Õngitsejale pangakaardi andmed saatnud naise kontol hakkasid toimuma kummalised tehingudTelefonis petturi küsimise peale oma pangakaardi andmed saatnud naine jäi ilma ligemale 800 eurost.
Politsei sai teate, et septembri keskpaigas tehti Pärnumaal elava naise pangakontolt mitmel korral makseid tundmatule kontole.
Maksete tegemist seostab naine sellega, et sai telefonile sõnumi, milles paluti uuendada talle saadetud paki kohaletoimetamise aadressi ööpäeva jooksul. Teataja vajutaski sõnumis olnud lingile ja sisestas oma pangakaardi andmed, maksmaks paki kohaletoimetamise aadressi uuendamise eest nõutud neli eurot. Kokku tehti naise kontolt makseid peale 800 euro eest.
Juhtunu uurmiseks alustati menetlust karistusseadustiku arvuitikelmust käsitleva paragrahvi järgi.


Hispaania politsei süüdistab Barcelonat kohtunike äraostmisesHispaania politsei puistas täna riigi jalgpallikohtunike komitee kontorit seoses Barcelona võimaliku altkäemaksuga.Barcelona jalgpalliklubi on silmitsi korruptsioonisüüdistustega, sest nad tegid mitmeid makseid Jose Maria Enriquez Negreirale, kes on jalgpallikohtunike komitee endine asepresident. Väidetavalt sai Katalaani tippklubi maksete eest kohutnike poolt paremat kohtlemist.
Barcelona on eitanud selliseid süüdistusi ja Madridi peetud otsingu käigus ühtegi inimest kinni ei peetud.
BBC Sport kirjutab, et juhtumi üle vastutav kohtunik nõudis komisjonilt dokumente, mida ei saadetud ja seetõttu leidis haarang aset.
Uurimine on kestnud juba märtsist saadik ja lisaks Hispaanias aset leidvale kriminaaluurimisele on juhtumi kallal töötamas ka Euroopa jalgpalliliit UEFA.
Väidetavalt maksis Barcelona Negreirale ja tema firmale Dasnil 95 8,4 miljonit eurot ja see tuli avalikuks pärast seda, kui maksuametnikud hakkasid täpsemalt Negreira firmat uurima. Firmale maksis Barcelona 1,4 miljonit ja Negreirale seitse miljonit eurot.


Ka teine Tallinna Sadama prokurör tahab ametist lahkudaKOLM ON KOHTU SEADUS: Tallinna Sadama kriminaalasjas pani esimene prokurör ameti maha. Nüüd tahab seda teha ka teine prokurör. Esimest lahkujat asendav kolmas prokurör ei jõua kohtusse niipea.
Ringkonnaprokurör Kristo Adosson esitas Tallinna Sadama kohtuprotsessil isikliku sõnumi, et tahab elukutset vahetada.
Seetõttu tegi Adosson Harju maakohtule ettepaneku vaadata üle 17. oktoobri ja 31. oktoobri istungite ajad.
„Minul isiklikult on seoses ühele teisele avaliku teenistuse ametikohale kandideerimisega neil kahel kuupäeval konkureeriv üritus ning ma olen siin menetluses üksi,“ ütles Adosson sel teisipäeval toimunud istungil.
Prokurör pakkus, et 17. oktoobril võiks kohus lõpetada istungi hiljemalt kell 12. „Siis ma jõuan sinna teisele üritusele minna.“
Ta jätkas: „Mis kell on 31. oktoobril see konkureeriv üritus minul, ma hetkel ei tea. Minu palve kohtule on jätta istung ära.“
Kohtunik järele ei anna
Kohtunik Kristina Väliste ei olnud prokuröri ettepanekuga päri. „Hetkel ma teie taotlust ei rahulda,“ otsustas kohtunik. Ta lisas, et kaks tunnistajat saavad ilmselt tulla kohtusse oktoobri teises pooles. „Täna ma päris kindlasti ühtegi istungi aega ei tühista.“
“Täna ma päris kindlasti ühtegi istungi aega ei tühista.“
Kohtunik Väliste on näinud väga palju vaeva, et arutada sadama kohtuasja sel sügisel kiirendatud tempos. Istungiteks sobivaid kuupäevi määrates on ta murdnud advokaatidega palju piike.
Olles prokurörile ära öelnud, näitas kohtunik tema suhtes üles kaastunnet. Väliste sõnul usub ta inimesena, et Adossonil on raske.
“Ma ei pea mitte ühelgi juhul teid isiklikult vastutavaks selle eest, milline on teie töökoormus,“ rõhutas Väliste. „Siinkohal ei oska ma muud soovitust anda, kui öelge edasi palun riigiprokuratuuri juhtkonnale, et riiklikku süüdistust esindab kaks prokuröri.“
“Tööelu vajab muudatust“
Seoses Tallinna Sadama kriminaalasja ülisuure mahu ja keerukusega on kohtus käinud korraga istungitel kaks prokuröri. See muutus septembris, kui süüdistuse poolel kandvat rolli kandnud riigiprokurör Denis Tšasovskih pani ootamatult ameti maha.
“Tööelu vajab muudatust,“ selgitas Tšasovskih siis Ekspressile oma lahkumist prokuratuurist. “On õige aeg taas kord ringi vaadata.“
Riigiprokuratuur otsustas saata Tšasovskihi asemel kohtusse riigiprokurör Kadri Välingu. Keskerakonna korruptantide paljastajana edu saavutanud Väling pidi liituma sadama protsessiga oktoobri algul. Seni tuli Adossonil üksi advokaatide vastu rinnet hoida.
Nüüd aga avaldas Adosson kohtuistungil, et kuni novembri lõpuni uut prokuröri sadama protsessil ei näe.
Kohtunik Välistele tuli see täieliku üllatusena. Ta otsis kohe üles riigiprokuratuurilt saadud kirja, mille järgi osaleb riigiprokurör Väling sadama protsessil alates 1. oktoobrist.
“Teie teete oma tööd“
Adosson kommenteeris, et tema teada valmistab riigiprokuratuur kohtule ette uut kirja. Seal seletatakse täpselt, mida prokuratuur sadama protsessiga ette võtab.
Kohtunik Väliste ei varjanud oma hämmeldust. Ta ütles murelikult: “Kui mina õigesti mäletan, siis see oli riigi peaprokurör, kes ütles, et prokuröride vahetus ei tingi menetluses viivitusi, see tähendab edasilükkamisi.“
Kohtunik pidas silmas peaprokurör Andres Parmase augustikuist esinemist „Aktuaalses kaameras“. Tšasovskihi lahkumisavalduse puhul antud intervjuus lubas Parmas, et Tallinna Sadama protsessil „prokuratuur mingisuguseks takistuseks ei kujune“.
Pärast riigiprokuratuuri töö üle imestamist pöördus kohtunik Väliste prokurör Adossoni poole sõnadega: „Palun teil seda kõike mitte isiklikult võtta. Teie teete oma tööd! Teie olete siin!“
Kas altkäemaks on aegunud?
Adosson üllatas ka eelmisel nädalal toimunud Tallinna Sadama kohtuistungil. Siis võttis advokaat Erki Kergandberg jutuks hiljutise Tallinna ringkonnakohtu lahendi.
Ringkonnakohus soovitas prokuratuuril kaaluda, kas Tallinna Sadama kohtuprotsessi on üldse põhjust jätkata või mitte. Süüdistus heidab sadama juhatuse esimehele Ain Kaljurannale ette altkäemaksu võtmist ametiisikuna, mille korral kuriteod ei ole aegunud.
Ringkonnakohtu käsitluse järgi oli sadamas tegemist hoopis altkäemaksu võtmisega erasektoris, mis on tänaseks aegunud.
„Olen pidevalt mõtelnud süüdistuse põhjendatuse üle.“
Adosson kommenteeris seda kohtuistungil nii: „Olen lugenud seda ringkonnakohtu seisukohta. Olen pidevalt mõtelnud süüdistuse põhjendatuse üle, ka eelmise prokuröriga.
Nüüd on tekkinud võimalus uuel riigiprokuröril ennast asjaga kurssi viia, samuti mõtelda nende küsimuste üle. Teame ringkonnakohtu üleskutsest ja tegeleme selle tööga.“
Prokurör ameti vahetamisest: „Võimalus, mida ei soovinud mööda lasta“
Ringkonnaprokurör Kristo Adosson ei avaldanud kohtuistungil, kuhu ta soovib tööle minna. Seda talt seal ei küsitudki. Temanimetatud kuupäevad aga langevad kokku kohtunikueksami suulise osa toimumise aja ja ühe kohtu üldkoguga.
Ekspressi küsimusele oma töökohavahetuse plaanidest vastas Adosson järgmiselt: „Olen prokurörina töötanud üle seitsme aasta ja otsuseid karjääri planeerimisel teinud eeskätt isiklikel kaalutlustel.
Minu otsus kandideerida teisele avaliku sektori ametikohale ei ole seotud ühegi teenistusülesandega, vaid võimalus, mida ei soovinud mööda lasta.
Tallinna Sadama kohtuprotsessis olen riiklikku süüdistust esindanud üle kolme aasta ja kui valituks osutub mõni teine kandidaat, siis jätkan ka edaspidi selles menetluses süüdistuse esindamist.
Juhul kui kõigi kandidaatide hulgast osutungi valituks mina, ei tähenda see aga koheselt uues ametis alustamist, mistõttu jääb aega, et riikliku süüdistuse esindamine riigiprokurör Kadri Välingule sujuvalt üle anda.“


Kurjategija pääses ohvri pangakonto kallaleTelefonis petturi küsimise peale oma pangakaardi andmed saatnud naine jäi ilma ligemale 800 eurost.Politsei sai teate, et septembri keskpaigas tehti Pärnumaal elava naise pangakontolt mitmel korral makseid tundmatule kontole.Maksete tegemist seostab naine sellega, et sai telefonile sõnumi, milles paluti uuendada talle saadetud paki kohaletoimetamise aadressi ööpäeva jooksul. Teataja vajutaski sõnumis olnud lingile ja sisestas oma pangakaardi andmed, maksmaks paki kohaletoimetamise aadressi uuendamise eest nõutud neli eurot. Kokku tehti naise kontolt makseid üle 800 euro eest.Juhtunu uurmiseks alustati menetlust karistusseadustiku arvutikelmust käsitleva paragrahvi järgi.(PP)


Keskerakonna pereheitmineMaailm ei ole enam endine. 16. septembril astus Keskerakonna veteranpoliitik (staaž 25 aastat) Jaanus Karilaid välja oma kalliks saanud erakonnast. Sama tee valis nädalapäevad hiljem ka Tõnis Mölder: „Pärast 15 aastat Keskerakonnas on aeg keerata poliitikas uus lehekülg. Olen otsustanud liituda erakonnaga Isamaa!”Tema nimekaim, politoloog Martin Mölder, kes ka varem olnud varmas kommenteerima Isamaa tõusu, teatas: „Nüüd on Isamaal riigikogus kümme kohta ehk üks rohkem kui sotsidel.” Kui siia lisada, et Norstati sellenädalase küsitluse järgi on Isamaa toetus viie nädalaga tõusnud 4,8 protsendipunkti võrra ja on praegu 14,8% - see on kõrgeimal tasemel alates sellest ajast, kui uuringufirma erakonna eelistuse küsitlustega alustas -, tuleb tunnustada tehtud valikut.Meil aeg on lahkuda!Karilaid ja Mölder pole ainsad, kes otsustasid Keskerakonna tolmu jalge alt pühkida. Avapaugu tegi Andra Veidemann, kes kunagi kuulus Eesti Liberaaldemokraatlikku Parteisse (hilisem Reformierakond), seejärel oli Keskerakonna liige ja Arengupartei esimees (1996-1999). Aga see pole veel kõik! Aastatel 2000-2009 kuulus tarmukas daam Rahvaliitu ja oli 2009-2018 ka sots. Pettus paraku ka neiski. Aga pole hullu, samal aastal jõudis Veidemann ringiga tagasi Keskerakonda, kus ta oli uuenenud partei ideede kandjaks aastatel 2018-2023. Praegu pole veel teada, millises parteis veteranpoliitik jätkab.Seejärel teatas Neeme Väli, et tema mõõt on täis. Meeldetuletuseks: erukindralmajor astus Keskerakonda eelmisel aastal, kogus riigikogu valimistel 159 häält ega osutunud valituks. Nädal aega tagasi astus Väli keskparteist välja, pidades sobimatuks Mihhail Kõlvarti valimist Keskerakonna esimeheks. Oli see tegelik põhjus või äkki pettumus oma valimistulemuses?Niipalju ehk, et tuntumatest kesikutest tegi vanast kindralist kehvema valimistulemuse üksnes endine välisminister Eva-Maria Liimets, kes kogus suurimas valimisringkonnas Harju- ja Raplamaal 138 kesist häält. Aga tema veel jätkab erakonna kuulsusrikastes ridades.Aga see pole veel kõik! Kolmapäeval teatas kunagine erakonna peasekretär Priit Toobal, kes mõisteti 2015. aastal süüdi eraviisilisele jälitustegevusele kihutamises ja ametialases võltsimises, et astub karile juhitavalt laevalt maha. Kui ma Toobali pateetilisest põhjendusest sotsiaalmeedias õigesti aru sain, siis muutus Savisaare kunagise lähima võitluskaaslase maailmapilt eelmise aasta 24. veebruaril. Aga silmad avanesid lõplikult 10. septembril, mil erakonna esimeheks valiti vene tiiva esindaja Mihhail Kõlvart.„Pakkusin erakonnakaaslastele, kes kongressi eel Taneli ja Jüri taha koondusid, uue erakonna loomise mõtet. Sellel ideel oli särasilmseid toetajaid, aga paraku jäi peale soovunelm, et ühel päeval on võimalik erakond tagasi võtta. Mina sellesse ei usu!” põrutas Toobal.Mida siis teha? Miks mitte ei võiks uusrahvuslane astuda samuti Isamaasse? Aga tegelikult on see kolmandajärguline küsimus, sest Veidemann, Väli ja Toobal ei mõjuta meie poliitikaelu karvavõrdki. Küll aga võib pilgu peale heita kahele aknaalusele, kes kolme ja poole aasta jooksul meie parlamendi tööd ilmestavad.Karilaid ja MölderKui natukene ulakas olla, siis Isamaa, kes seisis peretoetuse eest kõige innukamalt, saigi lõpuks „pisikest peret” - Jaanus Karilaiu ja Tõnis Möldri. Tõsi, nad ei saa istuda erinevalt oma uute aatekaaslastega ühises rivis, vaid aknaalustena Toompea istungite saali nurgas. Aga mis vahet seal ikka on? Isamaal on nüüd kümme kohta, üks rohkem kui sotsidel. Kui õnnestuks veel kaasata kaheksa keskerakondlast, olekski kunagine Laari partei kõige suurem opositsioonijõud. Unustame ära omaaegse tüli Isamaa ja Keskerakonna vahel, mis puudutas astmelist tulumaksu, tasakaalus eelarvet, korruptsiooni ja sõpruslepingut Ühtse Venemaaga. Need on nüüd vajunud ammu unustusehõlma.Ajakirjanduses on ilmunud väited, et kaks lahkujat on meie poliitika tipptegijad. Kuidas võtta? Üks on olnud fraktsiooni esimees, teine minister. Aga valimistel saadud hääled, mis peaksid olema poliitiku suurim varandus, pole neil ülemäära suured.Pilk protokolli. Jaanus Karilaid kogus viimastel valimistel Hiiu-, Lääne- ja Saaremaal 2162 häält. See oli 61. hääletustulemus. Tõsi, tegemist oli väikese ringkonnaga, aga teda edestasid valimisringkonnas nr 5 Kalle Laanet (4347), Kalev Stoicescu (3664), Helle-Moonika Helme (3529) ja Madis Kallas (2254). Seega viies koht oma valimisringkonnas.Tõnis Mölder kandideeris suures Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita valimisringkonnas ning kogus 570 häält. See oli üleriigilises pingereas 224. tulemus. Leheruum ei võimalda ette lugeda kõiki, kes hasartset poliitikut selles ringkonnas edestasid. Niipalju ehk, et Mihhail Kõlvart, kes Möldri riigikokku vedas, kogus 14 592 häält.Miks ma vaevan lugejaid nende arvudega? Vastan: tegemist ei ole superhiirtega, kes uuele erakonnale häälte mõttes suurt kasu tooksid. Pealegi on elu näidanud, et erakondadest ülehüppajad suudavad harva oma taset hoida.Varasemad lahkujadKes hirmsasti elavad kaasa Keskerakonna pereheitmisele, siis ütlen rahustavalt: seda on varemgi juhtunud ja hullu polnud midagi. Kui pärast põhiseaduse vastuvõtmist tuli kokku VII riigikogu (1992-1995), sai Rahvarinne (Keskerakond) kokku 15 kohta. Kahe ja poole aasta pärast, mil toimusid järgmised parlamendi valimised, olid nende hulgast lahkunud Ignar Fjuk, Mati Hint, Jaan Kaplinski, Ants-Enno Lõhmus ja Olli Toomik, kes moodustasid Vabade Demokraatide fraktsiooni. Nemad olid esimesed, kes haistsid, et Edgariga pole pikka pidu. Kui jätta kõrvale Ignar Fjuk, kes pärast seda kuulus Reformierakonna fraktsiooni VIII ja IX koosseisus ning kandideeris viimati Eesti 200 nimekirjas, siis ülejäänud lõid poliitikale käega.Keskerakonna fraktsiooni read hõrenesid ka VIII riigikogu (1995- 1999) ajal, mil pärast Savisaare lindiskandaali astusid sealt välja Rein Karemäe, Andra Veidemann, Priit Aimla, Arvo Junti ja Krista Kilvet ning moodustasid Arengupartei.Järgmises parlamendi koosseisus (1999-2003) ei lahkunud ükski kesik. Küll aga X koosseisus (2003- 2007), kui läksid minema Toomas Alatalu, Peeter Kreitzberg, Olev Laanjärv, Robert Lepikson, Jaanus Marrandi, Sven Mikser, Mark Soosaar, Liina Tõnisson ja Harri Õunapuu.Järgmises riigikogus (2007-2011) lahkus fraktsioonist üksnes Jaan Kundla, teadagi mille eest. Aga XII koosseisus (2011-2015) oli minejaid rohkem: Deniss Boroditš, Lembit Kaljuvee, Kalle Laanet, Rainer Vakra, Olga Sõtnik ja Aivar Riisalu. Muide, viimati mainitud multitalent oli aastatel 1993-1996 Maarahva Ühenduse liige, edasi kuni 2014. aastani Keskerakonna lauluhääl. Siis tegi meie mees kannapöörde ning astus Isamaa ja Res Publica Liitu (2014- 2017). Sealt astus ta välja 2017. aastal, mil sai Keskerakonna juhitava linnavalitsuse abilinnapeaks.Viimase kaheksa aasta jooksul on enne Karilaiu ja Möldri parteivahetust keskfraktsioonist lahkujaid olnud vähe: XIII riigikogus Olga Ivanova ja Peeter Ernits ning eelmises riigikogus Raimond Kaljulaid, Martin Repinski ja Mihhail Stalnuhhin.Uh! Taasiseseisvunud Eesti 32 aasta jooksul on riigikogu fraktsioonist lahkunud üle 30 keskerakondlase. Aga mitte midagi ei ole juhtunud.Lõpetuseks. Aastakümneid on poliitikast huvitatud inimesed vaevelnud selle üle, mis ime(taja) see Keskerakond ikkagi on. Äkki kala või liha? Aga pruukis vaid Mihhail Kõlvartil saada erakonna esimeheks - ja natuke „tegutseda“ - ja poliitilise doomino mängu harrastajad võisid koduvabariigis klotsi lauale lüüa ja hüüda võidukalt: „Pыба!“Kui natukene ulakas olla, siis Isamaa, kes seisis peretoetuse eest kõige innukamalt, saigi lõpuks „pisikest peret" - Jaanus Karilaiu ja Tõnis Möldri.MART SOIDRO, Literaat


Nädala intervjuu. Indrek Tarand: kui mina oleksin peaminister…Indrek Tarand ei anna viimasel ajal intervjuid tihti, kuid kui annab, siis ikka endale omase teravusega, kus jagab rohkem piitsa kui präänikut. Ida-Virumaa eriesindajast, Narva korruptsioonist, integratsioonist ning ka õpetajatööst rääkis Tarandiga Edasi nädalaintervjuus Brent Pere.
Nädala intervjuu on Edasi rubriik, kus räägime päevakajalisel teemal mõne oma valdkonna asjatundja või tipptegijaga.
Kas te Ida-Virumaa valitsuse eriesindajaks kandideerisite?
Minu üllatuseks on Narva esindaja kohale tõepoolest avalik konkurss kuulutatud, sest parteiline nimetamine ei tulnud välja, nagu ma aru sain.
34 kandidaati.
Jah, aga see avalik konkurss on ka ju kamuflaaž, sest me saime kõik aru, et koalitsioonileppesse on kirjutatud, et selline esindaja tuleb ning Eesti 200 tahtis sinna mingit Enefit Greeni rohenäppu panna ning Sotsiaaldemokraatidel oli parasjagu ametiühingulane Peep Peterson töötuks jäänud. Kuna aga kokkulepet ei sündinud, siis otsustati teha avalik konkurss, kuhu tuli 34 avaldust, millest on jõutud vestlusvooruni. Aga, nagu ütles Macmillan, keda Siim Kallas armastab tsiteerida, siis sündmused on alati kõige keerulisem asi poliitikas ja siin oli ka üks sündmus. Mihhail Kõlvart liitis Keskerakonna Narva vaenutsevad pooled ühtseks ja linnapea Katri Raik sai umbusalduse. Mida teeks intelligentne ja reaalajas toimetav valitsus, mida juhiks näiteks mina? Ma oleks järgmine päev vaatamata konkursile nimetanud Raiki Ida-Viru eriesindajaks ja ma arvan, et härra Jevgrafovil oleks olnud hea meel. Riik suhtleb ja nii edasi.
Ja nüüd on Raik siis Tartu Ülikooli esindaja.
Jah, see on nagu pool muna ja see on fine. Inimesed teevad ise oma otsuseid, aga see oleks olnud elegantne ja oleks näidanud, et valitsus valitseb. Seda ei tehtud ja ma muide tean ka, miks see võimalus käest lasti.
Nii…
Ei ole eriti suur saladus, et sotsiaaldemokraatlik partei on Katri peale vihane, sest ta ei kandideerinud nende nimekirjas, vaid moodustas valimisliidu, mis on ometi kodaniku põhiseaduslik õigus. Partei juhtkondadele tundub, et kandideerimine on ainult parteiline õigus. Põhiseadus annab tegelikult õiguse kõigile kodanikele.
Näiteks Aivo Petersonile.
Kahjuks ka talle, aga nii on. Nii et selles mõttes see Ida-Viru eriesindaja määramine kulgeb vältimatult. Ma ei tea, mida see avalik konkurss välja muneb.
Aga osalesite siis?
Ja-jaa, ma sain ka vastuse, ma võin seda tsiteerida.
Palun.
See oli väga hea vastus, sest esiteks oli mulle üllatus, et valitsus ja selle minister korraldavad avaliku konkursi platvormil CVKeskus, kus kandideerimiseks tuli luua profiil ja kuna ma ei taibanud kohe kõiki ruute täis klikata, siis saan iga natukese aja tagant päevas umbes kaks tööpakkumist. Mingisuguses karpide laos on sõidukijuhti vaja ja Narvas on poemüüjat vaja ja igasugu toredaid asju, aga ikkagi imelik, et kui neil on suured personaliosakonnad, siis on kas nende võimuses teha see konkurss või kui nad tahavad erafirmat, siis võiks need personaliosakonnad ka sisuliselt turule suunata.
Mis oli minu puudus: “Viisime läbi hindamisvooru, milles hindasime iga kandideerija vastavust teenistuskohale kehtestatud nõuetele, sh eelnevat töökogemust.” Ma kirjutasin juba taotluses, et võin kihla vedada, et ma olen ainuke, kellel on sellel töökohal eelnev kogemus. Ruutu, kus oli 600 tähemärki võimalik motivatsiooni kohta kirjutada, kirjutasin, et ma ei hakka seda raiskama, sest ma ei kirjuta seda nii väheste tähtedega ära, vaid olen nõus vestlusvoorus rääkima, aga kuna formaalselt ma ei esitanud motivatsioonikirja, siis kahjuks ei jõudnud ka vestlusvooru.
Ikka mässaja.
Ütleme nii. Lõppkokkuvõttes muidugi printsiibis ma poleks ka seda teinud, sest minu jaoks on siiamaani käsitamatu, miks Ida-Virumaad põhiseaduse kehtivuse 31. aastal väljaspool põhiseadust peab valitsema. Põhiseaduses ei ole ette nähtud maakondadesse valitsuse eriesindajaid. Me ei julge keegi seda elevanti nimetada, aga sellisel juhul peaks ka Tallinnat eriesindajaga valitsema. Selles suhtes ma arvan, et see koht on kaude või vaikimisi tunnistamine, et Narva saabki koos Sillamäe ja Kohtla-Järvega autonoomne olla, mis on jällegi minu töö tühistamine, sest minu töö oli, et kõik saavad põhiseaduse alusel elada. Ma ei kiida seda siiamaani heaks. Ainuke juhtum, kus ma selle oleks heaks kiitnud, oleks, et Jevgrafovile väike ilus kirss tordile asetada, aga nüüd ei tehtud seda ka, nii et kurb.
Ehk siis Ida-Viru eriesindajal ei ole mitte mingit mõtet või?
Sõltub muidugi, mis nurga alt vaadata, aga põhiseaduses ei ole sellist asja ette nähtud.
Kui põhiseadusvälise institutsiooni loomise mõte on see, et me võtame, olgem otsekohesed, venelased kontrolli alla või mingi teistsuguse võimu alla, siis Ida-Virumaa pole ainus koht, kus on probleem.
Maardu on probleem, Ida-Tallinn on probleem, paneme sinna ka siis. Aga ei panda. Nüüd, kui Ida-Viru eriesindaja ülesandeks on, nagu ma olen lugenud, õiglase üleminekufondi raha jaotamine, siis väga hea. Kui see on ülesanne, siis palun pange see EAS kinni, sest seda pole vaja. Või mis iganes agentuur selle õiglase üleminekufondi raha peab jagama nii, et see korruptiivseks ei kisuks.
Mingi visioon pidi ju siis ikka olema, kui vähemalt nii palju oli motivatsiooni, et avaldus teele panna ja kirjutada, et kui tuleb vestlusvoor, siis küll ma teile räägin? Mis see ajend või motivatsioon siis oli?
Minu motivatsioon oli see, et ma tahtsin saada lauset, kas otsiti eelneva töökogemuse põhjal või ei otsitud. Nüüd selgus, et otsiti küll, aga selgus ka, et eelnev töökogemus ei loe. Ma võin Ida-Virumaast mõelda nagu iga teine vabariigi kodanik ja ma tean, et seal on nii võimalusi kui ka potentsiaali, aga ma tean hästi ka neid hädasid, mis seal on. Üks põhihädadest muide on see, et ega Ida-Tallinn ei domineeriks, kui Ida-Virumaa ei jookseks tühjaks. Mina töötasin Narvas 30 aastat tagasi ja siis oli Narva elanike arv 86 000. Praegu on vaevu 50 000, keskmise vanuse tõusust ma ei hakka rääkimagi.
See on mingil määral kõigi äärealade probleem, et inimesed tulevad sealt tõmbekeskustesse, aga teistpidi Ida-Virumaa on ka võimalus. Me näeme, et mingil määral see võimalus töötab. Sensitiivse sissetuleku detsiilis olevad pedagoogid. Paku 1,5x tunni andmise eest ja lähevad kõlinal. Järelikult kehtib see, mis oli masu ajal aastal 2010: selmet siin mingeid reisisaatjaid tekitada, tulnuks kõigile Soome tööle minejaile öelda, et vanad, me maksame teile Soome keskmist, aga teie ainuke ülesanne on elada Ida-Virumaal. Koos õiguseta iga nädal sealt välja sõita, vaid pidevalt. Ja probleem oleks tänaseks juba ühel pool.
Nii saaks ju iga probleemi ära lahendada. Seal on inimesi vähe, anname sinna rohkem palka, mine!
Põhimõtteliselt nii toimibki majanduslik motiveerimine. Kujunduslikult võiks öelda, et see on kullapalaviku efekt.
See vist praegusele valitsusele muidugi ei sobiks.
See ei sobi praegusele valitsusele, aga see võinuks sobida masuaegsele valitsusele. Neid inimesi, kes raha saamise nimel on valmis kolima, leidub alati. Euroopas vähem kui Ameerikas, aga neid on. Muidugi Eesti töötuhüvitis pole võrdeline Soome keskmise palgaga, aga ega kõik eestlased Soomes ka keskmist palka ei saa. See on muidugi jah, ühest küljest tagantjärele tarkus ja teisest küljest utooopia, aga see on see, mida me taotleme, kuid me ei ütle seda. Me ei ütle ametlikult välja, mis mure seal Ida-Virus on.
Pean seoses kandideerimisega ära küsima, kuna see on küsimus, mis inimesi endiselt väga huvitab. Vähemalt neid paari, kes teadsid, et ma teiega intervjuud tulen tegema. Ainult üks asi, mis öeldi, et küsi kindlasti. Kas joobes peaga vahele jäämine jätkuvalt kripeldab ja sellepärast pole midagi kõrgemat õpetajakohast veel tööks tulnud?
Jah. Kripeldab muidugi. Enesevigastamise üle tuleb alati tõsiselt mõelda. Kõik, mis on olnud, jääb sinuga surmatunnini kaasa. Samas tolle asja seostamine õpetajatööga pole minu rida, sest esiteks juhtus niimoodi, et oli vaja õpetajat, mind kutsuti ja ma hindan seda raskel hetkel palju kõrgemalt kui mõnda sõbralikku õlale patsutust, et toibu ja siis me paneme su vabriku direktoriks, nagu siin parteilastel on kohti üle. Ja ma olen ka öelnud, et negatiivset eeskuju saab pedagoogikas edukalt ära kasutada, aidates õppuritel õigeid järeldusi teha. Siin otsest seost pole. Töökohaga on nii, et mingi väärt rahvusvahelise töökoha konkursid on suht karmid ja ka suhteliselt ebaõiglased, sest suured riigid ajavad oma huve palju jõulisemalt kui väiksed ja mul pole niikuinii mingit võimalust, sest ükski valitsus ei tee minu jaoks kärbsemustagi. Aga ei, ma ei ole veel tööturult lahkumise mõtteid kaalunud. Kui on midagi huvitavat, siis küll ma saadan oma CV ja võib-olla isegi motivatsioonikirja.
Kuidas siis oli, et päriselt tehti selliseid pakkumisi, et istu natuke ja siis meil on sulle koht soolas?
Ei-ei. Nii ei ole tehtud, aga ma tean, et teistele tehakse mõnikord.
Narva juurde tagasi tulles. Viimase aja üks markantsemaid näiteid on see, et üürimaja ehitamise asemel tehakse hoopis saun. Vahet pole need pedagoogid ja spetsialistid, kes siin kuskil magama peavad. Kas see näitab, kus Narva praegu on?
Jah. See on kindlasti üks näitajaid ja tahtmata kedagi solvata, siis muidugi, kui sul on ikka täid krae vahel, siis loomulikult on saun elementaarne ja valgekraeliste töökohad tulevad kuskil horisondi taga. Aga ma arvan, et seda tehti ka rohkem kiusu pärast, sest sellise asutuse nagu banja otsa saab istutada mõne vürsti, kes seal nende seepide varustamise vahel mingi kopika teenib.
Üürimajal pole direktorit vaja.
Jah, üürisuhted on ju reguleeritud. See oli imelik otsus jah, kahtlemata.
Näitab see, et võimuvahetus käis ära ja läheb jälle vanaviisi?
Ei, vist ei lähe siiski. Ma saan aru, et vaatamata sellele, et Aleksei Jevgrafov on kõva kirjatundja, ei leidnud ta oma pundist kedagi, kes meeri ametikoha välja veaks, vaid see imporditakse Tartust. Ma arvan, et päris nii ei lähe, et saame nõukogude võimu taastada vaikselt. Toots on kindlasti selline isik, kes üht- või teistpidi ei lase endale kukile istuda.
Kas ta saab tõesti aru, kuhu ta läheb? Mihhail Kõlvarti juhitud Keskerakonnas, Jevgrafovi enam-vähem juhitud Narva, sooviga, et keegi talle kukile ei istuks?
Seda peab Tootsi enda käest küsima. Ma arvan, et ta vastaks, et saab küll jah.
Lootust siis on, et Narva päris kannapööret ei tee?
Igal juhul parem kui mingi tšukmekov.
Narvale mõeldes, korruptsiooniga vist ikka päris ühele poole pole saadud?
Korruptsiooniga pole kuskil maailmas ühele poole saadud, aga selle venepärase korruptsiooniga muidugi ei ole. Lõpuks on Keskerakonna tüli ja taasliitmine ka eelkõige sellega seotud. Sellest lihtsalt viisakas seltskonnas ei räägita, aga küllap seal need asjad nii olidki, et kellelgi oli õigustatud ootus ja nii edasi. See haigla teema on täpselt selline näide. Tos mõttes, ma arvan, et see korruptsioon on nagu kaasuv haigus. Tegelikult on haiguse põhjustaja sovetlus. Inimesed, kes on jäetud ilma soveti-impeeriumist, nendega lihtsalt juhtubki pidevalt nii, sest nad keelduvad omaks võtmast tõsiasja, et Nõukogude Liitu ei saa enam taastada. Võib-olla nad enam vanuse tõttu selle nimel 24/7 ei pinguta ja mõnel helgemal hetkel isegi mõtlevad, et Eesti Vabariigi pension on palju parem kui pojakaotanu pension Venemaal, aga ikka tahaks.
See siiski näitab ka seda, et integratsiooniga pole 30+ aastaga paraku midagi juhtunud?
Jah, aga ma arvan, et 1992. aastal osalt ka kollektiivse lääne poolt sisse süstitud optimism – kui pingutate, siis küll te hakkama saate – oli alusetu.
Eeldada, et väikesed rahvakirjud eestlased ja lätlased suudavad lühikese aja jooksul sovetlikest venelastest global citizen’id teha, oli ilmselt liiga kõrge sihikuseade.
Teistpidi integratsiooni kasuks võib öelda, et meie võtsime seisukoha, et me ei hakka nagu Stalin teile kätte maksma, vaid me loome võimalused. Need, kes on tahtnud, on saanud ja järelikult ülejäänud pole tahtnud. Lõpuks ka need, kes on eesti keele ära õppinud, pole vältimatult Eesti iseseisvuse sõbrad, nagu me teame. Samas nad on siiski midagi teinud, et oma kodanikuõigused kätte saada. Järelikult see integratsiooni teoreetiline eeldus ei olnudki päriselt vale, aga üle hinnati lihtsalt nõukogude inimese soovi selles osaleda. Ta põhimõtteliselt vaikimisi keeldus sellest ja siin aitas väga kaasa Keskerakond, kes võttis pidevalt õigustavaid, soosivaid positsioone.
Arvestame nüüd eri vanuste suhtumist Eesti riiki. Kui oli Katri Raiki kukutamine ja Raekoja platsile kogunes sadu inimesi, siis ma olin ise seda kajastamas ja seal olid peamiselt noored. Kuigi ma ei näinud seal ühtegi ilma aktsendita eesti keelt rääkivat inimest, siis kas see näitab siiski, et mingisugune nihe on toimunud, et noorte seas on eestlus ja läänelikkus sealgi hinnas?
Kindlasti. Ma arvan, et see on võib-olla ka individuaalselt Katri kapital, et ta on nendega seal suhelnud, neid seal kolledži kaudu proovinud õpetada ja ehk avanud ka kardinaid Eesti salakeele ja meele mõistmiseks. See on kindlasti saavutus ja kui need noored on ka vanad ning neile tulevad samasugused järeltulijad, siis põhimõtteliselt on see suhtumine võidetav. Inimesed, kes mäletavad Nõukogude Liitu ja võivad seda seetõttu kas vihata või taga igatseda, nende aeg on ka piiratud. Varsti on nad otsas. See näitab plusspoolt, aga miinuspool on suurem, sest putinism, russki mir ja kõik see, mis lõõtsub kolooniates ning on asukohariigi iseseisvuse vastu, on olnud edukam. Vastuvõtlikkus sellele mõttele on suurem kui teistsugusele mõttele. Ma arvan, et see on üdiprobleem. Eks seal ole ka sadu asju, millest ma ei tea.
Enne küsisid, et kas mul oleks visiooni. Ma ei tea, kas seda visiooniks nimetada, aga ma olen vaimusilmas mõelnud, et paljud räägivad barokse Narva taastamisest ja samal ajal on ka Sillamäe kui nõukogude muuseumi loomise plaan. Ma mõtlen, et kui Narva elektrijaamade autonoomne jahutusvee võtmise projekt on valmis, siis võiks Narva veehoidla alla lasta, sest meil pole seda siis enam vaja. Seega me taastaks Narva kose ja ma usun, et selle taastamine ainuüksi loodusliku fenomenina toob need puuduolevad Kreenholmi kinnisvara investorid sinna kõik kohale ning see annab ka motivatsiooni sellele narvalasele, kes näeb, et tulevik ei ole putinismis. Selle taustal saaks Sillamäe elanikele teha pakkumise, millest on keeruline keelduda. Kui te tõesti tahate siia mingit soveti pühamut teha, siis me aitame teid selles, aga tingimusel, et kogu linn läheb selle alla ja te hakkate iga päev elama ka nii nagu nõukogude ajal. Me teeme klaasseina ette ja välismaa turistid hakkavad teid kalli raha eest vaatamas käima.
Klaaskuppel peale.
Põhimõtteliselt jah, aga kogu linn, sest linn on unikaalne. Odessa treppide koopia on, luteri kiriku moodi linnavalitsus on, Stalini tüüpi majad on. Lihtsalt elukorraldus läheb ka samasuguseks. Ma arvan, et nad keelduvad sellest ahvatlusest.
Kas see oleks asi, millega võiks Ida-Virumaal kandideerida ka kohalikel või riigikogu valimistel: et vaadake, mul on visioon?
Vast ei teeks paha, kui selline idee kohalike valimiste kontekstis läbi käiks, aga vaevalt sillamäelased hääletaksid enda steriliseeritud isolatsiooni ja nõukogude ajamuuseumis elamise poolt. Küll aga võiks see vähendada nende indu igasuguste russki mir’i õiguste tagaajamisel. Ma ei tea, kuidas Ida-Virumaal riigikokku kandideerimisel edaspidi on, sest see mudel, mis riigikokku kandideerimisel on olnud ja mis oli enamasti Keskerakonna kontrolli all, murdus nüüd.
Ja murdus ka ilma Katri Raikita, sest kui oleks ka selle juurde pannud, siis mine tea, mis Keskerakonnast alles oleks jäänud.
Ma ei tea, mis selle Aivo Petersoni õige nimi on, kuskilt internetist on leitav, aga vahet pole. Tema teenis hääli, õigustas Donetski separatismi. Stalnuhhin teenis ka päris palju hääli, õigustades põhimõtteliselt venekeelsuse ja -meelsuse ning nõukogude korra stabiilset jätkumist. See on see, mis meile on jäänud seal.
Midagi ei ole teha, imperatiiv ongi see, et me peame kasvatama Eesti vabariiki. Kuidas seda teha?
Pedagoogidele juba mõjub poolteist palka, võib-olla teistele spetsialistidele mõjub ka, aga probleem on selles, et kuna Eesti on nii väike, siis keegi sinna ei koli. Nad käivad nagu Soomes tööl, annavad tunnid ära ja tulevad tagasi. Aga meil on vaja, et nad elaksid seal permanentselt, nii et nad tarbiksid õhtul kultuuri, teeksid sporti, külastaksid kohvikuid. Nii väljuks see keskkond lõpuks russki mir’ist.
Jõuame jälle selle üürimajani.
See olnuks hea algus jah, aga üks üürimaja ei lahenda veel sedavõrd mastaapset probleemi nagu üks maakond.
Mis siis Ida-Virumaast kolme-nelja aasta perspektiivis saab? Kui eriesindaja on tööle saanud, natuke võlukepikesega vehkinud, siis kas see muudab midagi?
(Paus.) Võiks öelda, et vaatame, kes sinna siis pannakse. Kui võimekas ja kaasakiskuv inimene seal tegutsema hakkab pluss millised on tema volitused. Jällegi, kas need saavad olla põhiseaduseülesed volitused? Kui on tõesti ainult see, et ta Euroopa rahavoogu seal kohapeal suunab, siis unustage ära, meil on praegugi üle-eestiliselt Euroopa raha kasutamata. Ja siis jääb ikkagi küsimus, et millega see EISA või PEISA tegeleb. Ma ei arva, et see toob väga suure ja olulise vahe sisse.
Loodame parimat, aga paraku jätkame samas vaimus?
Ma kardan küll. Vähemalt see, mis mina pidin 30 aastat tagasi tegema ja mis ka mingil määral õnnestus tolles ajas, oli nimelt, et omavalitsus on põhiseaduse järgi see, mis kohapeal asja teeb. Ei olnud illusiooni, et kõik nõukogude inimesed hakkavad korralikeks inimesteks. Samas eeldus, et nad õpivad ära Eesti seadused, saavad aru, miks demokraatlikult omavalitsust tuleb korraldada, mingil määral töötas. Lõpuks pole 30 aastat enam mingit erakorralist meedet selle maakonna peal vaja olnud. Pikemas perspektiivis ikkagi jah, kui tekib rohkem eestimeelseid kodanikke nende omavalitsuste territooriumitele, siis nende esindatus ka volikogudes paraneb ning järelikult ka linnavalitsus muutub ja nii ta läheb. See on see, millesse ma usun, aga ma tean, et see pole väga lihtne. Kui on võluretsept, kuidas need inimesed regioonis rakendada, siis tuleb seda rakendada, aga ühe esindaja pidamine ei muuda seda tasakaalu.


Perenaistel jagus ilma kiuste tarvilikku hoidiste valmistamiseksHoolimata kaks kuud kestnud kuumadest ja kuivadest suveilmadest rõõmustavad usinad perenaised rikkaliku juur- ja puuvilja ning seenesaagi üle. Ühed on teinud hoidiseid vaid oma perele, teised ka laatadel müümiseks. Napiks või olematuks jäi aedmaasika-, varajase vaarika ja mitme luuvilja saak, sest külm võttis neil õied.Hobitalunik Evi kasvatab juurvilju oma maakodus Räpina vallas. Ta alustas ema-isa kõrvalt ja on siiani sellega tegelenud, täiendades aeg-ajalt aeda mõne viljapuuga ja peenraid mõne uue juurviljaga.„Kartulisaak oli hea, samuti porgandi-ja peedisaak. Arvestatava saagi taga on oma osa ka koduaia heal mullal,” rääkis Evi. Tomatisaak oli tal tänavu ülirikkalik, paprikad, mõned jalapenod ja sibulad andsid samuti korraliku saagi ja tänu sellele on talveks praekõrvane purkides.„Jalapenokaunad sarnanevad tšillikaunadega. Lõikan kauna lõhki, võtan seemned välja ja panen nende asemele peekoniviilu keeratud toorjuustu ja siis ahju,” tutvustas ta ühte jalapeno kasutamise retsepti.Kurgitaimi pani Evi mulda vaid kaks, kuid saagikus oli piisav. Kapsas on ainus juurvili, mida ta ostab, sest kapsaussidega võitlus ei paku rõõmu.Nii musta kui ka punase sõstra põõsad kandsid korralikult, eriti suuri marju kandsid mustasõstrapõõsad. Perenaine sõnas, et suure saagi taga oli hobusesõnnikuga väetamine. „Asetasin ümber põõsa kobestatud mullale ajalehe, mis hoiab niiskust ja hiljem panin sinna peale niidetud rohu,” jagas ta üht võtet.„Punastest sõstardest tegin ainult mahla, mustadest mahla ja toormoosi, maitsvad karusmarjad sõin põõsa küljest ära,” rääkis perenaine. Ta pani paar aastat tagasi mulda ka kolm viinamarjaistikut, kuid need ei ole siiani veel märkimisväärset saaki andnud.Kaja on Palootsa talu perenaine Kääpalt, tema on samuti aastakümneid omaja laste perele köögivilja kasvatanud. „Kartuli-, aiavilja-ja õunasaak oli üle ootuste hea. Kuna meie elamine on Võhandu jõe lähedal, saime ka kuivadel kuudel aedvilja kasta ilma hirmuta, et kastmisega kahaneb vesi kaevust,” tõdes ta tänulikult.Palootsa perenaine tunnistas, et kevadel võttis külm õied aedmaasikatelt, samuti kirsi- ja ploomipuude õied, mis tähendas, et maasikatest ja luuviljadest mli suu “ puhtaks pühkida.Suve teisel poolel korjatud aedvili on tal juba hoidistatud: osa kurke marineeritud, teine osa hapendatud ning tomatitest, paprikatest ja sibulatest letšo purkides, „Kapsas on ka hapendatud, Kasvatan kapsa varju all, siis ei lähe röövikud neile kallale,” ütles Kaja.Kui punased sõstrad on mahlaks tehtud, siis musti sõstraid oli tänavu põõsaste küljes väga napilt, sest põõsad on vanad. Kaja on mitu head aastat teinud viirpuumarjadest püreed, sest need on südamele kasulikud. „Keedan marjad ära, siis kallan nad sõelale, et seemned välja pressida, seejärel keedan segu suhkruga ja ongi püree purkipanekuks valmis,” tutvustas ta.Palootsa perenaine rõõmustas rikkaliku seenesaagi, eelkõige kukeseente üle. „Nii rikkalikku seenesaaki oma metsast ei meenu küll viimastest aastakümnetest. Meie metsa pindala on väike, kuid leidsime sealt tänavu lisaks teada paikadele ka uusi seenekohti.” Kukeseened pani ta omas mahlas kuumutamise järel sügavkülma, teisi seeni kas soolas või marineeris.Kahe tunniga kaks ämbritäit seeniTaalbergi talu perenaine Ulvi Kallas, kes on Võrumaal teada-tuntud eriliste hoidiste valmistajana, ütles läinud nädala lõpul, et korjas kahe tunniga kaks 15-liitrist ämbrit seeni täis. See kinnitab, et seenesaak on kagunurga eri paigus hea. Ta üsas, et ülemöödunud aastal oli samuti palju seeni.Kahas ütles, et hoidiste retseptid mõtleb ta ise välja. Näiteks valmistab perenaine kukeseeneletšot pihlakatega ning osa seentest hapendab.Taalbergi talu perenaine alustas hoidiste tegemist juba varakult, kui tema aias kasvava 200 rabarberipõõsa varred olid esimeseks mahlaks küpsed. Esimese rabarberimahla tegi perenaine juba enne jaanipäeva, sobiva suve korral saab teisegi teha ja vahel isegi kolmanda korra.„Mõtlen rabarberist kommide tegemisele. Koorimata rabarberivarred tükeldan ja panen tosinaks tunniks meega seisma, selle aja jooksul tõmbab mesi neist mahla välja. Seejärel kurnan mahla ära. Mahl läheb joogiks, tükid kuivatisse, kust mõne aja möödudes võtan rabarberikommid välja,” tutvustas ta.Vaarikad said kevadel külma, sellepärast on saak tagasihoidlik, kuid punase sõstra ja vaarika želeeks viimaseid jagub.Lisaks punase sõstra põõsastele kasvab Taalbergi talu aias mustasõstra- ja karusmarjapõõsaid. „Kõik põõsad olid marju täis, väetasin neid hobusesõnnikuga,” märkis Kallas, Ka pirnipuud andsid korraliku saagi, kuid ploomi-, mureli- ja kirsipuude õied võttis külm kevadel ära.”Tomateid ja kurke Taalbergi perenaine ei kasvata, kuid mitmesuguseid kurgitooteid on tal juba 1000 (tuhat!) purki. Ühtedes on küüslauguga marineeritud kurgid, teistes salatid, nagu kurgi, sibula ja tšiili salat jt. „Tänavu tegin ka uue salati, milles on kurk, sibul, paprika ja sinepiseemned,” ütles Taalbergi perenaine.Kõrvitsasaak oli korralikTuti talu perenaine Reet Käär Rummi külast Osula kandist jäi juurviljasaagiga väga rahule, „Kasvatasime kõike peale kaalika ja kõik juurviljad andsid korraliku saagi. Jagub nii oma kui ka laste perele,” tõdes ta.Kõrvitsasaak on ülihea, nii et perenaine saab teada-tuntud kõrvitsasalatile ja-supile lisaks teha kõrvitsakooki ja -moosi. „Kõrvitsatükid tuleb suhkruga, soovitavalt moosisuhkruga, potti panna, lisada sidrunimahla ja peale keetmist ongi maitsev kõrvitsamoos valmis,” õpetas ta.Suvikõrvits andis ka arvestatava saagi. „Suvikõrvitsast teen vormitoitu, kotlette ja hoidiseid, nagu juurviljahoidis, millele lisan tomatit ja porgandeid ning maitseaineid,” rääkis perenaine.Kuigi põlduba sai varakult mulda ja saagi üle perenaine ei nurise, oli see varasemate aastatega võrreldes tagasihoidlikum, Hernega oli kehvem lugu, sest ussid tegid seal oma töö. „Kartuli-, sibula-ja küüslaugusaak oli väga korralik,” sõnas Käär ja lisas, et kahel kuival suvekuul ta palju ei kastnudki.Mürgitamata kasvanud kapsastel olid enamikul ilusad pead, kuid viimased tuli kanade ette visata, sest neis võimutsesid ussid.Nii nagu paljudes aedades, võttis kevadine külm ka Tuti talu aias kõigil luuviljapuudel õied, samuti sattus varajane vaarikas külma küüsi. Aedmaasikaid talus ei kasvatata. Pirnipuud andsid arvestatava saagi, õunapuud vähem.Pere ei pea juur- ja puuviljahoidiseid poest ostma, sest värske saagi kõrval on alles hoidiseid ka läinud aastast. „Olen oma pere tarvis moose-mahlu ja salateid teinud 40 aastat ning me ei ole kunagi ühtegi hoidist poest ostnud,” sõnas Käär. Ta lisas, et hoidiseid jagub ka sõpradele kinkimiseks.MARI-ANNE LEHT


Kuidas oma olematuid ideaale jalge alla tallav Isamaa keskerakonnastubSeda, et poliitikas ei kehti mingid põhimõtted, näitab ilmekalt tõik, kuidas Isamaa keskerakonnastub. Eesti taasiseseisvunud ajaloo kõige põhimõttelisemad ideoloogilised vaenlased on leidnud teineteist ja tunnevad veel selle üle uhkustki. End ise rahvuslikuks ja konservatiivsekski erakonnaks pidav Isamaa võtab järjest vastu kesikute seast üle hüpanud poliitikuid, maailmavaadetega pole siin mitte mingit pistmist.
Meenutagem, et alates 1990. aastatest kuni vähemalt 2012. aastani, misjärel Isamaa margianliseerus, oli Eesti parteisüsteemi peamine poliitiline ja ideoloogiline konflikt Keskerakonna ja Isamaaliidu vahel. Põhimõtteline vastasseis sai alguse juba laulva revolutsiooni ajal, mil Keskerakond kasvas välja Rahvarindest ja Isamaa suuresti Eesti Komiteest.
Kahe erakonna omavaheline vihkamine oli nii suur, et tipnes milenniumivahetusel nn pildiskandaaliga, kui Isamaa esimees Mart Laar tulistas Meegomäel Kaitseväe lahingukoolis pumppüssiga Keskerakonna esimehe Edgar Savisaare pildi pihta.
Vaatamata ajakirjanduse üleskutsetele tagasiastumiseks jätkas Laari valitsus ametis kuni 2002. aasta alguse valitsuskriisini.
Isamaa kahepalgelisust kujutas ilmekalt elamislubade skandaal 2011. aastal, mil siis juba IRL-i liikmed müüsid oma positsiooni kasutades Eesti elamislubasid ligi 150-le kliendile idast.
Riigikogus moodustatud uurimiskomisjon leidis, et elamislube vahendas Nikolai Stelmachi firma ja Indrek Raudne oli sellest äritegevusest teadlik. Vanalinna Kooli tänava maja ühte korterisse oli äriregistri andmetel erinevad Venemaa, Valgevene, Ukraina riikide kodanikud sisse registreerinud 78 ettevõtet.
Skandaali tulemusel lahkusid Stelmach ja Raudne mõlemad IRL-ist, Raudne ka Riigikogust ja Stelmach Tallinna volikogust.
Tollane Eesti Demokraatliku Rahvuslike Jõudude Koostöökoja juht Henn Põlluaas kirjutas toona, et elamislubade skandaali tõttu peab tagasi astuma ka peaminister Andrus Ansip. „Tegemist on pettuse ja korruptsiooniga, ametiseisundi kuritarvitamisega, teadlikult valeandmete esitamisega ja seda tegid valitsuserakondade poliitikud,“ kirjutas Põlluaas. „Pole välistatud, et omades kompromiteerivat infot elamislubadega äritsemise kohta, püüti nende läbi ka valitsuse tegevust ja otsuseid mõjutada. Seda enam, et teadlikult või teadmata lõid mahhinatsioonideks soodsat pinnast ka eelnimetatud valitsuse liikmed. Kapo aastaraamatu andmetel kasvab FSB aktiivsus aasta-aastalt ning kõikvõimalikud katsed poliitikuid, ärimehi jne enda kontrolli alla saada on pigem reegel kui erand.“
Ta lisas, et elamislubade ja ID-kaartide vormistamise skandaal on kahtlemata suureks löögiks IRL-ile, kes on püüdnud näidata ennast isamaalise erakonnana, mis seisab rahvuslik-konservatiivse maailmavaate, ausa poliitika ja ideaalide eest. „Paraku on selline imago juba aastaid pelgalt mask,“ tõdes Põlluaas.
Elamislubade skandaalile eelnes Keskerakonna Idarahaskandaal ja järgnesid Priit Toobali nn printimisskandaal ja Reformierakonna rahastamisskandaal. Samuti mitmed väiksemad juhtumid.
Isamaa maailmavaate hägustumine viis selleni, et erakond lagunes ning sealt eraldunud poliitikud moodustasid teatavasti Parempoolsete partei. Nüüd liigutaksegi poliitilise skaala teise otsa
Tänane Postimees kirjutab, kuidas Keskerakonnast on 30 aasta jooksul lahkutud teistesse erakondadesse, kuid mitte Isamaasse. Nüüd on olukord muutunud. Niisiis soovib Isamaa oma mõju suurendada nui neljaks ja oma peaaegu juba olematuid ideaale jalge alles tallates. Lühidalt öeldes kaotas Isamaa oma näo suuresti juba Res Publicaga ühinedes ning teeb keskerakonnastudes nüüd veelgi enam.


Pärnu ettevõtja leidis sotsiaalmeedia kaudu tõstuki transportija, kahju üle 1200 euroPolitsei poole pöördus Pärnu ettevõtja, kes oli Facebooki vahendusel otsinud endale välisriigist soetatud tehnika transpordiks sobilikku teenuse pakkujat.
Ettevõtjaga võttis seepeale ühendust potentsiaalne firma, kes lubas tõstuki Eestiss toimetada. Pärnu ettevõtja kandis talle raha, kuid seni ei ole tema soetatud masin siia jõudnud.
Lisaks ei vasta pakkuja enam ka teenuse tellinud ettevõtjale. Kelmusega tekitatud kahju on üle 1200 euro. Juhtumi asjaolude uurimiseks on alustatud kriminaalmenetlust.


FC Barcelonat kahtlustatakse altkäemaksu andmisesBarcelonat süüdistatakse üle 7 miljoni euro eest saadetud ülekandeid endisele kohtunike asepresidendi, José María Enríquez Negreira firmadesse.
Barcelona have been charged with suspected bribery for payments worth more than €7 million made to companies linked to the former vice president of the refereeing committee, José María Enríquez Negreira, judicial sources have told Spanish news agency EFE. pic.twitter.com/vl3RrYocc9
— ESPN FC (@ESPNFC) September 28, 2023
Barcelona on samal ajal aga kõik süüdistused tagasi lükkanud ning praegune peatreener Xavi andis toona Märtsis ka intervjuu: ” Ma pole kunagi tundnud, et kohtunikud oleksid meie kasuks vilistanud, mitte kunagi.”
Barcelona have been officially charged with “active bribery” in the Negreira case.
(Source: @COPE) pic.twitter.com/zElHDCE4wW
— Transfer News Live (@DeadlineDayLive) September 28, 2023


Ekspert selgitab: Kuidas ära tunda ja vältida õngitsuslehti e-kaubandusesÕngitsuslehed kujutavad endast olulist ohtu e-kaubanduse tarbijatele.Foto: Shutterstock
Oixio küberturbe ärisuuna juht Andres Vallistu selgitab, mis on õngitsuslehed ning kuidas neid ära tunda.
Kiiresti arenevas e-kaubanduse maailmas, kus mugavus ja kiirus on võtmetähtsusega, kasutab üha rohkem tarbijaid oma igapäevaste vajaduste rahuldamiseks veebipoode. Siiski kaasnevad selle mugavusega riskid ning üks kõige levinumaid ohtusid on õngitsusrünnakud ja õngitsuslehed. Õngitsuslehed on veebisaidid, mille eesmärk on kasutajat petta ja paljastada tundlikku teavet, nagu sisselogimisandmed, krediitkaardi numbrid ja isikuandmed.
E-kaubanduse kontekstis jäljendavad õngitsuslehed legitiimseid veebipoode või makseplatvorme, et varastada finantsandmeid ja isiklikke andmeid. Need pahavara veebisaidid kasutavad sageli erinevaid taktikaid, et tunduda ehtsate veebisaitidena, mis muudab tarbijatele legitiimsete ja võltsveebide eristamise keeruliseks.
Õngitsuslehtede tavalised tunnused:
Kahtlased veebiaadressid: Õngitsuslehtedel võivad olla veebiaadressid, mis sarnanevad tuntud e-kaubandusplatvormidega. Otsige veebisaidi aadressis kirjavigu, lisakaraktereid või ebatavalisi domeenilaiendeid.
Veebilehe disain: Petturid võivad jäljendada legitiimsete e-kaubanduse saitide disaini, kuid võib esineda peenemaid erinevusi, nagu fonditüübid, logod, värvid või paigutuse ebatäpsused.
Halb grammatika: Õngitsusveebid sisaldavad sageli grammatilisi vigu või ebaselgeid sõnumeid toote- või sisukirjelduses.
Puudub HTTPS: Legitiimsed e-kaubanduse veebisaidid kasutavad andmete edastamiseks HTTPS protokolli, mis krüpteerib veebiliikluse. Kontrollige alati lukusümboli olemasolu oma veebilehitseja aadressiribal ja veenduge, et veebisaidi aadress algab https://-ga.
Ebatavalised makseviisid: Olge ettevaatlik, kui veebisait aktsepteerib ainult tundmatuid makseviise või palub tasumist pangakontolt või krüptorahaga.
Näpunäited enda kaitsmiseks Õngitsusveebide eest:
Kontrollige veebiaadresse: Uurige alati hoolikalt veebisaidi veebiaadressi, mida külastate. Olge eriti ettevaatlik e-posti teel saabunud linkidel klikkimisega. Käsitsi veebiaadressi sisse toksimine on ohutum.
Kasutage võimalusel ainult tuntud e-kaubanduse platvorme: Mainekad platvormid pööravad suuremat rõhku kasutaja turvalisusele.
Lülitage sisse kaheastmeline autentimine (2FA): Alati, kui võimalik, lubage 2FA oma kontodel, et lisada täiendav turvakiht.
Küberhügieen on elementaarne: Viige läbi ettevõttes regulaarseid küberhügieeni koolitusi, mis räägivad muuhulgas õngitsemise ohtudest ja sellest, kuidas ära tunda õngitsusrünnakuid.
Kasutage viirusetõrjetarkvara: Kasutage usaldusväärset viirusetõrjetarkvara, mis võib aidata tuvastada ja blokeerida õngitsusrünnakud.
Teatage kahtlastest saitidest: Kui satute kahtlase e-kaubanduse veebisaidi peale, teatage sellest on ettevõtte IT tuge ja ei tee kindlasti paha, kui teavitate ka e-kaubanduse platvormi pakkujat võimalikust petulehest.
Õngitsuslehed kujutavad endast olulist ohtu e-kaubanduse tarbijatele. Olles valvsad, ettevaatlikud isikliku teabe jagamisel ja teades õngitsuslehtede enamlevinud tunnuseid, on võimalik pettuse ohvriks langemise riski olulisel määral leevendada.


PÄEVA TEEMA | Märt Põder: meil on ametis riigikogu, mille mandaat põhineb kehtetutel sedelitelOlukord on košmaarne, sest kooskõlas algsete kartustega oleme ohverdanud hääletamise salajasuse, aga see ohver on olnud asjata, sest selle eest lubatud kontrollitavust pole me saavutanud.
Käisin esmaspäeval riigikogu põhiseaduskomisjonis tutvustamas kollektiivset pöördumist, mis nõuab e-hääletuse vaadeldavaks muutmist. Pärast mu ärakuulamist ja poolt tosinat jahmunud küsimust lükkas komisjon seisukoha võtmise edasi.
Vaatlemise abil valimiste demokraatliku kontrolli tagamine on tõepoolest keeruline põhiseaduslik küsimus, mis on põhjustanud palju tülisid kuluaaris ja mille arutelu põhiseaduse tasemel oleme aastakümneid edasi lükanud. Kuigi arutelu kisub vahel tehniliseks, on küsimus oma olemuselt pigem õiguslik, sest valimiste demokraatlik läbiviimine eeldab hääletamistulemuste avalikku kindlakstegemist ja pole selge, kuidas seda arvutite kasutamisel saavutada.
E-hääletusega 2000ndatel alustades usuti, et vaadeldavust saab tagada tseremoniaalselt – arvutid pakitakse vaatlejate juuresolekul pidulikult lahti, paigaldatakse sinna tarkvara ja niisuguse tsremooniana viiakse avalikkuse kontrolliva pilgu all läbi kõik järgnevad valimisprotseduurid. Kuna see ei erine väga pabersedelitega toimetatavate valimiste vaatlemisest, jäeti valimistulemuste avaliku kindlakstegemise ja vaadeldavuse põhiseaduslikud küsimused arutamata.
Puudub krüptograafiline kontroll
Kuna sellise vaatlemise korral jäävad arvutid “mustadeks kastideks“ ja neis toimuv sisuliselt vaadeldamatuks, soovitasid Tartu krüptograafid juba 2000ndatel selle kõrval valimiskasti kontrolli krüptograafia vahenditega. Kuna poliitkute meelehärmiks soovitati seda juurutada kiirustamata ega olnud soovitatud rätpsepakrüptograafia ka poliitikuid nõustanud õukonnainformaatikutele lõpuni arusaadav, hakati vaidluste järelmina pidama sellist kontrollimist takistuseks e-hääletuse läbiviimisele.
Nüüdseks on rahvusvaheliste vaatlejate ja kohalike aktivistide survel küll loobutud algsest tsemoniaalse vaadeldavuse kontseptsioonist, kuid kas vana vimma või puuduva pädevuse tõttu või nende kombinatsioonis ei ole siiski suudetud tegelikkuses rakendada soovitatud krüptograafilist kontrolli. Nii on rahvusvaheliste vaatlejate värske hinnang meie kontrollmehhanismidele lausa hävitav:
E-hääletuse vaadeldavus ehk demokraatlik kontroll elektroonsete valimiste üle on praeguseks läbi aegade kõige madalamal tasemel
„Nagu eelnevalt soovitatud, peaksid valimiste korraldajad kaaluma meetodeid, kuidas saavutada läbiv (end-to-end) kontrollitavus. Praeguste kontrollitavuse mehhanismide parandamiseks peaksid valimiste korraldajad kõrvaldama puudused individuaalses kontrollitavuses ja tagama, et kõik e-hääletamise tulemuste kindlaksmääramise kriitilise tähtsusega etapid oleksid auditeeritavad.“ (OSCE/ODIHR, 2023)
Me mitte ainult pole läbi kukkunud kontrollitavuse tagamisel, sest meie süsteemis ei kata demokraatlik kontroll valimistulemuste kindlakstegemise kõiki olulisi samme, vaid me oleme puudulikult rakendanud ka QR-koodi süsteemil põhinevat individuaalset ehk valija isikliku hääle kontrolli.
E-hääletuse kontroll on aegade madalamal tasemel
Seega võib ütelda, et e-hääletuse vaadeldavus ehk demokraatlik kontroll elektroonsete valimiste üle on praeguseks läbi aegade kõige madalamal tasemel, sest pole enam seda algselt piisavaks peetud tseremoniaalselt vaadeldavust, millest on loobutud, aga pole ka seda teist krüptograafilist vaadeldavust, millesse algselt ei usutud, aga mida pole nüüd suudetud korrektselt rakendada.
Läbiva kontrollitavuse tõrjumist on aegade algusest saatnud jutud sellest, kuidas see võivat ohustada hääletamise salajasust ning võimaldada häältemüüki. Tõepoolest, juba rahvusvaheliste vaatlejate 2019. aasta raport kinnitas meile, et oleme loonud valija isikliku hääle kontrolli mehhanismi, mis “on vastuolus riiklike seaduste ja rahvusvaheliste standarditega, mis puudutavad hääle salajasust“.
Lähemalt vaatlusel selgub, et QR-koodil põhinev valija isikliku hääle kontroll võimaldab valijal digiallkirja tõsikindlusega tõendada, kelle poolt ta oma hääle andis. Kuigi see võib paista hääletusprotokolli süütu kõrvalnähuna, siiski võimaldab see nõuda valijalt hääle tõendamist väljapressijal – aga veelgi enam korraldada mugavalt häälteostu osapoolte kokkuleppel. Selline tõendatavus pole kindlasti soovitatav.
Olukord on tõepoolest košmaarne, sest kooskõlas algsete kartustega oleme ohverdanud hääletamise salajasuse, aga see ohver on olnud asjata, sest selle eest lubatud kontrollitavust pole me sellegipoolest saavutanud. Välisvaatlajate hinnangul pole asi ohvri ebapiisavuses, vaid selles, et me pole demokraatlike valimiste nõudmistest õigesti aru saanud.
Kas e-hääletust polegi võimalik läbi viia seaduspäraselt?
Täpsemad arvutused näitavad, et kui kehtetud sedelid oleks eemaldatud, oleks kaotanud riigikogu koha praegusest koosseisust 22 rahvasaadikut. Kui tutvustasin esmaspäeval põhiseaduskomisjonis valimiste vaadeldavust nõudvat kollektiivset pöördumist, tekitas mandaadi legitiimsuse küsimus selle liikmete seas märgatavat ebamugavust.
Lisaks isiklikule ebamugavusele on aga veelgi ebamugavam sellest tulenev küsimus, et kui e-hääli peab lugema kokku seadust eirates, siis kas see tähendab, et e-hääletust polegi võimalik läbi viia seaduspäraselt?
Kui tutvustasin esmaspäeval põhiseaduskomisjonis valimiste vaadeldavust nõudvat kollektiivset pöördumist, tekitas mandaadi legitiimsuse küsimus selle liikmete seas märgatavat ebamugavust.
Tegelikult on e-hääletuse algusest peale lükatud edasi ka arutelu uudse hääletusviisi vastavusest põhiseadusele ja ainuke põhiseaduslikke küsimusi arutanud riigikohtu otsus ütleb sõnaselgelt:
„Vabariigi President ei vaidlusta ja kolleegium käesolevas asjas ei käsitle elektroonilise hääletamise üldist kooskõla Eesti Vabariigi põhiseadusega.“ (Märt Rask, Tõnu Anton, Eerik Kergandberg, Lea Kivi, Ants Kull, 2005)
Kuigi kolleegium 2005. aastal pidas sellist arutelu võimalikuks ja ehk isegi vajalikuks, siiski pole seda kunagi aset leidnud ja kõrged õigusametnikud on läbi aegade peamiselt väljendanud soovi ning lootust, et e-hääletus osutub põhiseaduspäraseks millalgi tulevikus, kui selline hindamine läbi viidaks.
„Elektroonilise hääletamise plussidest tasub põhiseaduse seisukohast silmas pidada just soovi suurendada valimisaktiivsust ning seeläbi riigivõimu legitiimsust. Kui aga hakkavad levima kahtlused Interneti-hääletuse tulemuste objektiivsuse ning hääletamise salajasuse osas, võib riigivõimu legitiimsus sootuks väheneda. /—/ E-hääletamisest ei tohi kujuneda uut elektroonilist sõidupiletit, mis tekitab probleeme sõitjatele ning mille kasutuselevõtt ja õiguspärasus on kahtluse alla seatud.“ (Allar Jõks, 2004)
„Tehnilise lahenduse probleemid, mis vajavad lahendamist, ei tähenda veel automaatselt, et e-hääletamise idee ei ole üldse põhiseaduspäraselt teostatav.“ (Indrek Teder, 2011)
„Ma ei saa praegu öelda, et kehtiv regulatsioon oleks minu arvates põhiseadusega tingimata vastuolus, kuid leian, et seda tuleks vähemasti korrakohaselt ja põhjalikult argumente kaaludes hinnata.“ (Villu Kõve, 2023)
Kuni seda hindamist pole toimunud, seni võib selliseid sõnavõtte ilmselt igati õigustatult nimetada õiguslikuks soovmõtlemiseks.
Isegi kui sellise põhiseaduslikkuse järelevalve võib algatada ka riigikohus, tähendab selle algatamine valimiskaebuse alusel valimistulemuste väljakuulutamise edasilükkamist määramata tulevikku.
Noore demokraatia riigiõiguslikud kasvuraskused
Arvestades, et rahvusvahelised vaatlejad toovad ühemõtteliselt välja, et meie e-hääletus ei vasta hääletamise salajasuse põhimõttele, algselt suurimat tüli põhjustanud kontrollitavuse lahendus on teostatud vigaselt ning selle õiguspõhimõtted siiani läbi arutamata, e-hääletuse läbiviimisel eiratakse seadusi ega suudeta anda eiramisele õiguslikku seletust ei VVK, riigikohtu ega prokuratuuri poolt, siis pole mõeldav, et e-hääletusega saaks üldse jätkata põhiseaduspära tervikliku hindamiseta.
Valimiste demokraatliku kontrolli puudutava õigusselguse osas võib võrdluseks tuua Saksamaa ja sealse konstitutsioonikohtu, mis arutas vaadeldavuse küsimuse läbi 2009. aastal ning seadis selged nõudmised elektrooniliste vahenditega läbiviidavatele valimistele:
„Valimiste avalikkuse põhimõttest lähtuvalt /—/ peavad valimiste kõik olulised sammud olema avalikult vaadeldavad välja arvatud juhul, kui selle välistavad muud põhiseaduslikud kaalutlused. Kui valimisteks võetakse kasutusele elektroonilisi seadmeid, siis peavad valimiste läbiviimise ja tulemuste kindlakstegemise olulised sammud olema kodanikele tõsikindlalt ja eriteadmisteta kontrollitavad.“ (2 BvC 3/07, 2 BvC 4/07, 2009)
Seda selgust pole meil kunagi olnud ja kui riigikohtu esimees Villu Kõve tegi valimiste järel ettepaneku “kaaluda vähemasti nii RKVS § 482 lg-te 3 ja 4 kui ka nende alusel kehtestatud reeglite põhiseaduspärasuse hindamiseks põhiseaduslikkuse järelevalve menetluse algatamist“, siis õiguskantsler Ülle Madise keeldus sellest esmalt sotsiaalmeedia postituses, mida kinnitas hiljem üle ka riigikogus esinedes.
Isegi kui sellise põhiseaduslikkuse järelevalve võib algatada ka riigikohus, tähendab selle algatamine valimiskaebuse alusel valimistulemuste väljakuulutamise edasilükkamist määramata tulevikku. Kahtlemata oleks rahuarmastavam, kui selle algataks valimiste vahelisel ajal õiguskantsler, kelle ülesannete hulka see seaduse järgi kuulub. Kui ta aga oma isikliku seotuse tõttu e-hääletuse väljatöötamisega ei tunne end selleks piisavalt erapooletuna, siis on tal vast võimalik oma rollist ka taanduda?
Kuna pole teada, kuidas lahenevad meie noore demokraatia riigiõiguslikud kasvuraskused ja kas üpris ilmselt põhiseadust eirava e-hääletusega kavatsetakse jätkata, edastasin kokku loetud kehtetute e-häälte küsimuse arutamiseks ka Euroopa Inimõiguste Kohtule. Ehk saame sealt digidemokraatia edendamiseks inspiratsiooni?


Riigi peaprokurör viibutab kohtu suunas sõrme, et Tallinna Sadama protsessil on kaitsjad eelisseisusTallinna Sadama mammutprotsessi puhul on viimasel ajal enim räägitud prokuratuuri kaadrivahetusest. Riigi peaprokurör Andres Parmas viitab, et nn uus tulija ehk riigiprokurör Kadri Väling vajab veel ettevalmistusaega. Kohtu aadressil on Parmas kriitiline.
Ekspress kajastas eile, et ringkonnaprokurör Kristo Adosson esitas Tallinna Sadama kohtuprotsessil isikliku sõnumi, et tahab elukutset vahetada. „Minu otsus kandideerida teisele avaliku sektori ametikohale ei ole seotud ühegi teenistusülesandega, vaid võimalus, mida ei soovinud mööda lasta.“
Andres Parmas sõnas Delfile, et kandideerimine teisele ametikohale ei tähenda, et prokurör lahkub. „Kui ta ei osutu kandideerimisel valituks, jätkab Adosson selles menetluses süüdistuse esindamist. Kui ta osutub valituks, ei toimu ametisse asumine päeva pealt, vaid meile praegu teadmata tähtajal, milleni ta kindlasti jätkab süüdistuse esindamist,“ märkis ta. „Ka see tähendab, et prokurör saab vajadusel süüdistuse esindamise sujuvalt üle anda.“
Adosson ei avaldanud, mis ametisse ta kandideerib. Küll oli ta kohtus palunud, et oktoobri teises pooles üks istung hiljemalt kell 12 lõpetataks ja teine täielikult tühistataks. Kohtunik Kristina Väliste aga taotlust ei rahuldanud. Adossoni nimetatud kuupäevad langevad kokku kohtunikueksami suulise osa toimumise aja ja ühe kohtu üldkoguga.
Tšasovskihi lahkumine oli ootamatu
Hiljuti pani ameti maha riigiprokurör Denis Tšasovskih, kes oli prokuröriks nii Tallinna Sadama kui Mailis Repsi kohtuasja puhul. „Tööelu vajab muudatust,“ märkis ta siis Ekspressile. Ta ei avaldanud, mis ta edasised plaanid on.
Tema ametist lahkumine tuli kolleegidele üpris ootamatult. Kiiresti tuli otsustada, et kohustused võtab mõlema kohtuasja puhul üle seni järelevalveosakonnas töötanud riigiprokurör Kadri Väling.
Mailis Repsi protsessi järgmine istung toimub 3. oktoobril, kus prokuratuuri esindab esmakordselt Väling. Algselt pidanuks ta seda tegema juba septembris, aga prokuratuur taotles tolle kuu istungite tühistamist, et Väling jõuaks senised tööülesanded lõpetada ja seejärel tunnistajate ülekuulamiseks ette valmistuda. Taotlus rahuldati.
Tallinna Sadama protsessil vahetult istungitel tööle asumiseks pole ta aga veel Parmase sõnul valmis. „Väling teeb tööd, et Tallinna Sadama kohtumenetlusega liituda, kuid nüüd tuleb talle tagada õiglane aeg, et nii prokuratuuri poolt kohtu ette viidud materjalidega kui ka kaitsjate tõenditega põhjalikult tutvuda. Alles seejärel on prokuröril võimalik liituda teise prokuröriga ka kohtusaalis,“ sõnas ta. Teadaolevalt enne novembri lõppu see ei juhtu.
Parmas kritiseeris kohust: „Ausa kohtumenetluse põhimõtte kohaselt peab kohus kohtlema võrdselt kõiki menetlusosalisi, see tähendab ka prokuratuuri. Nii kaitsjatele kui ka prokuröridele tuleb anda tõenditega tutvumiseks õiglaselt vajalik aeg. Paraku ei ole kohus seni soovinud kaitsjate tõenditega tutvumiseks anda prokuröridele aega võrdselt kaitsjatega, vaid vähem.“
Protsess kulgeb heas tempos
Parmas sõnas augustis Tšasovskihi ametist lahkumise taustal ERR-ile, et see kohtuprotsessi jätkumisele prokuratuuri poolt takistuseks ei saa.
Missugune on seis praegu? Parmas toonitas, et prokuratuur on kogu senise Tallinna Sadama menetluse vältel taganud ilma viivitusteta riikliku süüdistuse esindamise ja tagab selle ka edaspidi. „Kui Tšasovskih prokuratuurist lahkus, ei olnud minule teada, et teine süüdistust esindav prokurör kaalub samuti ameti vahetamist ja kandideerib teisele ametikohale. Tallinna Sadama kohtumenetluses süüdistust esindav prokurör peab sellega seoses kahel oktoobri istungipäeval olema töölt eemal, mistõttu teavitas ta juba aegsasti kohut ja menetlusosalisi plaanist taotleda kahe kohtuistungi tühistamist, et menetlusosalised saaksid oma plaane muuta ning et istungitele ei kutsutaks asjata tunnistajaid.“
Nagu eespool viidatud, siis kohtunik viimatisel istungil taotlust ei rahuldanud (seal oli jutuks ühe istungi varasem lõpetamine ja teise tühistamine). See ei välista muidugi, et ta võib istungeid ikkagi jooksvalt lühendada või ära jätta.
Parmas lisas, et sügisel on Tallinna Sadama kohtumenetluses tõendite uurimine kulgenud loodetust kiiremini ja see tähendab, et plaanitud tõendid on saadud uuritud vähemate istungipäevadega, kui esialgu arvati. „Loomulikult on prokuratuuril huvi, et kõik istungid toimuksid plaanipäraselt, kuid arvestades sügiseste istungitega saadud edumaad ja menetluse üldist mahtu, ei põhjusta kahe istungi tühistamine selles asjas venimist. Oktoobrisse on plaanitud koguni 17 istungit, mis tähendab, et ülejäänud 15 istungil on võimalik tõendeid uurida loodetud tempos.“
Parmas: süüdistust ei muudeta
Ekspress kirjutas mõni aeg tagasi, et Tallinna ringkonnakohtu 12. juuli kohtumäärusest selgub, et kohtunikud Elina Elkind, Orvi Koik ja Sten Lind kutsuvad prokuratuuri tungivalt mõtlema, kas Tallinna Sadama kohtuprotsessi on mõtet jätkata.
Prokuratuur süüdistab Ain Kaljuranda karistusseadustiku § 294 järgi altkäemaksu võtmises ametiisikuna. Aastatel 2008–2010 toimepandu on esimese astme kuritegu ja ei ole tänaseks aegunud. Kaljurand ise ennast süüdi ei tunnista.
Kaljuranna kaitsja Paul Kerese kaitseversiooni järgi ei olnud ta klient Tallinna Sadama juhina ametiisik. Teda saaks süüdistada altkäemaksu võtmises erasektoris, ent too on teise astme kuritegu, mis praeguseks aegunud.
Mis on prokuratuuri seisukoht, kas on põhjust protsessiga jätkata? Kas prokuratuuri hinnangul on ikkagi tegu juhtumiga, kus Kaljurand võttis altkäemaksu ametiisikuna?
„Kohtumenetluse käigus esitatud ja uuritud tõendite põhjal ei näe prokuratuur vajadust süüdistust muuta,“ kostis Parmas.


ÜK määras Vene ametnikele sanktsioonid valimiste eest Ukraina aladelLONDON, 29. september, AFP-BNS – Ühendkuningriik tegi reedel teatavaks sanktsioonid 11 Vene ametnikule ja riigi valimiskomisjonile libavalimiste eest okupeeritud Ukraina aladel tänavu septembris ja eelmisel aastal.
Suurbritannia on pärast Vene vägede kallaletungi Ukrainale kehtestanud sanktsioonid rohkem kui 1600 füüsilisele ja juriidilisele isikule.
Nüüd võttis London sihikule 11 ametnikku ja valimiskomisjoni, sest nad tegutsesid otseselt Ukraina kahjustamiseks ja tema territoriaalse terviklikkuse ohustamiseks eelmise aasta oktoobris ja selle aasta septembris läbi viidud nn referendumite ja valimistega.
Sanktsioonid määrati nii valimised organiseerinud Vene keskvalimiskomisjonile kui selle juhtivate ametnike hulka kuuluvale Natalja  Budarinale.
Karistada said ka Venemaale alluva Hersoni oblasti juht Andrei Aleksjenko ja sealse valimiskomisjoni juht Marina Zahharova.
Kõigi sanktsiooninimekirja kantute välismaa varad külmutatakse ja neile kehtestatakse reisikeeld.
Londoni sõnul korraldas Venemaa 2022. aasta oktoobis okupeeritud Ukraina aladel Hersoni, Donetski, Luhanski ja Zaporižžja oblastis "võltsitud ja ebaseadusikud petureferendumid". Seal ja 2014. aastal annekteeritud Krimmis korraldati ka valimised, mis lõppesid 10. septembril.
Ukraina ega lääneriigid valimisi ei tunnusta.
AFP – Baltic News Service


Sularahata ühiskond on totalitarismEhk on nii mõnigi mõelnud, et mida sularaha kadumine võiks tähendada: maksad poes mõne kaardi või muu digitaalse vahendiga, rahapesu on raskendatud ja hügieen on parem. Jah, nii mõtlesin minagi, kui poisinolk olin, kuid küpsemaks saades mõistsin oma mõtete naiivsust.Digivaluuta orjastab90 protsenti maailma keskpankadest on nüüdseks digiraha loomise projekti selja taga. Tegu on finantssüsteemi tsentraliseerimisega nõnda, et lõpuks luuaks inimestele arvelduskonto otse keskpanka. Viimased saavad sealhulgas tsiviilisikute kontojääke suurendada või vähendada, kui tavalise pangakonto asemel on käibel CBDC (Central Bank Digital Currency) konto, siis on võimalik kehtestada negatiivseid intresse nõnda, et sinu CBDC kontolt hakkab raha vähemaks jääma. Kui Suure Venna arvates on majanduses nõudlust vähe, sa võiksid rohkem kulutada, siis raha samm-sammult äravõtmine sunnib sind sellest loobuma.Digivaluuta on oma olemuselt ühiskonna orjastamise vahend. See tehnoloogia võimaldab korraldada repressiivset poliitikat, kontrollida iga senti ning jagada inimeste vara ümber.Sotsiopaatiliste kalduvustega inimestele, keda ma usun olevat rahamaailma tipus arvestatav hulk, pakub säärane asi naudingut. Kuidas ei saa oma raha kasutada? Aga just seetõttu, et see pole enam sinu oma, vaid kuulub keskpangale, mis omakorda allub eliidile. Kui selle valguses kaotada sularaha võimalus, siis jõuamegi uude totalitarismi vormi.Sularaha vajab kaitsetOlgugi et asi näib sünge, ütleb talupojamõistus, et säärane rahasüsteem on mull, mis ühel päeval lõhkeb, ahnus on piiritu ning digivaluuta ei suuda päästa riikide upakile aetud finantssüsteemi. Ajaloost teame, et kommunism kukkus kokku, kuid enne suutis palju kahju teha, mille tagajärgede käes kannatab maailm tänaseni. Maailmalõpp võib olla inimrumaluse enda tekitatud, ent mis on lõpp ühele, on algus teisele.Panen vabadele inimestele, samuti ettevõtete juhtidele südamele kohustuse tsentraalkontrollitud valitsuse raha tagasi lükata. Ärgem loobugem sularaha kasutamisest, hinnake neid mõnda panka, mida saab pidada eestimaiseks. See kontrrevolutsiooniline staatus annab neile hindamatu väärtuse. Ja muidugi vajab sularaha põhiseaduslikku kaitset.Kenno Põltsam, rahvuslane


Jõustub ehituse töövõtuahelate registreerimise nõueHomsest alates tuleb ehitusettevõtetel registreerida MTA e-teenuste keskkonnas suuremad ehitusobjektid, töövõtuahel ning objektile lubatud töötajad. Kohustuse eesmärk on tagada aus konkurents ja vähendada ehitussektori maksuauku.
Maksu- ja tolliamet on ümbrikupalga maksmisest tulenevat maksukahju laiemalt hinnanud aastas 99,8 miljoni euro suuruseks, konkreetselt ehitussektoriga seotud arvestuslik maksuauk küünib aastas üle 20 miljoni euro. MTA projektijuht Siim Tamm sõnas, et uus süsteem pakub lahendusi nii ettevõtjate, töötajate kui riigi vaatest.
„Ehitusplatsil tohivad tegutseda ainult nõuetekohaselt tööle vormistatud inimesed, kellest peatöövõtjal ja riigil on selge ülevaade ning kellele makstakse ausat töötasu. Kuna sektoris on ümbrikupalga ja käibemaksupettuse osakaal suur, siis kannatavad aga need ettevõtjad, kes on ausad ja tasuvad kohustuslikke makse,” selgitas Tamm.
Muudatusega koos saavad ehitusettevõtted alates oktoobrist hakata oma töötajatele tellima spetsiaalseid kiipkaarte, mille väljastamine algab novembris, ning seejärel tuleb hakata registreerima ka objektil viibitud tööaega. Ehitajatele mõeldud töötaja kaartide tellimusi hakkab vastu võtma ning kaarte väljastama vastava hanke võitnud Hansab AS.
Andmed edastatakse MTA loodud töövõtuahela ja töötamise kestuse infosüsteemi (TTKI), kuhu koondub kokku info ehitusteenuse tellija, ehitusobjekti, kasutatava registreerimissüsteemi, pea- ja alltöövõtjate ning ehitusobjektil töötavate töötajate kohta.
„Töötajale annab see turvatunde, et tema töötunnid on korrektselt kirjas ja selle pealt riigile kohustuslikud maksud tasutud. Meile annab see andmestiku, mille alusel algoritmid leiavad üles anomaaliad ja aitavad tuvastada maksuriske ning suunata kallist auditi ressurssi õigetesse kohtadesse,” lisas Tamm.
Esialgu on MTA-l plaanis panna rõhk nõustavatele ja toetavatele tegevustele. „Mõistame hästi, et tegemist on ettevõtjate jaoks uue kohustusega ja kindlasti võtab omajagu aega, et sellega harjuda, nagu iga uue asjaga. Usume aga, et ajapikku tekib teatav vilumus ja see saab töö normaalseks osaks,” sõnas Tamm.
Juba on töös ka järgmised arendused ja plaanis on teenust ehitusettevõtete praktiliste kogemuste ja lisanduvate liidestuste najal ajas aina mugavamaks muuta, et võimalikult palju andmeid oleks võimalik eeltäita teistes registrites leiduva info põhjal.
Elektrooniline registreerimine on kohustuslik ehitusobjektidel, millele ehituse kestus ületab 30 tööpäeva ja korraga on tööl vähemalt 20 inimest, või objekti üldmaht on rohkem kui 500 inimtööpäeva. Aastas puudutab see orienteeruvalt 1000 objekti.
Registreerimise kohustus puudutab neid objekte, mille ehitamist alustatakse pärast 1. oktoobrit 2023 või mille ehitamine on pooleli ja eeldatav valmimise tähtaeg on hiljem kui 1. oktoober 2024.


Ehitusobjektidel tuleb hakata töövõtuahelaid registreerimaTALLINN, 30. september, BNS – Ehitusettevõtetel tuleb alates oktoobrist registreerida MTA e-teenuste keskkonnas nii suuremad ehitusobjektid, töövõtuahelad kui ka objektile lubatud töötajad.
Muudatus aitab tagada ausat konkurentsi ja vähendada ehitussektoris haigutavat maksuauku. Maksu- ja tolliamet on ümbrikupalga maksmisest tulenev maksukahju ulatub aastas hinnanguliselt 99,8 miljoni euro suuruseks. Konkreetselt ehitussektoriga seotud arvestuslik maksuauk küünib aastas üle 20 miljoni euro. MTA projektijuht Siim Tamm sõnas, et uus süsteem pakub lahendusi nii ettevõtjate, töötajate kui ka riigi vaatest.
"Ehitusplatsil tohivad tegutseda ainult nõuetekohaselt tööle vormistatud inimesed, kellest peatöövõtjal ja riigil on selge ülevaade ning kellele makstakse ausat töötasu. Kuna sektoris on ümbrikupalga ja käibemaksupettuse osakaal suur, siis kannatavad aga need ettevõtjad, kes on ausad ja tasuvad kohustuslikke makse," selgitas Tamm.
Muudatusega koos saavad ehitusettevõtted alates oktoobrist hakata oma töötajatele tellima spetsiaalseid kiipkaarte, mille väljastamine algab novembris. Seejärel tuleb hakata registreerima ka objektil viibitud tööaega. Ehitajatele mõeldud töötajakaarte hakkab valmistama hanke võitnud Hansab AS.
Andmed edastatakse MTA loodud töövõtuahela ja töötamise kestuse infosüsteemi (TTKI), kuhu koondub kokku info ehitusteenuse tellija, ehitusobjekti, kasutatava registreerimissüsteemi, pea- ja alltöövõtjate ning ehitusobjektil töötavate töötajate kohta.
"Töötajale annab see turvatunde, et tema töötunnid on korrektselt kirjas ja selle pealt riigile kohustuslikud maksud tasutud. Meile annab see andmestiku, mille alusel algoritmid leiavad üles anomaaliad ja aitavad tuvastada maksuriske ning suunata kallist auditiressurssi õigetesse kohtadesse," lisas Tamm.
Esialgu on MTA-l plaanis panna rõhk nõustavatele ja toetavatele tegevustele.
"Mõistame hästi, et tegemist on ettevõtjate jaoks uue kohustusega ja kindlasti võtab omajagu aega, et sellega harjuda, nagu iga uue asjaga. Usume aga, et ajapikku tekib teatav vilumus ja see saab töö normaalseks osaks," sõnas Tamm.
Juba on töös ka järgmised arendused ja plaanis on teenust ehitusettevõtete praktiliste kogemuste ja lisanduvate liidestuste najal ajas aina mugavamaks muuta, et võimalikult palju andmeid oleks võimalik eeltäita teistes registrites leiduva info põhjal.
Elektrooniline registreerimine on kohustuslik neil ehitusobjektidel, mille ehitusekestus ületab 30 tööpäeva ja kus on korraga tööl vähemalt 20 inimest või mille üldmaht on rohkem kui 500 inimtööpäeva. Aastas puudutab see orienteeruvalt 1000 objekti.
Registreerimise kohustus puudutab objekte, mille ehitamist alustatakse pärast selle aasta 1. oktoobrit või mille ehitamine on pooleli ja eeldatav valmimise tähtaeg on hiljem kui 1. oktoober 2024.
Tallinna toimetus, +372 502 5532, sise@bns.ee
Baltic News Service


Oktoobrist tuleb suurtel ehitustel registreerida töötajad ja tööaegTALLINN, 30. september, BNS – 1. oktoobril jõustuvad maksukorralduse seaduse muudatused, mille kohaselt on peatöövõtjatel ja ehitusettevõtjatel kohustus registreerida suuremate ehitustööde korral ehitusplatsil viibivad inimesed ning esitada vastavad andmed maksu- ja tolliametile.
Muudatuse peamine eesmärk on vähendada ehitussektoris maksukahju ning tagada aus konkurents, teatas Eesti Kaubandus-Tööstuskoda.
Ettevõtjad peavad edaspidi esitama maksu- ja tolliametile andmed ehitise, ehitustööde, nende tellija ja ehitustöid tegevate alltöövõtjate ning ehitusplatsil viibivate inimeste kohta. Andmete esitamiseks ja kogumiseks loob maksu- ja tolliamet töövõtuahela ja töötamise kestuse andmekogu.
Ettevõtjad ei pea esitama maksu- ja tolliametile andmeid iga ehitustöö kohta, vaid muudatused puudutavad üksnes suuremaid ehitustöid. Suuremateks ehitustöödeks on seaduse kohaselt sellised ehitustööd, mille eeldatav kestus ületab 30 tööpäeva ja ehitusplatsil töötab samal ajal vähemalt 20 inimest või mille eeldatav maht ületab 500 inimtööpäeva.
Uued nõuded hakkavad kehtima suuremate ehitustööde suhtes, millega alustatakse 2023. aasta 1. oktoobril või hiljem. Lisaks on uute nõuetega hõlmatud suuremad ehitustööd, millega on alustatud enne 2023. aasta 1. oktoobrit ja mille eeldatav lõpptähtaeg on 2024. aasta 1. oktoober või hiljem.
Peatöövõtja peab edaspidi esitama maksu- ja tolliametile andmed suuremate ehitustööde kohta ning ehitustööde tellija nime ja isiku- või registrikoodi või kinnitama maksu- ja tolliameti andmekogus kuvatud andmed vähemalt kolm tööpäeva enne ehitustööde alustamist. Lisaks on peatöövõtjal kohustus tagada, et ehitusplatsil oleks paigaldatud inimeste elektrooniline registreerimissüsteem.
1. oktoobrist jõustuv muudatus näeb ka ette, et peatöövõtja peab esitama maksu- ja tolliametile kord päevas iga inimese eelmisel päeval ehitusplatsil viibimise summeeritud aja ning kuni kolm korda nädalas isikustamata kujul iga inimese ehitusplatsile sisenemise ja sellelt lahkumise kellaajad sekundi täpsusega. Peatöövõtja peab neid andmeid säilitama ehitustööde ajal ning neli kuud pärast ehitustööde lõpetamist.
Iga ehitusettevõtja, sealhulgas peatöövõtja, peab alates 1. oktoobrist esitama maksu- ja tolliametile andmed tema tehtavate suuremate ehitustööde kohta ning selle alltöövõtja nime ja isiku- või registrikoodi, kellelt ta ostab või on ostnud ehitise ehitamisega seotud teenuseid, või kinnitama andmekogus kuvatud andmed enne ehitustööde alustamist. Lisaks peab ehitusettevõtja märkima maksu- ja tolliameti andmekogus vajaduse korral ära tema poolt ehitusplatsile lubatud inimesed.
Ehitusettevõtja ülesanne on edaspidi ka tagada, et tema poolt ehitusplatsile lubatud inimesed fikseerivad elektroonilises registreerimissüsteemis kõik ehitusplatsile sisenemised ja sellelt lahkumised. See on vajalik, et peatöövõtja saaks kõikide ehitusettevõtjate ehk alltöövõtjate ja nende alltöövõtjate andmed esitada maksu- ja tolliametile.
Alates 1. oktoobrist peab iga ehitusettevõtja tagama, et tema poolt ehitusplatsile lubatud inimestel on olemas ehitusplatsile sisenemiseks ja sellelt lahkumiseks vajalik tuvastusvahend. Tuvastusvahendiks võib olla spetsiaalne kiipkaart, mida hakkab väljastama maksu- ja tolliameti lepingupartner. Samas on lubatud kasutada ka muid lahendusi, näiteks mobiilirakendust, kui see vastab tuvastusvahenditele esitatavatele nõuetele.
Kui peatöövõtja või ehitusettevõtja jätab maksu- ja tolliametile vajalikud andmed esitamata, siis on võimalik juriidilist isikut karistada rahatrahviga kuni 3200 eurot ning füüsilist isikut rahatrahviga kuni 1200 eurot.
Tallinna toimetus, +372 56 505 306, majandus@bns.ee
Baltic News Service


Oktoobrist tuleb suurtel ehitustel registreerida töötajad ja tööaeg1. oktoobril jõustuvad maksukorralduse seaduse muudatused, mille kohaselt on peatöövõtjatel ja ehitusettevõtjatel kohustus registreerida suuremate ehitustööde korral ehitusplatsil viibivad inimesed ning esitada vastavad andmed maksu- ja tolliametile.Muudatuse peamine eesmärk on vähendada ehitussektoris maksukahju ning tagada aus konkurents, teatas Eesti Kaubandus-Tööstuskoda.
Ettevõtjad peavad edaspidi esitama maksu- ja tolliametile andmed ehitise, ehitustööde, nende tellija ja ehitustöid tegevate alltöövõtjate ning ehitusplatsil viibivate inimeste kohta. Andmete esitamiseks ja kogumiseks loob maksu- ja tolliamet töövõtuahela ja töötamise kestuse andmekogu.
Ettevõtjad ei pea esitama maksu- ja tolliametile andmeid iga ehitustöö kohta, vaid muudatused puudutavad üksnes suuremaid ehitustöid. Suuremateks ehitustöödeks on seaduse kohaselt sellised ehitustööd, mille eeldatav kestus ületab 30 tööpäeva ja ehitusplatsil töötab samal ajal vähemalt 20 inimest või mille eeldatav maht ületab 500 inimtööpäeva.
Uued nõuded hakkavad kehtima suuremate ehitustööde suhtes, millega alustatakse 2023. aasta 1. oktoobril või hiljem. Lisaks on uute nõuetega hõlmatud suuremad ehitustööd, millega on alustatud enne 2023. aasta 1. oktoobrit ja mille eeldatav lõpptähtaeg on 2024. aasta 1. oktoober või hiljem.
Peatöövõtja peab edaspidi esitama maksu- ja tolliametile andmed suuremate ehitustööde kohta ning ehitustööde tellija nime ja isiku- või registrikoodi või kinnitama maksu- ja tolliameti andmekogus kuvatud andmed vähemalt kolm tööpäeva enne ehitustööde alustamist. Lisaks on peatöövõtjal kohustus tagada, et ehitusplatsil oleks paigaldatud inimeste elektrooniline registreerimissüsteem.
1. oktoobrist jõustuv muudatus näeb ka ette, et peatöövõtja peab esitama maksu- ja tolliametile kord päevas iga inimese eelmisel päeval ehitusplatsil viibimise summeeritud aja ning kuni kolm korda nädalas isikustamata kujul iga inimese ehitusplatsile sisenemise ja sellelt lahkumise kellaajad sekundi täpsusega. Peatöövõtja peab neid andmeid säilitama ehitustööde ajal ning neli kuud pärast ehitustööde lõpetamist.
Iga ehitusettevõtja, sealhulgas peatöövõtja, peab alates 1. oktoobrist esitama maksu- ja tolliametile andmed tema tehtavate suuremate ehitustööde kohta ning selle alltöövõtja nime ja isiku- või registrikoodi, kellelt ta ostab või on ostnud ehitise ehitamisega seotud teenuseid, või kinnitama andmekogus kuvatud andmed enne ehitustööde alustamist. Lisaks peab ehitusettevõtja märkima maksu- ja tolliameti andmekogus vajaduse korral ära tema poolt ehitusplatsile lubatud inimesed.
Ehitusettevõtja ülesanne on edaspidi ka tagada, et tema poolt ehitusplatsile lubatud inimesed fikseerivad elektroonilises registreerimissüsteemis kõik ehitusplatsile sisenemised ja sellelt lahkumised. See on vajalik, et peatöövõtja saaks kõikide ehitusettevõtjate ehk alltöövõtjate ja nende alltöövõtjate andmed esitada maksu- ja tolliametile.
Alates 1. oktoobrist peab iga ehitusettevõtja tagama, et tema poolt ehitusplatsile lubatud inimestel on olemas ehitusplatsile sisenemiseks ja sellelt lahkumiseks vajalik tuvastusvahend. Tuvastusvahendiks võib olla spetsiaalne kiipkaart, mida hakkab väljastama maksu- ja tolliameti lepingupartner. Samas on lubatud kasutada ka muid lahendusi, näiteks mobiilirakendust, kui see vastab tuvastusvahenditele esitatavatele nõuetele.
Kui peatöövõtja või ehitusettevõtja jätab maksu- ja tolliametile vajalikud andmed esitamata, siis on võimalik juriidilist isikut karistada rahatrahviga kuni 3200 eurot ning füüsilist isikut rahatrahviga kuni 1200 eurot.


Maksuamet karmistab meetmeid: ehitajad saavad homsest hulga kohustusi juurdeHomsest alates tuleb ehitusettevõtetel registreerida maksuametis suuremad ehitusobjektid, töövõtuahelad ning objektile lubatud töötajad. Kiipkaartidega tuleb hakata mõõtma töötajate ehitusplatsil viibitud aega.
„Ehitusplatsil tohivad tegutseda ainult nõuetekohaselt tööle vormistatud inimesed, kellest peatöövõtjal ja riigil on selge ülevaade ning kellele makstakse ausat töötasu. Kuna sektoris on ümbrikupalga ja käibemaksupettuse osakaal suur, siis kannatavad aga need ettevõtjad, kes on ausad ja tasuvad kohustuslikke makse,“ selgitas maksu- ja tolliameti (MTA) projektijuht Siim Tamm.


1. oktoobrist jõustus ehituse töövõtuahelate registreerimise nõueFoto: Shutterstock
Tänasest alates tuleb ehitusettevõtetel registreerida MTA e-teenuste keskkonnas suuremad ehitusobjektid, töövõtuahel ning objektile lubatud töötajad. Kohustuse eesmärk on tagada aus konkurents ja vähendada ehitussektori maksuauku.
Maksu- ja tolliamet on ümbrikupalga maksmisest tulenevat maksukahju laiemalt hinnanud aastas 99,8 miljoni euro suuruseks, konkreetselt ehitussektoriga seotud arvestuslik maksuauk küünib aastas üle 20 miljoni euro. MTA projektijuht Siim Tamm sõnas, et uus süsteem pakub lahendusi nii ettevõtjate, töötajate kui riigi vaatest.
“Ehitusplatsil tohivad tegutseda ainult nõuetekohaselt tööle vormistatud inimesed, kellest peatöövõtjal ja riigil on selge ülevaade ning kellele makstakse ausat töötasu. Kuna sektoris on ümbrikupalga ja käibemaksupettuse osakaal suur, siis kannatavad aga need ettevõtjad, kes on ausad ja tasuvad kohustuslikke makse,” selgitas Tamm.
Muudatusega koos saavad ehitusettevõtted alates oktoobrist hakata oma töötajatele tellima spetsiaalseid kiipkaarte, mille väljastamine algab novembris, ning seejärel tuleb hakata registreerima ka objektil viibitud tööaega. Ehitajatele mõeldud töötaja kaartide tellimusi hakkab vastu võtma ning kaarte väljastama vastava hanke võitnud Hansab AS.
Andmed edastatakse MTA loodud töövõtuahela ja töötamise kestuse infosüsteemi (TTKI), kuhu koondub kokku info ehitusteenuse tellija, ehitusobjekti, kasutatava registreerimissüsteemi, pea- ja alltöövõtjate ning ehitusobjektil töötavate töötajate kohta.
“Töötajale annab see turvatunde, et tema töötunnid on korrektselt kirjas ja selle pealt riigile kohustuslikud maksud tasutud. Meile annab see andmestiku, mille alusel algoritmid leiavad üles anomaaliad ja aitavad tuvastada maksuriske ning suunata kallist auditi ressurssi õigetesse kohtadesse,” lisas Tamm.
Esialgu on MTA-l plaanis panna rõhk nõustavatele ja toetavatele tegevustele. “Mõistame hästi, et tegemist on ettevõtjate jaoks uue kohustusega ja kindlasti võtab omajagu aega, et sellega harjuda, nagu iga uue asjaga. Usume aga, et ajapikku tekib teatav vilumus ja see saab töö normaalseks osaks,” sõnas Tamm.
Juba on töös ka järgmised arendused ja plaanis on teenust ehitusettevõtete praktiliste kogemuste ja lisanduvate liidestuste najal ajas aina mugavamaks muuta, et võimalikult palju andmeid oleks võimalik eeltäita teistes registrites leiduva info põhjal.
Elektrooniline registreerimine on kohustuslik ehitusobjektidel, millele ehituse kestus ületab 30 tööpäeva ja korraga on tööl vähemalt 20 inimest, või objekti üldmaht on rohkem kui 500 inimtööpäeva. Aastas puudutab see orienteeruvalt 1000 objekti.
Registreerimise kohustus puudutab neid objekte, mille ehitamist alustatakse pärast 1. oktoobrit 2023 või mille ehitamine on pooleli ja eeldatav valmimise tähtaeg on hiljem kui 1. oktoober 2024.
Loe lähemalt:
Oluline maksukorralduse muudatus ehitustöödega seotud ettevõtetele alates 01.10.2023
Alates 1. oktoobrist tuleb suurematel ehitusobjektidel registreerida töötajad ja nende tööaeg
Elektrooniline registreerimine ehituses
Allikas:
Maksu- ja tolliamet


Uue nõudega loodetakse vähendada ehitusel ümbrikupalga maksmistAlates 1. oktoobrist tuleb ehitusettevõtetel registreerida maksu- ja tolliameti e-teenuste keskkonnas suuremad ehitusobjektid, töövõtuahel ja objektile lubatud töötajad, et tagada aus konkurents ning vähendada ehitussektori maksuauku.
Amet on ümbrikupalga maksmisest tulenevat maksukahju laiemalt hinnanud aastas 99,8 miljoni euro suuruseks, konkreetselt ehitussektoriga seotud arvestuslik maksuauk küünib aastas üle 20 miljoni euro. Projektijuht Siim Tamm sõnas, et uus süsteem pakub lahendusi ettevõtjate, töötajate ja riigi vaatest.
"Ehitusplatsil tohivad tegutseda ainult nõuetekohaselt tööle vormistatud inimesed, kellest peatöövõtjal ja riigil on selge ülevaade ning kellele makstakse ausat töötasu. Kuna sektoris on ümbrikupalga ja käibemaksupettuse osakaal suur, siis kannatavad aga need ettevõtjad, kes on ausad ja tasuvad kohustuslikke makse," selgitas Tamm.
Muudatusega koos saavad ehitusettevõtted alates oktoobrist hakata oma töötajatele tellima spetsiaalseid kiipkaarte, mille väljastamine algab novembris, ning seejärel tuleb hakata registreerima ka objektil viibitud tööaega. Ehitajatele mõeldud töötaja kaartide tellimusi hakkab vastu võtma ja kaarte väljastama hanke võitnud  aktsiaselts Hansab.
Andmed edastatakse maksu- ja tolliameti loodud töövõtuahela ja töötamise kestuse infosüsteemi (TTKI), kuhu koondub info ehitusteenuse tellija, ehitusobjekti, kasutatava registreerimissüsteemi, pea- ja alltöövõtjate ning ehitusobjektil töötavate töötajate kohta. "Töötajale annab see turvatunde, et tema töötunnid on korrektselt kirjas ja selle pealt riigile kohustuslikud maksud tasutud. Meile annab see andmestiku, mille alusel algoritmid leiavad üles anomaaliad ja aitavad tuvastada maksuriske ning suunata kallist auditi ressurssi õigetesse kohtadesse," lisas Tamm.
Esialgu on maksu- ja tolliametil plaanis panna rõhk nõustavatele ja toetavatele tegevustele. "Mõistame hästi, et tegemist on ettevõtjate jaoks uue kohustusega ja kindlasti võtab omajagu aega, et sellega harjuda nagu iga uue asjaga. Usume aga, et ajapikku tekib teatav vilumus ja see saab töö normaalseks osaks," sõnas Tamm.
Juba on töös ka järgmised arendused ning plaanis on teenust ehitusettevõtete praktiliste kogemuste ja lisanduvate liidestuste najal ajas aina mugavamaks muuta, et võimalikult palju andmeid oleks võimalik eeltäita teistes registrites leiduva info põhjal.
Elektrooniline registreerimine on kohustuslik ehitusobjektidel, millele ehituse kestus ületab 30 tööpäeva ja korraga on tööl vähemalt 20 inimest, või objekti üldmaht on rohkem kui 500 inimtööpäeva. Aastas puudutab see orienteerivalt 1000 objekti.
Registreerimise kohustus puudutab neid objekte, mille ehitamist alustatakse pärast 1. oktoobrit 2023 või mille ehitamine on pooleli ja eeldatav valmimise tähtaeg on hiljem kui 1. oktoober 2024.


Okupeeritud alade ukrainlasi sunnitakse šantaažiga Vene passe võtmaTALLINN, 1. oktoober, BNS – Vene okupandid jätkavad väljapressimist, et sundida ajutiselt okupeeritud aladel viibivaid ukrainlasi võtma Vene passe, otsustades sedapuhku lõpetada inimestele meditsiiniteenuste osutamise, vahendas portaal Unian pühapäeval Rahvusliku Vastupanu Keskust.
Keskus märgib, et alates 2024. aastast kavatsevad okupandid teenindada ajutiselt okupeeritud aladel viibivaid ukrainlasi, kel pole ravikindlustust, haiglates "välismaalastena".
"See tähendab, et ukrainlased jäävad ilma võimalusest saada meditsiiniteenuseid, välja arvatud kiirabi. Poliisi saab Vene Föderatsioonis ainult siis, kui teil on nende punane vanapaber. See on uuenduste peamine põhjus, sest ukrainlased on ei kiirusta isoleeritud terroristliku riigi kodakondsust hankima," lisas keskus.
Vene sissetungijad üritavad Ukraina ajutiselt okupeeritud aladel võimalikult paljusid inimesi sundida Vene passi hankima. Kuna inimesed ei taha neid väga võtta, kasutavad venelased kohalikke elanikke šantažeerides mitmesuguseid "trikke".
Varem on Melitopoli linnapea Ivan Fjodorov rõhutanud, et okupeeritud alade elanikele ei ole Venemaa passi saamine õigus, vaid "ellujäämise viis". Tema sõnul on asi jõudnud vahel selleni, et venelased "viivad elanikke asulate piirest välja ja sunnivad hauda kaevama", et sundida neid võtma agressorriigi passi.
Baltic News Service


Pettus? Klient tellis veebipoest voodi, kuid ta jäeti pika ninaga. „Raha tagasi ei maksta“Klient ostis aprillis veebipoest TellimeKoos voodi, kuid siiani pole seda kätte saanud. Raha talle tagasi ei maksta ja tema kirju ignoreeritakse. Firma aga väidab, et klient saab lähiajal siiski voodi kätte.
TellimeKoos veebipood on teistsuguse ülesehitusega. Nimelt, toodetel on odav hind, sest igat toodet ei tellita tootjalt eraldi, vaid selleks tehakse ühistellimus. Kui tootele on tulnud piisavalt huvilisi, kes on selle veebipoest ära ostnud, avatakse ühistellimus ja tooteid hakatakse Eestisse tarnima.
Delfi Ärilehele kirjutanud lugeja tellis aprillis TellimeKoos lehelt kontinentaalvoodi „Victoria“. Raha võeti talt ära, kuid voodit pole ta siiani kätte saanud. „Vastavalt tehasest ja tootest võib tootjal enne, kui konteiner teele pannakse, minna aega 1-4 nädalat. Lisandub meretranspordile kuluv aeg, mis varieerub 6-8 nädalani,“ kirjutati kliendile, kui ta oli ostu ära vormistanud. See tähendaks, et maksimaalsete tarneaegadega oleks pidanud voodi kliendini jõudma juuli lõpus.
Kurioosne on aga see, et veebilehel on kirjas, justkui oleks ühistellimus edukas olnud ja et klient on oma kauba kätte saanud.
Praeguseks ei ole e-pood kliendi kirjadele vastanud, ka siis, kui too kirjutas, et soovib enda raha kauba eest kätte saada. „Asi üldse ei liigu ja ma kirjutasin viimases kirjas neile, et soovin tellimusest loobuda. Keegi ei vasta,“ ütles lugeja.
TellimeKoos tegevjuhi Juhan Kuuskemaa sõnul on veebipoe keskkonna mõte tellida koos otse tootjatelt ning seeläbi saada tooted pea kolm korda odavamalt kui tavapoodides. „Kuna meil erinevad mõõdud ja värvid ning mudelid ja kogused, mis konteinerisse mahuvad ei ole just hoomamatud, siis on tootjatel valmistamine ja komplekteerimine võtnud oodatust kauem,“ kirjeldas Kuuskemaa põhjuseid, miks klient pole siiani voodit kätte saanud.
„Sõlmisime kokkuleppe just investoriga, kelle abiga saame edaspidiste tellimuste puhul pakkuda oma tulevastele klientidele mudelit, mille puhul peab klient kauba tellimsel tasuma ainult 20 protsenti kauba hinnast ja ülejäänud summa peale kauba Eestisse jõudmist, kas siis tavamaksena, järelmaksuga või mitmes osas ilma intressita,“ ütles Kuuskemaa.
Ta lubas, et voodi jõuab kliendini maksimaalselt 6-7 nädala jooksul ja sellest antakse kliendile e-kirja vahendusel teada. Praeguseks on ilmunud ka TellimeKoos veebilehele teade: „Voodite ja diivanite ühistelliimused on lõpuks komplekteeritud ja saavad lõpuks liikuma. Vabandame pikenenud ooteaja pärast.“
TTJA: kaebusi on tulnud ka teisi
TTJA tarbijavaidluste komisjoni sekretariaadi nõustamise ekspert Margot Leeni sõnul on TTJA poole nimetatud veebipoe kohta laekunud üksikuid pöördumisi. „Selgitame, et kui kaupleja ei ole tellimust täitnud lubatud aja jooksul, siis võib tarbija ka lepingust taganeda. Kauplejal on võimalik kohustus täita pangaülekandega, mis võtab väga vähe aega, siis ei ole põhjendatud tagasimaksmisega viivitamine rohkem kui mõned päevad,“ kommenteeris Leen.
Kui kaupleja raha ei tagasta, siis saab tarbija pöörduda tarbijavaidluste komisjoni poole – https://ttja.ee/avalduse-esitamine. Avaldusele tuleb lisada koopiad kõikidest asjassepuutuvatest dokumentidest (arve, maksmist tõendav dokument – maksekorraldus pdf kujul, tellimus, kaebus kauplejale, kaupleja vastus jne).


Maksuamet karmistab meetmeid: ehitajad said hulga kohustusi juurde1. oktoobrist alates tuleb ehitusettevõtetel registreerida maksuametis suuremad ehitusobjektid, töövõtuahelad ning objektile lubatud töötajad. Kiipkaartidega tuleb hakata mõõtma töötajate ehitusplatsil viibitud aega.
„Ehitusplatsil tohivad tegutseda ainult nõuetekohaselt tööle vormistatud inimesed, kellest peatöövõtjal ja riigil on selge ülevaade ning kellele makstakse ausat töötasu. Kuna sektoris on ümbrikupalga ja käibemaksupettuse osakaal suur, siis kannatavad aga need ettevõtjad, kes on ausad ja tasuvad kohustuslikke makse,“ selgitas maksu- ja tolliameti (MTA) projektijuht Siim Tamm.