just nende näidete osas, on keeruline öelda. Võib-olla on Eesti teadlased tavapärasest suurema surve all, võib-olla on nad tavapärasest tundlikumad seda tüüpi küsitavate praktikate suhtes," aruteb ta. Põhjuste mõistmiseks peaks tema sõnul teadlaste ja teadusasutustega rohkem rääkima: "Arusaadavalt on see aga väga ebamugav teema, millest ei soovita avalikult rääkida."  Eetika on hinnas  Teine osa uuringu küsimusi puudutas Eesti teadlaste teadlikkust ja suhtumist teaduseetikasse. Vastuste põhjal ütles 89 protsenti teadlasi, et peavad teaduseetikaga seotud teemasid oluliseks või väga oluliseks. Ebaoluliseks pidas teemat kaks protsenti teadlasi. Toivo Maimetsa hinnangul on see väga hea tulemus."Arusaadavalt on see aga väga ebamugav teema, millest ei soovita avalikult rääkida." - Marten JuurikMari-Liisa Parderi sõnul näitas ka üks 2020. aastal tehtud eetikataristu uuring, et Eestis on teadlikkus teaduseetikast oluliselt paranenud. "Väga palju taristuelemente on juurde tulnud. Meil on nüüd Eestis olemas hea teadvustava kokkulepe, millega väga paljud asutused on liitunud – see on ikkagi päris suur protsent teadlasi," toob ta välja. Hea teadustava võidukäik peegeldus ka uues uuringus, kus 43 protsenti vastanuid ütles, et nende asutusel on olemas kas teaduseetika või hea teadustava juhend ja ta on seda kasutanud. "Lisaks 28 protsenti ütleb, et "minu asutustel on olemas, aga ma ei ole kasutanud". See teeb kokku 71 protsenti, mis on täiesti kena ja hästi," sõnab teadur. Suhteliselt sageli olid teadlased kokku puutunud ka eetikakomitee protseduuride ja eetikakomitee kooskõlastuse taotlemise juhenditega. Täpsemalt on neid enda sõnul kasutanud 38 protsenti teadlasi. "Sellega on ka päris hästi, sest eetikakomiteest käivad läbi inimuuringud. Arvesse tuleb võtta, et sellele uuringule vastasid kõik teadlased, mitte ainult inimuuringute tegijad," selgitab Parder. Lisaks ütles 36 protsenti teadlasi, et on kasutanud häid juhendamispraktikaid."Praeguste päevakajaliste sündmuste juures näeme sedagi, et tegelikult paljud meie teadlased ei tea, milles teaduseetika seisneb ja miks teda vaja on." - Toivo Maimets"Millega meil oleks vaja ehk rohkem tegeleda, on juhendid koostöö kokulepeteks ja küsitavatest praktikatest teavitamiseks," tõdeb teadur. Ehkki tänavu kevadel valmis juhend andmekaitseks teadustöös, on Parderi hinnangul tegu Eestis uue valdkonnaga, kus teadlased võivad edaspidi vajada rohkem koolitusi. Teavitamine on aga mõnes asutuses seotud vilepuhumisdirektiiviga. "Kui see direktiiv Eestis üle võetakse, siis sealt tuleb kaasa taristu, kuidas sellega tegeleda," lisab ta.  Eetika muutub ühiskonnaga käsikäes  Toivo Maimetsa hinnangul oli esmauuring sellisena vajalik. "Praeguste päevakajaliste sündmuste juures näeme sedagi, et tegelikult paljud meie teadlased ei tea, milles teaduseetika seisneb ja miks teda vaja on. Selles mõttes on see uuring olemasoleva olukorra kaardistamiseks väga hea," leiab ta. Uuringu 354 vastajat ei ole Maimetsa hinnangul kuigi suur ega tingimata esinduslik valim. "Samas kuna tegemist on esmauuringu, mitte nii-öelda täismahus uuringuga, siis on see väga hea," arutleb ta. Temagi tõdeb töö põhjal, et Eesti teadlased ei erine muu maailma kolleegidest oma eetika-arusaamadelt oluliselt. Marten Juurik märgib, et uuringu eesmärk ei ole võrrelda Eestit teiste riikidega. "Eesmärk on tuvastada meie teadussüsteemis esinevaid probleemkohti ja hinnata muutusi ajas, kui sarnast uuringut mitme aasta pärast korrata," täpsustab ta."Inimeste hoiakud muutuvad. [...] Need ongi viimase 15 aastaga muutunud." - Toivo MaimetsJuuriku sõnul võib Eesti seisu laias laastus väga suure üldistusega pidada kehvemaks Norra ja Soome, ent mitmes küsimuses paremaks Leedu omast: "Näiteks olid Leedu teadlased rohkem märganud nii teadustulemuste väljamõtlemist kui ka võltsimist. Võimalikku rikkumist märgates ei teinud midagi Eestis 21 protsenti vastanuist, Leedus 49 protsenti. Samas teaduseetika teemalistel koolitustel osalemise määr oli Eestis madalaim." Nii Mari-Liisa Parderi kui ka Maimetsa sõnul muutub teaduseetika valdkond kogu maailmas ja Eestis väga kiiresti. "Tuleb kindlasti arvestada, et kõigega ei jõuagi kogu aeg kursis olla," osutab teadur. Maimets nõustub, et eetikaküsimused muutuvadki ajas. "Inimeste hoiakud muutuvad. Nende arusaamine väärtustest ja põhimõtetest, mida hea teadvustava ja teaduseetika pakub, muutub. Need ongi viimase 15 aastaga muutunud," ütleb ta. Samuti tuli Parderi ja Maimetsa sõnul tööst välja vahe nooremate ja vanemate teadlaste vahel. Parderi sõnul on doktorandid ja alustavad teadlased saanud rohkem koolitusi. "Vanem teadlaskond ütleb, et on vähem koolitusi saanud. Nad toovad murekohtadena välja, et isegi kui sooviks, ei ole neil aega ega võimalust koolitusel osaleda," sedastab ta. Teaduri sõnul on sestap vaja lahendust, kuidas teha uusima eetikainfo kättesaamine teadlastele võimalikult lihtsaks. "Kui tulevad muudatused või rakenduvad uued protseduurid – mis formaadis see peab teadlasteni jõudma? On see mingisugune koolitusformaat? Kui jah, siis milline?" loetleb ta edasisi arutelukohti. Maimets näeb samuti, kuidas nooremad teadlased teadvustavad ja väärtustavad võrreldes vanemate teadlastega eetikaküsimusi rohkem. "Kui meil aeg-ajalt esineb nii-öelda Ida-Euroopa mõtlemisviisi, siis noored teadlased, kelle silmaring ja haridusvõimalused on palju laiemad, on selles mõttes palju tublimad," märgib ta. See seletab Maimetsa jaoks lahti, miks paisus kära Pere Sihtkapitali juhtumi ümber nii suureks. "Teadlased ei suutnud enam vait olla nimelt sellepärast, et seal oli selgelt põlvkondlik konflikt sees," sõnab professor. Juurik ja Parder aga juhtumi põhjal Eest teaduseetika taristu kohta järeldusi ei teeks. "Pere Sihtkapitali juhtum on väga mitmetahuline ja vajaks põhjalikumat käsitlust," märgib Juurik."Pere Sihtkapitali juhtum on väga mitmetahuline ja vajaks põhjalikumat käsitlust." - Marten JuurikKuna konkreetne uuring tehti väljaspool teadusasutust, on Eesti Teadusagentuuril Juuriku sõnul raske juhtunust midagi ülikoolide teaduseetika taseme kohta öelda. "Seda on küll keeruline kontrollida, kuid pigem võiks arvata, et kui pere- või sündimusuuringu viiks läbi ülikooli teadusrühm, järgides hea teadustava põhimõtteid, oma asutuse ning valdkonna tavasid, siis poleks mitmed Pere Sihtkapitali uuringuga seotud probleemid realiseerunud," osutab ta. Milliseid samme kavatseb Eesti Teadusagentuur uuringu valguses astuda? Kui tulevikus jõustub uuendatud teadus- ja arendustegevuse seadus, lisandub asutusele Juuriku sõnul mitu teaduseetikaga seotud ülesannet. Näiteks moodustatakse sel juhul riiklik komisjon võimalike väärkäitumiste juhtumite hindamiseks. Samuti pannakse selgesõnalisemalt paika, mida lugeda väärkäitumiseks, küsitavaks praktikaks ja rikkumiseks. "Seni saame olla abiks teadusasutustele, kui nad soovivad oma teaduseetika taristut täiendama hakata, kuid mida ja kuidas konkreetses asutuses on mõistlik teha, on ikkagi iga asutuse enda otsustada," ütleb Juurik. Eesti teadusagentuur tutvustab teaduseetika uuringu tulemusi avalikul seminaril. Seminaril osalemiseks saab enda huvi märkida siin.


LHV Kindlustus saan uue juhatuse liikmeTALLINN, 21. august, BNS – AS-i LHV Group tütarettevõtte AS LHV Kindlustus nõukogu kavatseb valida LHV Kindlustuse uueks juhatuse liikmeks Taavi Lehemaa, plaanide kohaselt võetakse otsus muudatuse kohta ettevõtte juhatuses vastu 18. septembril.
Juhatuse esimehena jätkab Martti-Sten Merilai, teatas LHV börsile.
Taavi Lehemaa on omandanud magistrikraadi majandusteaduses Tartu Ülikoolist, täiendanud end Jönköpingi ülikoolis ning University of Cambridge Judge Business Schoolis. 2018. aastal töötas Taavi Lehemaa analüütikuna rahandusministeeriumis, hiljem finantsanalüütikuna Miratag GbmH-s.
Aastatel 2019 kuni 2020 töötas Lehemaa erinevatel ametipositsioonidel Nordea Bank Estonia filiaalis. Ta on täitnud krediidi- ja vastavuskontrolli spetsialisti rolli ja olnud Global KYC Research osakonna juht. Aastatel 2020 kuni 2022 oli ta Soomes Nordea LC&I Financial Crime Risk Manager, tegeledes rahapesu tõkestamise ja sanktsioonide valdkonnaga, korporatiivklientide riskijuhtimisega.
Lehemaa kuulub AL Element OÜ juhatusse. Taavi Lehemaa ega temaga seotud isikud ei ole LHV Groupi aktsionärid.
"Viimastel kuudel on LHV Kindlustuse äritegevus jõudnud kasumisse ning ettevõte jätkab ärimahtude kasvatamist. Paneme rõhku erinevate kindlustustoodete lõikes tegevuse uuele tasandile viimisele ja kasvavatest ärimahtudest tuleneva efektiivsuse saavutamisele. Taavi Lehemaa taust riskijuhina, aga ka erinevate meeskondade juhina, vastab LHV Kindlustuse eesmärkidele tugevdada oma positsiooni Eesti kindlustusturul," kommenteeris LHV Groupi juhatuse esimees ja LHV Kindlustuse nõukogu esimees Madis Toomsalu.
Tallinna toimetus, +372 505 3628, majandus@bns.ee
Baltic News Service


LHV Kindlustus saab uue juhatuse liikmeLHV Kindlustuse nõukogu kavatseb valida uueks juhatuse liikmeks Taavi Lehemaa.
Plaanide kohaselt võetakse otsus muudatuse kohta ettevõtte juhatuses vastu 18. septembril või sellele lähedasel hilisemal kuupäeval. Otsuse vastuvõtmise kuupäev sõltub seadusest tulenevast kohustusest teavitada Finantsinspektsiooni kindlustusandja juhatuse liikme kavandatavast valimisest. Juhatuse esimehena jätkab Martti-Sten Merilai.
Taavi Lehemaa on omandanud magistrikraadi majandusteaduses Tartu Ülikoolist, täiendanud end Jönköpingi ülikoolis ning University of Cambridge Judge Business Schoolis. 2018. aastal töötas Taavi Lehemaa analüütikuna rahandusministeeriumis, hiljem finantsanalüütikuna Miratag GbmH-s.
Aastatel 2019 kuni 2020 töötas Lehemaa erinevatel ametipositsioonidel Nordea Bank Estonia filiaalis. Ta on täitnud krediidi- ja vastavuskontrolli spetsialisti rolli ja olnud Global KYC Research osakonna juht.
Perioodil 2020 kuni 2022 oli ta Soomes Nordea LC&I Financial Crime Risk Manager, tegeledes rahapesu tõkestamise ja sanktsioonide valdkonnaga, korporatiivklientide riskijuhtimisega.
Taavi Lehemaa kuulub AL Element OÜ juhatusse. Taavi Lehemaa ega temaga seotud isikud ei ole LHV Groupi aktsionärid.


Leedu presidendi nõunik: Leedu-Valgevene piiri on veel vara sulgedaVILNIUS, 21. august, BNS – Leedu presidendi nõunik Kęstutis Budrys ütles esmaspäeval, et Leedu-Valgevene piiri täielikuks sulgemiseks praegu vajadus puudub.
"Meetmena, milleks me peame valmistuma ja olema valmis (...), peame selleks muidugi valmistuma. Kas hetkel on selline vajadus piiri sulgemiseks, et see parandaks oluliselt julgeolekuolukorda või, ütleme, et see toimiks Valgevene režiimi mõjutamise meetmena - ma ei usu, et oleme praegu sellises olukorras, et meil oleks seda vaja," ütles nõunik ringhäälingule.
Pärast seda, kui Leedu eelmisel nädalal sulges Šumskase ja Tverečiuse piiripunkti Valgevenega, ütles siseminister Agnė Bilotaitė, et piiri täielikku sulgemist selle riigiga kaalutakse ainult  ohtlike vahejuhtumite või eriteenistuste ohuhoiatuse olemasolul ning seda tuleks teha ainult koostöös naabritega.
Minister arutab selle kuu lõpus Varssavis Baltimaade ja Poola ministritega mehhanismi, sellise "piirkondliku lahenduse" käivitamiseks.
"Nad peaksid analüüsima meetmekogumit, kuidas seda teha, kuidas teha seda kiiresti, kuidas tagada piiri tõhus sulgemine ja teha juba siis see või teine ettepanek selliseks poliitiliselt koordineeritud tegevuseks," ütles Budrys.
"Kui sellised tingimused on olemas, kui näeme, et see on ohtude ennetamise vahend, siis see on meie riikliku julgeoleku küsimus. Seda toetatakse üheselt ja ma ei kahtle, et president sellise otsuse algatab," lisas ta.
"Me ei tohiks unustada, et see on ka Euroopa Liidu välispiir. See pole ainult Leedu piir," rõhutas Budrys.
Asesiseminister Arnoldas Abramavičius ütles, et kõigi kuue Valgevene piiril asuva kontrollpunkti samaaegne sulgemine tekitaks suuri korralduslikke muresid.
Leedu piirivalve juht Rustamas Liubajevas märkis omakorda, et pooldab nende sulgemist.
Leedu poliitikud selgitasid kontrollpunktide sulgemise otsust vastusena võimalikele ohtudele, mis tulenevad  Wagneri eraväe viibimisest Valgevenes, vaatamata sellele, et kontrollpunktide täiustamise komisjon kiitis nende sulgemise heaks juba mais, rohkem kui kuu enne Wagneri juhi Jevgeni Prigožini katset kukutada Venemaa sõjaväeline juhtkond.
Eelmisel nädalal Tverečiuse kontrollpunkti külastanud Bilotaitė ütles aga ka, et kontrollpunktid suletakse salakaubaveo mure lahendamiseks ning lisamõjur Vene palgasõdurite näol vaid kiirendas valitsuse tegevust.
Leedu ja Poola andmetel on Valgevenes 4000–4500 Wagneri palgasõdurit, osa neist Leedu-Poola piiri lähedal.
Valgevene on kehtestanud Leedu, Läti ja Poola kodanikele viisavaba sissesõidurežiimi. Valgevene võimud teatasid, et mullu kevadest on seda võimalust kasutanud 170 000 Leedu kodanikku.
Leedu ametkonnad hoiatavad, et Valgevene eriteenistused üritavad väljapressimist ja psühholoogilist survet kasutades värvata mõningaid Leedu külalisi.
Baltic News Service


2025. aastal kehtima hakkavad maksuseaduste muudatusedFoto: Shutterstock
Alates 01.01.2025 on Eestis tulumaksu standardmäär 22% senise 20% asemel. Juriidilise isiku tulumaksumäär on 22/78 senise 20/80 asemel ja krediidiasutuste tulumaksu avansilise makse määr 18% senise 14% asemel.
Kaob ära dividendi madalam maksumäär 14/86 ning füüsilisele isikule makstud dividendilt kinnipidamisele kuuluv tulumaks 7%. Seega 2025. aastast maksustatakse dividend üksnes maksumääraga 22/78.
Kehtiv tulumaksuseaduse § 501 näeb ette äriühingu regulaarsetele kasumieraldistele soodsama maksustamise. Nimelt maksustatakse 14% tulumaksumääraga kalendriaastas jaotatud kasumit, mis on väiksem või võrdne eelneva kolme kalendriaasta keskmise Eestis maksustatud jaotatud kasumiga.
Tulumaksuseaduse § 501 kehtetuks tunnistamine on tingitud asjaolust, et koalitsioonileppe kohaselt kaotatakse madalam tulumaksu määr regulaarselt jaotatavalt kasumilt. Aastast 2025 maksustatakse äriühingu jaotatavat kasumit alati 22% määraga.
Alates 1. jaanuarist 2024. a hakkab enamikes Euroopa Liidu liikmesriikides, aga ka teistes riikides, näiteks Suurbritannias, Kanadas, Austraalias, Singapuris ja Uus-Meremaal, kehtima üleilmne miinimummaks kontsernidele, kelle käive ületab 750 miljonit eurot. Kui kontserni liikmete efektiivne maksumäär teatud jurisdiktsioonis on väiksem kui 15%, siis teistel riikidel on õigus maksustada kontserni alamaksustatud kasumit. 14% määra kaotamine annab Eesti äriühingutele võimaluse saavutada 15% efektiivne maksumäär ja vältida Eestis teenitud kasumi maksustamist teistes riikides, näiteks kontserni peakontori riigis, kui see kohaldab miinimummaksu.
Kuna aastast 2025 kaotatakse 14% tulumaksu määr, ei ole edaspidi vajalik ka 7% tulumaksu kinnipidamine füüsilisele isikule makstavalt dividendilt.
Kehtiva seaduse kohaselt maksustatakse füüsilisele isikule regulaarselt makstud dividend 7% määraga, kui dividendi maksva äriühingu tasandil maksustati jaotatavat kasumit 14% määraga või tonnaažikorra alusel. Muudatusega tunnistatakse tulumaksuseaduse § 18 lõige 13, § 29 lg 71 ja § 41 p 72 kehtetuks.
Tonnaažikorra alusel maksustatud äriühingute puhul lisati seadusesse tulumaksu kinnipidamise kohustus Euroopa Komisjonilt Eesti riigiabi taotluse kohta saadud tagasiside alusel, mille kohaselt peab füüsilisest isikust aktsionäri või osaniku dividendidelt ja kasumieraldistelt tekkiv maksukohustus säilima ka siis, kui äriühingu abikõlbulikust tegevusest saadud tulu maksustatakse tonnaažikorra kohaselt. Kuna tulumaksu kinnipidamise kohustus kaotatakse regulaarselt füüsilisele isikule jaotatud dividendi puhul, kaotatakse see ka tonnaažikorra alusel maksustatud äriühingute puhul.
Üleminekusätted
Tulumaksuseaduse § 54 lõike 41 sõnastust muudeti ja § 61 täiendati lõigetega 68–70.
Tulumaksuseaduse § 54 lõike 41 muudatuse kohaselt võib residendist krediidiasutus ja mitteresidendist krediidiasutuse Eesti filiaal § 50 lõike 1 või 2 või § 50 lõike 22 või § 53 lõike 4 alusel tasumisele kuuluvast tulumaksust maha arvata § 471 alusel eelmistel kalendriaastatel ja jooksval kalendriaastal makstud avansilised maksed. Paragrahvi 50 lõike 22 alusel tasumisele kuuluva tulumaksu arvestamisel võib nõuda enammakstud avansiliste maksete tagastamist. Avansilisi makseid saab maha arvata ulatuses, mida pole varem maha arvatud.
Erinevalt kehtivast korrast, kus jaotatud kasumilt tasumisele kuuluvast tulumaksust saab maha arvata vaid eelmistel kalendriaastatel makstud avansilised maksed, saab aastast 2025 maha arvata ka jooksval kalendriaastal makstud avansilisi makseid. Muudatus on vajalik, sest kehtiva regulatsiooni kohaselt olukorras, kus pank jaotab olulises määras eelmisel kalendriaastal teenitud kasumit, toimub dividendi jaotamisel neljanda kvartali kasumi sisuline topeltmaksustamine kuni ülejärgmisel kalendriaastal dividendide maksmiseni (tasuda tuleb nii dividendi tulumaks kui ka eelmise kalendriaasta 4. kvartali kasumilt avansiline tulumaks).
Siinkohal on oluline, et vastavalt üleminekusättele ei kohaldu muudatus 2024. aasta neljanda kvartali kasumilt makstud avansilisele maksele, mida ei saa maha arvata 2025. aastal jaotatud kasumilt tasumisele kuuluvast tulumaksust, vaid alates 2026. aastal jaotatud kasumilt tasumisele kuuluvast tulumaksust.
Tulumaksuseaduse § 61 muudatused
Tulumaksuseaduse § 61 lõike 68 kohaselt peab residendist äriühing kinni tulumaksu määraga 7% füüsilisele isikule makstud dividendilt või muult kasumieraldiselt, kui see on tulumaksuseaduse § 50 lõike 11 alusel tulumaksust vabastatud ja kui dividendi või muu kasumieraldise aluseks olev kasum oli maksustatud kuni 2024. aasta 31. detsembrini kehtiva tulumaksuseaduse § 501 alusel.
Kõnealune üleminekusäte on vajalik, et vältida võimalust maksta füüsilisele isikule dividendi 14% määraga ilma 7% kinnipidamise kohustuseta. Aastast 2025 kaotatakse nii 14% määr kui ka kohustus kinni pidada 7% tulumaksu füüsilisele isikule makstud dividendilt. Olukorras, kus Eesti äriühing on jaotanud teisele Eesti äriühingule kasumit 14% määraga, kohaldub vabastusmeetod, kui teine äriühing jaotab seda kasumit edasi oma osanikele. Kui teine äriühing jaotab oma kasumit aastal 2025, mil 14% ja 7% määrad enam ei kehti, siis üleminekusätte puudumisel saaks füüsiline isik üksnes 14% määraga maksustatud dividendi. See võimaldaks maksudest kõrvalehoidumist ja motiveeriks füüsilisest isikust investoreid asutama enne 2025. aastat äriühingu ja sellele üle andma oma osalused teistes äriühingutes. Seeläbi saaks füüsiline isik vähendada saadud dividendide maksumäära 20%-lt (22%-lt) 14%-le. Sellise kuritarvituse vältimiseks kehtestatakse üleminekusäte, mis kohustab äriühingut füüsilisele isikule makstud dividendilt 7% määraga tulumaksu kinni pidama, kui dividendi aluseks olev kasumiosa oli maksustatud 14% määraga ning kasumit jaotava äriühingu tasandil kohaldub edasimakstavale dividendile vabastusmeetod. Kuna 14% määraga maksustatud saadud dividendid deklareeritakse praegu eraldi, on maksu- ja tolliametil juba olemas andmed seni maksustatud dividendide kohta, millelt tuleks tulevikus jätkuvalt 7% tulumaksu kinni pidada.
Sama paragrahvi lõike 69 kohaselt võib residendist krediidiasutus ja mitteresidendist krediidiasutuse Eesti filiaal tulumkasuseaduse§ 50 lõike 1 või 2 või § 53 lõike 4 alusel tasumisele kuuluvast tulumaksust maha arvata ka kuni 2024. aasta 31. detsembrini kehtinud TuMS § 471 alusel eelmistel kalendriaastatel makstud avansilised maksed.
Muudatusega täpsustatakse, et krediidiasutused saavad jaotatud kasumilt tasutavast tulumaksust maha arvata ka 14% määraga maksustatud avansilised maksed.
Sama paragrahvi lõike 70 kohaselt tasuvad residendist krediidiasutus ja mitteresidendist krediidiasutuse Eesti filiaal tulumaksuseaduse §-s 471 sätestatud avansilise makse 2024. aasta neljandas kvartalis teenitud kasumilt 14% määraga.
Muudatus on vajalik tagamaks, et 2024. aasta neljanda kvartali avansilist makset, mille tasumise tähtaeg on 2025. aasta 10. märts, maksustatakse 2024. aastal kehtinud määraga. 2024. aasta neljandas kvartalis teenitud kasumilt makstud avansilisi makseid ei saa 2025. aastal jaotatud kasumilt tasumisele kuuluvast tulumaksust maha arvata.
Mahaarvamised füüsilise isiku tulust
Alates 01.01.2025 on residendist füüsilisel isikul õigus oma maksustatavast tulust maha arvata maksuvaba tulu 8400 eurot aastas (TuMS § 23 lg 1).
Muudatusega kehtestatakse 2025. aastast ühtlane maksuvaba tulu 700 eurot kuus ehk 8400 eurot aastas, välja arvatud vanaduspensioniealiste puhul, kelle maksuvaba tulu võrdub keskmise vanaduspensioniga. Maksuvaba tulu laieneb kõikidele Eesti ja Euroopa Majanduspiirkonna residentidele (Euroopa Liidu liikmesriikide, Norra, Island, Liechtenstein residendid) sõltumata nende poolt teenitud tulu suurusest.
Maksuvaba tulu ei kohaldu kolmanda riigi residendile (nt Ukraina, Valgevene, Usbekistani, Kasahstani residendile).
Kuna maksuvabale tulule on õigus sõltumata aastatulust, siis saab inimene rohkem raha kätte (igakuiselt 700 × 22% = 154 eurot). Tulumaksumäär tõuseb küll 2% võrra, kuid samas võidavad muudatusest kõik inimesed, kelle igakuine brutotulu on kuni 7700 eurot. Lihtsustatud arvutuste kohaselt on täna 7700 eurolt tulumaksukohustus 1540 eurot (7700 × 20%) ning tänu maksuvabale tulule ka 2025. aastast 1540 eurot (7700 – 700 = 7000; 7000 × 22%). Suurema brutotulu puhul juba tulumaksukohustus kasvab.
Maksuvaba tulu näol on tegemist aastapõhise mahaarvamisega. Nimetatud summas saab maksuvaba tulu kasutada ka isik, kes sai maksustatavat tulu näiteks ainult ühel kuul aastal (sel juhul ei pruugi tulu suurus lihtsalt olla piisav kogu maksuvaba tulu ärakasutamiseks).
Tulumaksuseaduse üldine eesmärk on määrata maksukohustus õiges summas võimaluse korral kohe tuluallika juures, et vähendada füüsilise isiku tuludeklaratsiooni esitamise vajadust. Maksuvaba tulu jooksvaks arvestamiseks tuleb väljamakse tegijale esitada vabas vormis avaldus (TuMS § 42 lõige 1). Igas kalendrikuus saab tulust maha arvata mitte rohkem kui 1/12 maksuvabast tulust ehk 700 eurot (TuMS § 42 lõige 1). Kui maksuvaba tulu on mingil põhjusel jäänud aasta jooksul osaliselt või täielikult arvestamata, siis võetakse see automaatselt arvesse füüsilise isiku tuludeklaratsiooni esitamisel.
Tulumaksuseaduse § 61 lõike 71 kohaselt analüüsib rahandusministeerium hiljemalt 2027. aastal kuni 2024. aasta 1. jaanuarini kehtinud tulumaksuseaduse §-de 231, 234 ja 25 kehtetuks tunnistamisega ja 2028. aastal §-de 4 ja 23 muutmisega ja § 501 kehtetuks tunnistamisega kaasnevaid mõjusid ning esitab vajaduse korral Vabariigi Valitsusele ettepaneku regulatsiooni muutmiseks.
Loe lisaks: Ajakirjandusväljaannete ja majutusasutuste käibemaksumäära muudatused 01.01.2025
Allikas:
Maksu- ja tolliamet


Politsei tabas nädalaga Saaremaal roolist viis purjus juhtiEelmisel nädalal tehtud liiklusjärelevalve käigus kõrvaldati Saaremaa teedelt kokku viis alkoholi tarvitanuna rooli istunud autojuhti, ütles Kuressaare politseijaoskonna juht Rainer Antsaar.Sama probleemiga tuli politseil tegeleda kohe alates esmaspäevast, mil kõrvaldati juhtimiselt 37-aastane mees, kes juhtis Upa-Leisi teel sõiduautot Toyota.
Mõned päevad hiljem, 18. augustil kell 17.30 kõrvaldati juhtimiselt 29-aastane mees, kes juhtis Masa-Laimjala-Tumala teel sõiduautot Mercedes-Benz.
Eriti tihedaks läks roolist tabatud purjutajatega taasiseseisvuspäeval, 20. augustil, mil Antsaare sõnul kõrvaldati 22-aastane mees Kuressaares sõiduauto BMW juhtimiselt. Samal päeval tuli Kuressaares Toyota roolist kõrvaldada ka 37-aastane mees ning 34-aastane mees Kuressaare-Kuivastu maanteel Renault juhtimiselt.
„Samas on hea meel tõdeda, et joobekontrollide kasvuga ei ole kaasnenud liiklusest kõrvaldatud joobes juhtide arvud,“ märkis politseijuht. „Oleme sellel aastal teinud möödunud aasta sama perioodi arvestades rohkem joobekontrolle ja liiklusest tabanud vähem alkoholi tarvitanud autojuhte.“
Samuti on võrreldaval perioodil juhtunud vähem liiklusõnnetusi, milles on saanud viga või hukkunud inimesed. „Küll ei saa sama veel öelda kiiruse ületamiste osas ja seda just asulasisestel teedel,“ nentis Antsaar.
Politsei on asulasisestel teedel tehtud järelevalve käigus alustanud tema sõnul kolmandiku võrra rohkem väärteomenetlusi, kui mullu samal ajal. „Liigne kiirustamine ei taga ajavõitu, vaid tõstab kordades ohtu sattuda liiklusõnnetusse.“
Eelmisel nädalal lahendas politsei kokku 48 väljakutset, millest üle poolte olid avaliku korra rikkumised ja neist omakorda rohkem kui pooled sellised väljakutsed, kus alkoholi tarvitanud inimene häiris oma joogi tarbimise või avalikku kohta magama jäämisega teisi.
Alustati neli kriminaalmenetlust, millest kolm on seotud arvutikelmustega, kus kannatanutelt välja petetud summa on kokku üle 14 000 euro.
Väärteomenetlus alustati ühes vara lõhkumise faktis. Nimelt, läinud kolmapäeval löödi Kuressaare linnas asuva kortermaja ees parkinud sõiduautol puruks tagaluugi klaas.


Alates oktoobrist tuleb suurematel ehitusobjektidel registreerida töötajad ja nende tööaeg1. oktoobril jõustuvad maksukorralduse seaduse muudatused, mille kohaselt on peatöövõtjatel ja ehitusettevõtjatel kohustus registreerida suuremate ehitustööde korral ehitusplatsil viibivad inimesed ning esitada vastavad andmed maksu- ja tolliametile.
Alates 1. oktoobrist peab iga ehitusettevõtja tagama, et tema poolt ehitusplatsile lubatud inimestel on olemas ehitusplatsile sisenemiseks ja sellelt lahkumiseks vajalik tuvastusvahend.
Muudatuse peamine eesmärk on vähendada ehitussektoris maksukahju ning tagada aus konkurents.
Ettevõtjad peavad edaspidi esitama maksu- ja tolliametile andmed ehitise, ehitustööde, nende tellija ja ehitustöid tegevate alltöövõtjate ning ehitusplatsil viibivate inimeste kohta (§ 2510 lg 2). Andmete esitamiseks ja kogumiseks loob maksu- ja tolliamet töövõtuahela ja töötamise kestuse andmekogu.
Uued nõuded puudutavad üksnes suuremaid ehitustöid
 Ettevõtjad ei pea esitama maksu- ja tolliametile eelpool nimetatud andmeid iga ehitustöö kohta, vaid muudatused puudutavad üksnes suuremaid ehitustöid. Suuremateks ehitustöödeks on seaduse (§ 2510 lg 3) kohaselt sellised ehitustööd, mille eeldatav kestus ületab 30 tööpäeva ja ehitusplatsil töötab samal ajal vähemalt 20 inimest või mille eeldatav maht ületab 500 inimtööpäeva.
Uued nõuded hakkavad kehtima suuremate ehitustööde suhtes, millega alustatakse 2023. aasta 1. oktoobril või hiljem. Lisaks on uute nõuetega hõlmatud suuremad ehitustööd, millega on alustatud enne 2023. aasta 1. oktoobrit ja mille eeldatav lõpptähtaeg on 2024. aasta 1. oktoober või hiljem (§ 16818).
Peatöövõtjale lisandub 4 uut kohustust
 Peatöövõtja peab edaspidi esitama maksu- ja tolliametile andmed suuremate ehitustööde kohta ning ehitustööde tellija nime ja isiku- või registrikoodi või kinnitama maksu- ja tolliameti andmekogus kuvatud andmed vähemalt kolm tööpäeva enne ehitustööde alustamist (§ 2511 lg 1 p 1).
Lisaks on peatöövõtjal kohustus tagada, et ehitusplatsil oleks paigaldatud inimeste elektrooniline registreerimissüsteem (§ 2511 lg 1 p 2). Seaduses on kirjas, et elektroonilise registreerimissüsteemi tehnilised nõuded kehtestab minister määrusega, kuid hetkel pole veel vastav määrus jõustunud (§ 2513 lg 1).
1. oktoobrist jõustuv muudatus näeb ka ette, et peatöövõtja peab esitama maksu- ja tolliametile kord päevas iga inimese eelmisel päeval ehitusplatsil viibimise summeeritud aja ning kuni kolm korda nädalas isikustamata kujul iga inimese ehitusplatsile sisenemise ja sellelt lahkumise kellaajad sekundi täpsusega (§ 2511 lg 1 p 3). Peatöövõtja peab neid andmeid säilitama ehitustööde ajal ning neli kuud pärast ehitustööde lõpetamist (§ 2511 lg 1 p 4).
Ehitusettevõtjate uued kohustused
Iga ehitusettevõtja, sealhulgas peatöövõtja, peab alates 1. oktoobrist esitama maksu- ja tolliametile andmed tema tehtavate suuremate ehitustööde kohta ning selle alltöövõtja nime ja isiku- või registrikoodi, kellelt ta ostab või on ostnud ehitise ehitamisega seotud teenuseid, või kinnitama andmekogus kuvatud andmed enne ehitustööde alustamist (§2512 p 1). Lisaks peab ehitusettevõtja märkima maksu- ja tolliameti andmekogus vajaduse korral ära tema poolt ehitusplatsile lubatud inimesed (§2512 p 2).
Ehitusettevõtja ülesanne on edaspidi ka tagada, et tema poolt ehitusplatsile lubatud inimesed fikseerivad elektroonilises registreerimissüsteemis kõik ehitusplatsile sisenemised ja sellelt lahkumised (§2512 p 3). See on vajalik, et peatöövõtja saaks kõikide ehitusettevõtjate ehk alltöövõtjate ja nende alltöövõtjate andmed esitada maksu- ja tolliametile.
Alates 1. oktoobrist peab iga ehitusettevõtja tagama, et tema poolt ehitusplatsile lubatud inimestel on olemas ehitusplatsile sisenemiseks ja sellelt lahkumiseks vajalik tuvastusvahend (§2512 p 4). Tuvastusvahendiks võib olla spetsiaalne kiipkaart, mida hakkab väljastama maksu- ja tolliameti lepingupartner (§ 2513 lg 3). Samas on lubatud kasutada ka muid lahendusi, näiteks mobiilirakendust, kui see vastab tuvastusvahenditele esitatavatele nõuetele. Need nõuded kehtestab minister määrusega, kuid praeguseks hetkeks ei ole see määrus veel jõustunud (§ 2513 lg 2).
Rahatrahv kuni 3200 eurot
Kui peatöövõtja või ehitusettevõtja jätab maksu- ja tolliametile vajalikud andmed esitamata, siis on võimalik juriidilist isikut karistada rahatrahviga kuni 3200 eurot ning füüsilist isikut rahatrahviga kuni 1200 eurot (§ 154).


Ettevaatust! Pettused süvenevad: tarbijakaitse selgitab pakettreiside ostmisega kaasnevaid ohumärkeTTJA tuletab tarbijatele meelde, millele tuleb reisiteenust ostes tähelepanu pöörata.
Juba mõnda aega on turismisektoris turg elavnenud ning suve lõpus mõeldakse juba sügistele, talvistele ja kevadistele pakettreisidele. Kliendile on reisi valides eelkõige olulised tegurid mugavus ja hind. Suurepärase reisikirjelduse ja hea hinna varjus tuleb aga tähelepanu pöörata ohumärkidele, millega võib kaasneda hoopis rahaline kahju.
Viimastel aastatel on muutunud väga populaarseteks sotsiaalmeedia grupid, mille eesmärk on muuta tarbijale erinevate soodsate reisipakkumiste leidmine mugavamaks. Gruppides postitavad nii reisikorraldajad, reisivahendajad kui ka reisihuvilised ise, kes otsivad pakkumisi just neile sobivateks kuupäevadeks. Samuti meelitavad grupid ligi inimesi, kes ausal teel ettevõtlusega ei tegele ning seega ei pruugi tarbija saada usaldusväärset reisiteenust. Tarbijakaitse ja tehnilise järelevalve ameti ettevõtluse osakonna spetsialist Mairit Krabbi toob välja mõningad ohumärgid, millele tähelepanu pööramine võib ära hoida ebameeldivad kogemused pakettreiside soetamisel.
Internetist pakettreisi ostes tuleb tähelepanu pöörata järgmistele ohumärkidele:
Reisi ostes tuleb uurida tähelepanelikult teenusepakkuja tausta ning veenduda, kas tegemist on reisikorraldaja, -vahendaja või üldse kellegi kolmandaga, kellel seaduse järgi puudub õigus reisi pakkuda ning müüa. Selleks, et olla kindel teenusepakkuja usaldusväärsuses, tuleb üle kontrollida, kas ettevõtja on esitanud majandustegevuse registrile vastaval tegevusalal tegutsemiseks majandustegevusteate ning kas ettevõtjal on tagatis. Reisivahendaja peab tarbijat teavitama reisi tegelikust korraldajast.
Reisikorraldaja seatud tagatis kaitseb reisija majandushuve, tagades näiteks reisitasu tagasisaamise, kui reisikorraldaja peaks enne reisi või reisi ajal muutuma maksejõuetuks ning reis seetõttu kas osaliselt või täielikult ära jääb.


Mailis Repsi laste õpetaja: ma ei mäleta, et lapsi oleks lasteaeda toonud keegi muu kui minister ise!„Väga raske on mäletada. Meil üldiselt ikka lapsevanemad ise toovad lapse lasteaeda. See on ikka erandlik, kui keegi teine,“ rääkis lasteaiaõpetaja kohtule.
Harju maakohtus jätkuval Mailis Repsi protsessil jõuti esmaspäeval uue tunnistajani. Sedakorda astus tunnistajapinki lasteaiaõpetaja Liina, kes aastate eest Tallinnas asuvas lasteaias Repsi lapsi õpetas. Tema käest uuriti peaasjalikult seda, kes toona haridusministri lapsi sõidutas, kuid jutuks tuli ka nende omavaheline suhtlus. Nimelt on teada, et vähemalt ühel korral tuli Reps lasteaeda suure kimbu lilledega, mis läks Liina kätte. Kas nad olid sõbrad?
Kuna Liina kutsus tunnistajaks Repsi kaitsja Andri Rohtla, küsitleb naist esimesena just tema. Liina räägib, et vanemad toovad lapsed lasteaeda ja tema mäletamist mööda tõi Repsi lapsed kohale ainult Reps ise. Kuid kes lastel järel käis? Lasteaiaõpetaja sõnul käis lastel peaasjalikult järel Reps ise, kuid teinekord nägi ta ka vanemat venda ja mõned korrad ka ühte „tütarlast“. „Mõned korrad võib-olla ka meesterahvas. See ongi nii, et kes tuleb, siis see tuleb,“ lausub ta.
Lasteaia kodukorra järgi on igal lapsel nimekiri inimestest, kes tohivad teda koju viia. Nimekiri asub lasteaias. „Seal on kirjas isiku kontakt. Kui seda isikut (kes lapsele järele tuleb – K.V.) pole seal kirjas, siis lapsevanem teavitab meid ette,“ kirjeldab Liina.
Kui Rohtla uurib Liina käest, kas toonane haridusminister lasteaia üritustel ka käis, vastab õpetaja resoluutselt: „Alati!“
Riigiprokurör Denis Tšasovskih uurib Liina käest, millised olid tema ja Repsi omavahelised suhted. Õpetaja räägib, et nende suhted olid head, kuid puhtalt tööalased. Seepeale kuvab prokurör seina peale video, milles on näha, kuidas Reps toob Liinale suure sülemi lilli. Liina selgitab, et lilled olid mõeldud õpetajate päeva puhul ja siiski kogu kollektiivile, lihtsalt tema võttis need vastu. See video on haridus- ja teadusministeeriumi Facebooki kontol seniajani nähtav. Juures on veel tekst: „Suur-suur tänu kõikidele Eesti õpetajatele ja haridustöötajatele innustamise, õpetamise, suunamise ja inimeseks kujundamise eest! Saabuva pidupäeva puhul viis minister Mailis Reps ka oma laste õpetaja Liinale lillekimbu.“
Tšasovskih uurib Liina käest üle, kas tõesti keegi teine ei toonud Repsi lapsi lasteaeda. Ainult tema ise. „Väga raske on mäletada. Meil üldiselt ikka lapsevanemad ise toovad lapse lasteaeda. See on ikka erandlik, kui keegi teine,“ vastab õpetaja seepeale.
Liina ütleb, et viimati kohtus ta Repsi ja tema advokaatidega 10. augustil ehk poolteist nädalat tagasi. Kohtupidamine Repsi üle jätkub juba neljapäeval.
Repsile esitatud kriminaalsüüdistus koosneb seitsmest niinimetatud osateost, neist kolm on seotud omastamise ja ülejäänud kelmusega.


MAAKLERITASU SAAB VAIDLUSTADA | Kinnisvarajurist selgitab, kuidas ära tunda halvasti töötavat maaklerit ja teda vastutama pannaÜha sagedamini kaaluvad üürimise ostmisele eelistajad mitte ainult otsuseid, millist korterit või maja rentida, vaid ka seda, kas kasutada kinnisvaramaakleri teenuseid. Maaklerid pakuvad oma abi sobiva üürikoha leidmisel, kuid kas nende teenuste kasutamine on tõesti väärt raha, mida selle eest küsitakse või mida teha, kui maakler osutub petturiks? Vastab kinnisvarajurist Evi Hindpere.
Kuidas on maaklerid seotud üürilepingu juriidilise aspektiga? Kas nende osalus tagab üürnikule või üürileandjale parema juriidilise kaitse?
Üüriturul võib sageli näha üürilepinguid, kus paljud kokkulepped on seadusega vastuolus. Eluruumi üürilepingus on aga üürniku kahjuks seadusest kõrvale kalduvad kokkulepped tühised, mis omakorda tekitab palju segadust ja mõttetuid vaidlusi.
Paljudes kinnisvarabüroodes on olemas jurist või juriidilise haridusega koostööpartner, kes koostab maaklerite tööks vajalike lepinguid, sh üürilepinguid. Korrektselt koostatud leping aitab ennetada õigusvaidlusi, mis võivad üürniku ja üürileandja vahel tekkida.
Kahjuks on ka maaklereid, kellel puuduvad vajalikud teadmised kinnisvara valdkonnas. Eluruumi maakleri vahendusel üürides või üürile andes tuleks uurida, kas maakleril on kutsetunnistus, mis peaks tagama tema kompetentsuse lepingu osapoolte nõustamisel. Samuti võiks uurida, kas maakleri pakutav lepingu projekt on juristi koostatud ja kas see vastab seadusele.
Mida teha, kui maakler ei ole oma tasu väärt, näiteks pole maakler pakutava korteriga kursiski, kuid üürnikul tuleb maakleritasu ikkagi maksta?
Väga sageli tekib küsimus, miks peab üürnik maksma maakleritasu, kui käsundiandjaks on üürileandja. Selle kohta on tarbijakaitseamet korduvalt selgitanud: „Maakleritasu maksmise kokkulepe peab olema sätestatud maaklerilepingus ja sellisest kokkuleppest tuleb üürihuvilist üürikuulutuses eelnevalt informeerida, et potentsiaalne üürnik oleks sellest kohustusest eelnevalt teadlik ning juhul, kui ta kuulutusele vastab, võib seda lugeda pooltevahelise kokkuleppe sõlmimiseks.“ Nii lihtne see ongi.
Kui aga maakler on oma tööd teinud ebaprofessionaalselt, saab maakleritasu suurust vaidlustada. Kui osapooled kompromissi ei saavuta, saab pöörduda kohtusse, kuid kohtus vaidlemine on pikk ja kurnav protsess, mida ei soovita kellelegi.
Kinnisvaramaaklerite kutsestandard näeb ette, et maakler peab oma vahendustegevuses tegutsema käsundiandjale lojaalselt, käsundi laadist tuleneva vajaliku hoolsusega ning kooskõlas kehtivate õigusaktide ja hea tavaga, täites käsundit vastavalt oma teadmistele käsundiandja jaoks parima kasuga. Kui maakleri tegevus ei vasta nendele kriteeriumitele, saab pöörduda Kinnisvaramaaklerite Koja või Kinnisvarafirmade Liidu aukohtu poole, kes saab olukorda hinnata ja vajadusel ka maaklerit karistada. Eelduseks on siiski, et maakler on nimetatud koja liige või tema kinnisvarabüroo on liidu liige.
Kas maakleri teenuste eest tasumine on tavaliselt fikseeritud summa või protsent üürihinnast?
Maakleritasu suurust seadusega reguleeritud ei ole, seega on see kokkuleppeline. Kui maakleritasu suurust ei ole kokku lepitud, loetakse selleks kohalikku tavalist maakleritasu sellise lepingu vahendamise või osutamise eest, selle puudumisel aga mõistlikku tasu.
Praegu on üldlevinud, et üüri vahendamisel on maakleritasu suuruseks ühe kuu üürisumma. Üldjuhul tasub maakleritasu üürnik, aga sageli ka üürileandja ja üürnik võrdsetes osades. Äriruumide üürimise puhul tihti üürileandjad. Maakleritasu suurus võib sõltuda ka üüripinna likviidsusest ja summa suurusest.
Kuidas saavad üürnikud end kaitsta võimalike pettuste või ebaausate maaklerite eest?
Pettust ja ebaausust esineb igas valdkonnas ja vahendustegevus ei ole siin erandiks. Sageli on petised väga veenvad ja libekeelsed manipulaatorid. Siiski on kinnisvaravaldkond spetsiifiline ja siin pettusega kaua tegutseda ei õnnestu.
Enne maakleriga lepingu (ka suulise) sõlmimist tuleks uurida maakleri tausta. Kas ta on üksiküritaja või tegutseb mõne kinnisvarabüroo all? Milline maine on sellel bürool, kelle nime all maakler tegutseb? Kas maakleril endal või bürool on koduleht, kus on maakleri tutvustus ja klientide tagasiside? Milline on tema profiil sotsiaalmeedias? Kas üürikuulutus on korrektselt koostatud või kubiseb fakti- ja kirjavigadest? Kas üüripinda tutvustavad fotod on professionaalsed jne. Aga kõige lihtsam on tunnetada, kas maakler on avatud loomuga, sõbralik, pühendunud ja oma tööd armastav.
Millistel juhtudel on maakleri kasutamine üleliigne? On see üldse vajalik teenus?
Kinnisvaramaakleri teenus on vajalik siis, kui maakler suudab pakkuda oma klientidele lisaväärtust. Kuulutuse koostamisega saab hakkama praktiliselt igaüks ja paljud suudavad ka ise teha üsna häid fotosid. Pelgalt ainult kuulutuse ülesriputamise ja internetiavarustest leitud vigase üürilepingu pakkumise eest maakleritasu maksta ei ole tõesti mõtet.
Maakler peab suutma enne üüripinna presenteerimist luua hubasust, mis tekitaks kodutunde ja ärataks potentsiaalsetes üürnikes huvi. Ka üürikuulutuse koostamine on omamoodi looming, mis samas peab sisaldama vajalikku informatsiooni.
Maakler peab suutma olla oma klientidele abiks nii lepingueelsetel läbirääkimistel kui ka võimalike probleemide lahendamisel. Ta peab oskama lahti seletada osapooltele lepingust tulenevate kohustuste sisu ja rikkumise võimalikke tagajärgi.
Maakler peab olema täpne ja tal peab olema kliendi jaoks aega. Ühesõnaga – maakler peab olema oma ala professionaal. Professionaalse maakleri teenus võib olla hindamatu väärtusega.