Eesti maasikate puhul on nüüdsest võimalik kinnitada päritoluToiduainete autentsus on oluline küsimus nii tarbijatele kui ka kogu toiduainetööstusele tootmisest ja töötlemisest kuni turustamise ja reguleerimiseni välja. 2020. aastal sai Maaeluministeeriumi toel ellu kutsutud kolmeaastane uurimisprojekt „Eesti päritolu maasikate referentsandmekogu loomine“.
„Projekti tulemustega oleme rahul, oleme andmebaasi loonud,“ kinnitab Maaelu Teadmuskeskuse (METK) teravilja ja söötade labori juhataja Liina Kruus. „Oleme leidnud seosed, mis võimaldavad eristada Eesti maasikaid Poola, Hispaania või Kreeka maasikatest. On ootus, et lisaelementide toel suudame hakata eristama ka Läti, Leedu ja Soome maasikaid.“
Päritolumaad saab laboratoorselt määrata juba paljude toodete puhul, näiteks liha, oliiviõli ja vein. Selleks kasutatavad meetodid ei sobi aga hästi marjade ja marjapõhiste toodete päritolu tuvastamiseks.
Projekti käigus jõuti koostööni Saksamaa laboriga AGROISOLAB GmbH, kellel on maasikate päritolumaa määramise metoodika juba välja töötatud ja kes omab tänu sellele asjakohaseid andmebaase mitme riigi andmetega. Laborist on võimalik tellida maasika pärituolumaa määramiseks vajalikke analüüse ka edaspidi.
„Puu- ja köögiviljade päritolu võltsimine on aktuaalne teema,“ räägib Svetlana Jankovenko Põllumajandus- ja Toiduametist. „On väga hea meel, et on olemas uus laboratoorne meetod, mis sobib pettuste avastamiseks ning et seda uuritakse ja täiustatakse. Seda on võimalik kasutada täiendava tööriistana tõendamaks, et tuvastatud nõuete rikkumise puhul oli tegu pettusega.“
„Peame olema valmis järgmisteks väljakutseteks,“ rõhutab maasikakasvatajate esindajana Helen Kaskema OÜst Kindel Käsi. „See projekt annab selleks hea võimaluse ja loodame, et projekti tulemused juurutatakse peatselt ka praktikasse.“
Iga toidupettuse kahtluse korral tuleb esmalt teavitada Põllumajandus ja Toiduametit, kes võtab saadud info uurimisele.
Eesti päritolu maasikate referentsandmekogu loomise uurimisprojekti käigus võeti maasikaproove igast Eesti maakonnast, kokku 21 maasikakasvataja põllult. Baltimaade võrdlusandmete tarbeks võeti maasikaproovid ka 11 Läti ja seitsme Leedu tootja põllult. 2022. aastal kaasati projekti ka Põllumajandus- ja Toiduameti ametnike võetud viis maasikaproovi Eesti eri piirkondade jaemüügist.
Rohkem infot projekti kohta: https://metk.agri.ee/2020-2022-projekt-eesti-paritolu-maasikad


Vello Loemaa: vana varese mõtted liiklusest   Lenduritel on enesedistsipliini omadused, mida soovitan järgida ka autojuhtidel. Kuid maapinnal liiklejate puhul on siiski vaja paremat järelevalvet. Kuna liiklus on dünaamiline protsess, siis jälgida tuleb just liiklust ennast, mitte kabinettides pabereid või ankeete uurides, kirjutab Vello Loemaa.   Paar korda aastas tekib meedia vahendusel poleemika rehvide teemal ning järelmina mõnele liiklusõnnetusele, milles osaliseks eakas autojuht, vanemas eas inimeste materdamine. Lendurite seas on vahel kasutusel mõiste vana vares (old crow), mis on tegelikult selles seltskonnas üpris austusväärne suhtumine. Paradoksaalselt olin ise nooremast peast nagu vana vares ja vanemas eas noor sohver, kuna autojuhiloa sain kätte peale 15 aastat lendamist. Mootorrattajuhi luba oli küll veel 16-aastaselt saadud, kuid polnud ei ratast ega sõidupraktikat. Mis iganes, ka vares käib kahel jalal maa peal ja nüüdseks on mul seljataga piisavalt lennukogemust ning kilomeetreid autoroolis, rääkimata aastatest. Kuna minu tee autorooli oli ebaloomulik, siis võib olla on vaade lennukogemuse poolt õpetlik ka tavalistele liiklejatele. Lendasin kiirustega, mis olid kümme korda suuremad tavalisest tänava- ja maanteeliiklusest. Näiteks, 900 km/h oli vägagi tavaline kiirus, polnud mingi ime lennata kiirusega 1200 või 1800 km/h. Piiranguna 600 km/h tähendas liiklemist lennuvälja läheduses ning 300 km/h võis näha ainult õhkutõusul või maandumisel, sest lennata kestvalt sellel kiirusel polnud võimalik. Kes aga jagab nurkkiirustest ja soovib kiidelda paarisajase tunnikiirusega maanteel, siis võrrelgu seda kiirusega 1000 km/h kõrgusel 15 m. Siit ka esimene arusaam: suurem kiirus tähendab palju suuremat ohtu ning vastavat distsipliini liikluses. Teedel muidugi pole kolmandat dimensiooni, st kõrguse jälgimine pole probleem. Kuid teiste liiklejate jaoks on vaja, et juht hoiaks sõidurida ning liiguks ainult lubatud kiirusel. Asustatud paikades suudavad inimesed, nagu ka metsaasukad, arvestada sõidukite kiirusega kuni 50 km/h. Palju suurema kiiruse puhul nende "arvuti" lihtsalt ei suuda välja arvestada liikumiseks ohutud parameetrid, et mitte kokku põrgata endast palju raskema ja kiirema ohuallikaga. Mitmed valemid kasutavad kiirust ja ka kiirendust ruudus. Mass inertsina tähendab samuti palju ja eriti oludes, kus on tegemist pidurdamisega. Kokkupõrge on aga järsk pidurdus. Massi ja kiiruse ruudu jagame küll kaheks, kuid sellest piisab, et ka jalgrattur või elektritõuksi hooletu juht võib jalakäijale vigastusi tekitada, rääkimata suuremast sõidukist. Jalakäija aga peab alati arvestama, et ta on nõrgim liikleja ning kõik sõiduvahendid on temast kas raskemad või siis palju suurema energiaga. Lihtne reegel on, et keskendu liiklusele ja hoia iseennast. Nagu elus, nii ka liikluses mängib tähtsat rolli inimfaktor. Kui oled võimeline mõistma teise liikleja mõttekäiku, on palju kergem ette arvata sündmuste käiku. Ka lennukikabiinis tuli n-ö lennata oma lennukist eespool ja mitte piitsutada end juba tehtud vigade pärast. Liiklusvoos piisab kellelgi piduritulede vilgutamisest, kui kogu sõidukite rivi hakkab jõnksutama. Suurte liiklusvoogude puhul näibki nii, et tavalised füüsikaseadused on tugevasti mõjutatud inimtegurist. On ka palju pisikesi detaile. Mitmed autojuhid kipuvad kalduma, näiteks enne vasakpööret, veidi paremale, mis kitsaste intervallide puhul võib osutuda ohtlikuks. Üliaeglane inertsi najal liikumine võib osutuda kellegi jaoks märkamatuks. Inimsilm pole kõikvõimas ja kõigil ühesugune, et eristada üliväikest distantsi või kõrguse muutumist. Sõelujad ja muud närvilised liiklejad võivad tekitada kaasliiklejates lausa närvivapustusi. Nii mõnelgi uljaspeal jätkus raha suunatulede soetamiseks, kuid sisse neid ei lülita, arvatavasti kokkuhoiu mõttes. Samas, suunatuli on kõigi teiste liiklejate jaoks oluline märguanne, mitte ainult autojuhtidele. Muidugi on inimfaktoril ka positiivsed omadused ning järsku tekkinud kitsaskohad liikluses saavad inimlikul kombel läbitud ilma vihapurseteta. Pidades silmas nõrgimate liiklejate ohutust, peavad kõik liiklejad vahel mõistvalt suhtuma üksteise võimalustesse ning üheskoos lahendama keeruliseks muutunud olukorra. Selleks piisab sageli lihtsalt silmsidest, arusaadavatest žestidest ja heatahtlikkusest. Nooremad arvatavasti ei tea, kuid paljud ohutusmeetmed tulid meie ellu alles 1960. aastatel. Näiteks jalakäija eelisõigus sõidutee ületamisel selleks ettenähtud kohas ja kiivri kandmise kohustus mootorratturitele. Nii et praegused eakad juhid on õppinud neid järgima juba ammu. Mõnikord tuleb meeles pidada, et mitte ükski heategu ei jää karistuseta ning liiklusreeglitest on mingil momendil rohkem kasu kui heasoovliku liikleja žestist. Inimfaktori tähtsateks omadusteks on oskus teha end ettearvatavaks ja nähtavaks, muidugi mitte poosetamine. Inimfaktoril on ka üks halb külg, kui juhitooli pääsemiseks ja sõiduki tänavale lubamiseks püütakse süsteemi petta ning mööda hiilida kehtestatud normidest. Kuid korruptsiooniga võideldakse ning enamus inimesi nii ei tegutse. Mootorsõidukid, nagu ka lennukid, liiklevad aastaringselt, päeval ja ööl, igasuguse ilmaga. Olude muutumisel keerulisemaks on lennukil kindlad eelised, sest teedel liikudes toetub juht põhiliselt oma meeltele, lennukil on aga palju rohkem abivahendeid. Lisaks ka sõiduki haakumine pinnasega mängib oma rolli, vahel vägagi saatuslikku. Selles mõttes võib olla polegi paha jõuda arenguetappi, kus kõik suudavad lennata, nii autod kui ka mootorrattad... Ainult et siis peaksid neid sõidukeid juhtima juba vajaliku aruga varustatud autpiloodid. Raske on ette kujutada paljusid uljaid sõidukijuhte omavolitsemas kolmemõõtmelises ruumis. Tasapisi on tulnud ka autode lisavarustusse vidinaid, mis aitavad juhti keerulistes oludes. Öövaatlusseade, kokkupõrke vältimise süsteem, juhi seisundist lähtuvad ohtussüsteemid (alkohol, uni) jne. Sellegipoolest on sõidu kulgemine suuresti sõltuv juhi enda võimetest."Lennundusest on maapealsetesse sõiduvahenditesse nii mõndagi üle võetud, miks mitte ka lennundusmeditsiinist?"Lenduritel ja autojuhtidel siiski suur erinevus, sest enne lenduriistmele sattumist tuleb läbida palju hoolikam valikusõel koos vastavate katsete, testide ja perioodiliste arstlike kontrollidega. Lennundusest on maapealsetesse sõiduvahenditesse nii mõndagi üle võetud, miks mitte ka lennundusmeditsiinist? Iseenesest lähtuvalt maapealse sõiduki omadustest pole midagi hullu, tsentrifuugile või barokambrisse pole näiteks kedagi vaja saata. Küll tuleks uurida, mis kasu on olnud juhiloa saamise või selle kehtivuse pikendamise puhul tervisedeklaratsioonist? Kui Ameerika Ühendriikides sain privileegina kohaliku autojuhiloa, siis enne seda kontrolliti mu silmanägemist aparaadiga, kus tulukeste abil määrati nii reaktsiooni kui ka silmavaate laiust. Kontrolli teostas sama tädi, kes väljastas juhiloa, mitte arst ega isegi mitte optometrist. Minu tervise üksikasjad aga jäid minu ja perearsti pädevusse. Veel ühe omapärana kuulsin, et Belgias tuli väljastada Põhja-Ameerikast tulnud autojuhtidele kohalik autojuhiluba põhjusel, et neil polnud kogemust suuremõõduliste autode parkimisega Euroopa kitsastes oludes. Uutes oludes mõlkimise vältimiseks tulnuks veidi harjutada. Kas see nüüd oli tõsi või mitte, kuid jutt oli ikkagi praktilise probleemi lahendamisest. Kõik teevad vigu. Omaenda vigade märkamine ja parandamine võtab erinevatel inimestel aega samuti erinevalt. Sõelujad ja üldse närvilised juhid  panevad oma tegevusega teisi liiklejaid vigu tegema. Kui on kaasliikleja ettearvamatu käitumise võimalus, tuleb teha enda poolt kõik, et võimalikku ohuolukorda vältida. Kõik see aga nõuab keskendumist. Minu lennupraktika ajal polnud mobiiltelefone olemaski, kuid sellegipoolest on võimatu ette kujutada, et lendur hoiab lennu ajal mobiili kõrva ääres ja juhib reisijaid täis lennukit. Usun, et paljudel on näiteid kaasliiklejatest, kes juhikohal teevad uskumatuid asju. Ega pole ka kergem juhtum jalakäijatega, kes ületavad teed üldsegi kontrollimata, kas see on ohutu, endal nina telefonis. Lenduri tegevus oma erialal on ajaliselt piiratud ja mõnes organisatsioonis seotud ka otseselt vanusega. Maismaasõidukite puhul on selles mõttes lihtsam. Lihtsam ka seetõttu, et erinevalt lennukist võib igasuguse tavasõiduki peatada ja tõmmata teepervele. Sõidukijuhtidel tuleb jälgida kahte olulist omaduste paketti. Üks neist on seotud füüsisega ja üldse tervisega. Teine aga professionaalsete omaduste ning sealjuures kogemusega. Täpselt nagu inimorganismis toimub koostöö ja asendamine, täiendavad erinevad omadused üksteist sõiduki juhtimisel. Võin tuua näiteks üle 65-aastase "vanapässi", kes oli katselendur tehases, kus valmistati hävituslennukeid. Tavaelus on meil autojuhtidena põhiline vajadus liikuda punktist A punktiõ B. Nõuded terviseseisundile ja professionaalsetele omadustele tavasõiduki juhi puhul on hoopis madalamast klassist. Oluliseks vajaduseks on aga kogemuse alalhoidmine, st perioodiliselt tuleb ikkagi sõita. Sealjuures, kui pikkadel päevadel suvel ja enamasti hea ilmaga seda saab rohkem, siis pimedal ajal ja sademetega tuleb jällegi veidi harjuda nende tingimustega. Äärmuslikke näiteid võib tuua ka nooremaealiste inimeste tervise ja füüsiliste võimete kohta, mitte ainult vanainimeste seast. "Ekraanisilmad" paistab olevat uus nuhtlus ning praeguste noorte inimeste silmad rikutakse kiiremini. Üha rohkem tuleb ette noorte sportlaste äkksurmasid. Vanemad inimesed võtavad küll rohkem tablette, kuid ega ka nooremate puhul pole püsiravimite tarbimine haruldane nähtus. Hea veel, kui ainult raviks. Ma tunnen ärevust ühtemoodi, kui näen mingit ebatavalist olukorda. Näiteks asetas noor ema lapse tema istmele, istus rooli taha ja alustas parkimiskohast tagurdades sõitu, endal telefon kõrva ääres. Või siis vanainimene, kes kukkus autoukse avamisel ning ilma kõrvalise abita ei suutnud tõusta ja juhiistmele istuda. Aga mõlemal juhul nad sõitsid. Sattusin kunagi vestlusringi, kus väärikad inimesed arutasid omavahel, kui kiiresti keegi oli Tallinna ja Tartu vahemaa läbinud. Siis veel polnud nelja- ja kolmerealisi teelõike ehitatud. Tulemused, mida kuulsin, panid mõtlema, et need sellid võinuks ka väikesele kopterile silmad ette teha. Mis aga puudutab pohmakaid või päriselt lubamatute promillidega veres gaasipedaali vajutamist, siis see on rohkem nooremate pärusmaa. Lenduritel on enesedistsipliini omadused, mida soovitan järgida ka autojuhtidel. Kuid maapinnal liiklejate puhul on siiski vaja paremat järelevalvet. Kuna liiklus on dünaamiline protsess, siis jälgida tuleb just liiklust ennast, mitte kabinettides pabereid või ankeete uurides. Tosin aastat tagasi saabusid Lääne-Euroopasse päriselt talvised olud ning nõudlus talverehvide järgi kasvas järsult, muutes nad mõneks ajaks lausa defitsiidiks. Sõitsin Brüsselist Eestisse läbi Saksamaa ning kuulsin, et seal pole talverehvid kohustuslikud. Kuid juhul, kui jäid talvel liiklusõnnetuses hätta suverehvidel autoga, siis olid ise süüdi. Nii on ju tegelikult iga asjaga liikluses. Kui ise pole omalt poolt kõik teinud ohutuse tagamiseks, siis nii ongi, sõltumata vanusest vms. Praktilise külje pealt soovin, et tühistatakse tervisedeklaratsiooni nõue, sest sellel pole mingit mõtet. Arstitõend ja sõidueksami tulemus annavad koostöös vastuse küsimusele, kas juhiluba väljastatakse või mitte. Mis puudutab sõidukogemust, siis autoomanike puhul saab läbisõidetud kilomeetrite andmed tema auto tehnilise ülevaatuse käigus. Eks ka kindlustusfirmadel on midagi kaasa öelda sõidukijuhtide kogemuse kohta. Perioodilised kontrollsõidud kõigi sõidukijuhtidega pole võimalikud, küll aga pisteliselt tõeliste riskigruppide seas. Järelevalve osas aga soovitan käsile võtta lisaks kiirustajatele ka sõelujad. Andmeid viimaste kohta poleks ju raske hankida meie infoühiskonnas. Vana vares on kraaksatanud. Kas nüüd sellest kasu oli, kuid ikkagi soovin ohutut kulgemist meie toredal Eestimaal.    					Toimetaja:  Kaupo Meiel


Kurjategijad võtsid pettuse abil naise nimele 4000 eurot laeneTALLINN, 5. juuli, BNS – Tele2 ning Swedbanga töötajatena esinenud kurjategijad petsid Narvas elavalt naiselt välja koodid ja võtsid tema nimele 4000 eurot laene.
Politseisse pöördus Narvas elav naine, kellele helistasid kelmid tutvustades ennast Tele2 ning Swedbanga töötajatena, teatas Ida prefektuuri pressiesindaja kolmapäeval. Naisele väideti, et tema telefonis on palju viiruseid ning seetõttu võivad petturid tema nimel laenu võtta.
Naise arvelduskonto kontrollimiseks palusid kurjategijad alla laadida kaugjuurdepääsu võimaldava programmi ning sisestada Smart-ID PIN-koodid, mida naine ka tegi. Hiljem avastas naine, et tema nimele on vormistatud mitu laenu summas 4000 eurot.
Tallinna toimetus, +372 610 8866, sise@bns.ee
Baltic News Service


Klient väidab, et automaattankla võttis tehingult vahelt, Olerex selgitab olukordaKui Ikla automaattanklas tankinud klient kahtlustab, et tegu on alatu pettusega, siis Olerex näitab hoopis kliendi poole. «Kient vabastas tankimise lüliti enne, kui sisestatud summa täitus,» selgitab Olerex. Viimase sõnul tagastatakse raha kliendile. 10. juuni õhtul tankis Eiki Iklas Olerexi automaattanklas. Alguses sisestas ta automaati 100 eurot, siis veel 50 eurot.
«Sõitsime juba ära, kui tee peal vaatasin, et mõlema tehingu pealt on üle viie euro lisaks võetud.» Ta helistas kohe tšekil olevale telefoninumbrile. «Kes tšekki ei vaata, siis ongi see viis eurot nagu «kingitus»,» mõtiskeb Eiki.
Ettevõte lubas teha tagasimakse. Väidetavalt ei saanud ta juhtunu kohta selgitust ega soovitud vabandust. Nii tõmmati teema üles ka Facebookis: «Hoiatus kõigile! Nii väljastab Olerex Ikla kiirtanklas kütet. Kui raha tagasi ei küsi, jääbki neile ilus kasum.»

Tankimise tšekid
Erakogu

Olerexi eest kõnelenud Liis Leppik selgitas, et klient sisestas raha ja alustas tankimist, mingil põhjusel vabastas ta aga tankimise lüliti enne, kui sisestatud summa täitus. «Miks ta seda tegi, ei oska me kommenteerida. Võib-olla sai paak täis enne, kui täitus sisestatud summa vääringus kogus kütust,» spekuleerib Leppik.

Tankimise võimalused

Leppik selgitas, et automaattanklas on võimalik tankimise alustamiseks kasutada kaht võimalust. Mõlemal puhul tuleb tasuda enne tankima hakkamist.
«Kui klient ei tea täpselt, kui palju liitreid paaki mahub, on soovituslik tasuda pangakaardiga. Automaattanklas pangakaardiga tasumisel broneerib pank enne tehingusse lubamist (s.o tankima hakkamist) 150 eurot ja kui on tangitud, vabastab pank tehingu maksumust ületava summa broneeringust,» selgitas Leppik.
Teine variant on tasuda sularahas. Klient sisestab tankuri sularaha sisestusaknasse summa ja tankur väljastab kütust sisestatud rahasumma ulatuses. (Klient ise aktiveerib päästiku ja ka sulgeb selle.)
«Juhtumite puhul, kui klient sisestab suurema sularahakupüüri, kui ta tegelikult kütust tangib, on kliendil võimalus meie klienditoe poole pöörduda ja teha juhtumi kohta avaldus,» toob Leppik välja. «Raamatupidamine kontrollib tehingut ja raha tagastatakse avalduses esitatud arveldusarvele.»

Tankla
Margus Ansu


Inimestele tehakse politsei nimelt petukõnesidSagenenud on teated, et kelmid püüavad politsei nimelt andmeid või raha välja petta. Politsei neid kõnesid ei tee ja need tuleb otsekohe lõpetada.
Alates möödunud nädala reedest on sagenenud teated, et inimestele tehakse ingliskeelseid automaatkõnesid, milles öeldakse, et ID-kaardi või eri andmetega on tekkinud probleeme ning nende lahendamiseks ja politseinikuga suhtlemiseks peab valima klaviatuuril numbri “1”.
Põhja prefektuuri raskete kuritegude talituse juht Vjatšeslav Milenin kinnitab, et politsei neid kõnesid ei tee. “Viimastel päevadel on inimesed massiliselt selliseid petukõnesid saanud. Tuletan meelde, et säärased kõned, kus väidetakse, et teie andmete või pangakontoga on tekkinud probleem, tuleb kohe kinni vajutada,” ütles politseinik.
Tegemist ei ole uue skeemiga ja kelmid on varemgi inimestele taoliselt lähenenud. “Pärast numbri “1” vajutamist kõne katkeb ning peagi helistab tagasi kelm, kes väidab, et on politseinik. Kõne ajal püütakse inimestelt kätte saada isiklikke andmeid, PIN-koode või palutakse kinnitada tehingud PIN-koodidega,” kirjeldas Milenin.

Kui saate kahtlase kõne, lõpetage see kohe ära:
Ärge hakake põhjendama, miks kõne lõpetate, lihtsalt lõpetage kõne.
Kui kahtlaselt numbrilt uuesti helistatakse, ärge võtke kõnet vastu ja blokeerige number.
Rääkige võõrkeelsele kõnele vastu vaid eesti keeles.
Ärge kunagi jagage kellelegi oma PIN1- ja PIN2-koode:
Neid koode ei tohi mitte kellegagi jagada, isegi panga ega politseiga.
Kui aga seda juba tegite, blokeerige need kiiresti.
Helistage kiirelt panka ja laske kõik ülekanded blokeerida, sest keegi teine teab teie PIN-koode ja võib hakata teie kontolt raha varastama.
Allikas: politsei- ja piirivalveamet


Kurjategijad võtsid pettuse abil naise nimele 4000 eurot laeneTele2 ning Swedbanga töötajatena esinenud kurjategijad petsid Narvas elavalt naiselt välja koodid ja võtsid tema nimele 4000 eurot laene, vahendas BNS.
Politseisse pöördus Narvas elav naine, kellele helistasid kelmid tutvustades ennast Tele2 ning Swedbanga töötajatena, teatas Ida prefektuuri pressiesindaja kolmapäeval. Naisele väideti, et tema telefonis on palju viiruseid ning seetõttu võivad petturid tema nimel laenu võtta.
Naise arvelduskonto kontrollimiseks palusid kurjategijad alla laadida kaugjuurdepääsu võimaldava programmi ning sisestada Smart-ID PIN-koodid, mida naine ka tegi. Hiljem avastas naine, et tema nimele on vormistatud mitu laenu summas 4000 eurot.
]]>


Kuusalu. Kohalik veidrus tekitab uhkust ja tõukab eemaleKus sa elad? Kuusalus. Kui sa ei vasta sellele kalasilmadega «möhöh», siis ma täpsustan, et tegelikult Kuusalust mööda maanteed edasi ida poole, Kahalas. Mõni on kaardi peal järve näinud ja mõelnud sinna ujuma minekust. Tundub selline ilus sinine laiguke Tallinnast mitte liiga kaugel.Aga järve äärde ei saa; see on igast küljest soostunud, vett on umbes meeter ja selle all põhjatu muda, mis on omakorda kaitse all. Nii et ei, kallis Hummeriga hoovile sõitnu, ma päriselt ei saa sind sinna juhatada ja ei, see pole kohaliku kadedus.
Ma ei ole Kahalas ei sündinud ega ka elanud veel pooltki elust, aga pärit olen ma sealt küll. Kahala ja laiemalt Kuusalu on minu jaoks ehedaim näide eestlaslikust lehma lellepoja kujundist. Külajoodik on sugulane, seda on ka kohalik legendaarne ajalooõpetaja, iga kolmas vallavalitsuse liige ja tõenäoliselt kõik poemüüjad. Nüüd Tartus elades on Kuusalu sidemed mitmekordistunud: tutvusringkonnast hea kolmandik käib seal vanaema juures või lihtsalt suvitamas, on lapsepõlvesõber mõne minu küla poisiga või on mõne eelneva tegelase sugulane. Selles mõttes ju ropp intsest. Aga samas ka maailma naba tunne. Kõik teed ja kõik sugupuud viivad Kuusallu!
Minu jaoks algas see suvekodust, mis pärast kuuendat klassi muutus lihtsalt koduks. Et ma aga kooli jäin käima Tallinnasse, ongi see päritolu küsimus alati natuke keeruline. Kui ma enamiku viiest päevast nädalas veetsin südalinnakooli seinte vahel või trammiga Narva maanteed nühkides, siis kui väga ma ikka maalaps olen? Kuigi kodu oli metsas, käisin sealt iga päev autoga ära. Kohalikke noori ma ei tundnud; ainus kontakt oli naabritüdruk, kes alevis koolis käis, aga ka tema kaudu ei küündinud ma Kuusalu kampadeni. Ausalt öeldes kardan ma neid senini veidi. Ma ei tagunud nendega panelkade vahel palli ega rüübanud esimest longerot Grossi taga. Kõik üleminekuriitused tegin ära Hirvepargis ja NoKus, aga lippasin ikkagi lõpuks viimase kodubussi peale, kuhu vanemad mulle kell 11 vastu pidid tulema.

Erakogu

Kohalik veidrus on samal ajal uhkust tekitav ja veidi eemaletõukav. Meilt on pärit Rasmus Merivoo! «Tulnukas» ja «Kratt» on inspiratsiooni saanud ja üles võetud siinsamas alevike vahel; äge on kohti ja tegelaskujusid ekraanil ära tunda, aga samas on see mõnikord ikka kohutavalt masendav. Võib-olla olen ma seoses linnakoolis käimisega liiga üleolev ja pirts, aga kurb on teada, et kõik need rullnokad, kohalikud litsid ja kummiliiminuusutajad ongi ehtsad, nad elavad siin kogu oma elu ära, sigivad ja kasvatavad (välja arvatud juhul, kui nad vahepeal vangi satuvad) lapsi ja lällavad ja loobivad pudeleid puruks ja süütavad lillepeenraid põlema ja annavad sugulastele (kes on suure tõenäosusega ka sinu sugulased) peksa või nuga.
Kohtulikult hooldekoju määratud tegelased luusivad rannas ringi, korruptsioon ja inimlik lollus lokkavad, jumalasulane kimab purjus peaga ringi ja püstitab katoliiklikke jessukesi tänava äärde. Loed seda kõike Sõnumitoojast või «Kuusalu kuulutaja» Facebooki-grupist, ohkad ja viskud sealsamas Andineeme rannas pahkluusügavusse kristallselgesse vette, ainult et enam ei visku, sest kohalike instantside saamatuse tulemusel jookseb sinna nüüd uusarendusrajooni kanalisatsioon.
Mis siis veel uhkust saab tekitada? Kultuurilooline minevik on paigal igatahes väärikas ja kui see oma südameasjaks teha, õnnestub siinkandis liikuda ja aega veeta Tormise või eesti keele sünni radadel. Loodus on loomulikult vaimustav; ma elan sõna otseses mõttes Lahemaa rahvuspargis (ehkki ühel jõulureedel selgus, et see ei tähenda kaugeltki, et eraomanik ei võiks siin harvesteriga ringi kimada), Viru raba tundus pandeemia aegu Eesti populaarseim turismiobjekt olevat ja täiesti viisaka eurooplase matka võib alustada koduhoovist.
Mina isiklikult kelgin veel kogu selle autentse pärimusloominguga, mis just siinkandis kirja on saanud ja tänapäevast rahvakultuuri toidab. Aga on kuidagi hale loetleda neid turismipamfleti-punktikesi, sest Kuusalu tegelik võlu avaldub mulle iga päev läbi geniaalsete kohtumiste ja seoste, mis inimeste vahel sünnivad.
Tegelik rõõm on siis, kui selgub, et eluaegne tuttav on ka olnud ka eluaegne naaber, isegi kui teed on seni ainult paralleelselt kulgenud. Kui saad rannast leitud prillid oma küla inimesele koduhoovi ära viia. Kui Eesti teises otsas poekese müüjaga vesteldes selgub, et ta on tegelikult senise elu kõrvalkülas veetnud ja pärandab sulle härdal meelel oma parimad seenekohad. Kui leiad uurimistöö informandi kodujärve vastaskaldalt ja avastad, et sinu enda lähedal tegutseb kirjeldamatult vahvaid, andekaid, tarku ja mõnusaid inimesi.
Iga tee serva tekib aina rohkem tuttavaid teeotsi, millest möödudes tead, et selle teises otsas nokitseb keegi parasjagu kodu renoveerida, paneb kartulit maha, koostab rannakeele sõnaraamatut, pusib oma lammaste villast käpikuid kududa, sätib end minuga samale üritusele valmis, paitab kassi või teeb jumal teab mida, aga tunneb end hästi ja on seda iga hetk valmis kõigiga jagama.
Võõrad näod on ühe juhusliku vestluse kaugusel headest tuttavatest või parematest sõpradest. Ja see kõik allub rangetele standarditele. Meie uued naabrid niitsid oma metsmaasikaid täis tagaaia keset põuda nulli. Nendega me ei kavatse sõbraks saada. Puhume vaid häbi tundmata suvehommikuti hoovis pasunat.


Eesti maasikate puhul on nüüdsest võimalik kinnitada päritoluToiduainete autentsus on oluline küsimus nii tarbijatele kui ka kogu toiduainetööstusele tootmisest ja töötlemisest kuni turustamise ja reguleerimiseni välja. 2020. aastal sai Maaeluministeeriumi toel ellu kutsutud kolmeaastane uurimisprojekt “Eesti päritolu maasikate referentsandmekogu loomine”.
“Projekti tulemustega oleme rahul, oleme andmebaasi loonud,” kinnitab Maaelu Teadmuskeskuse (METK) teravilja ja söötade labori juhataja Liina Kruus. „Oleme leidnud seosed, mis võimaldavad eristada Eesti maasikaid Poola, Hispaania või Kreeka maasikatest. On ootus, et lisaelementide toel suudame hakata eristama ka Läti, Leedu ja Soome maasikaid.”
Päritolumaad saab laboratoorselt määrata juba paljude toodete puhul, näiteks liha, oliiviõli ja vein. Selleks kasutatavad meetodid ei sobi aga hästi marjade ja marjapõhiste toodete päritolu tuvastamiseks.
Projekti käigus jõuti koostööni Saksamaa laboriga AGROISOLAB GmbH, kellel on maasikate päritolumaa määramise metoodika juba välja töötatud ja kes omab tänu sellele asjakohaseid andmebaase mitme riigi andmetega. Laborist on võimalik tellida maasika pärituolumaa määramiseks vajalikke analüüse ka edaspidi.
“Puu- ja köögiviljade päritolu võltsimine on aktuaalne teema,” räägib Svetlana Jankovenko Põllumajandus- ja Toiduametist. “On väga hea meel, et on olemas uus laboratoorne meetod, mis sobib pettuste avastamiseks ning et seda uuritakse ja täiustatakse. Seda on võimalik kasutada täiendava tööriistana tõendamaks, et tuvastatud nõuete rikkumise puhul oli tegu pettusega.”
“Peame olema valmis järgmisteks väljakutseteks,” rõhutab maasikakasvatajate esindajana Helen Kaskema OÜst Kindel Käsi. “See projekt annab selleks hea võimaluse ja loodame, et projekti tulemused juurutatakse peatselt ka praktikasse.”
Iga toidupettuse kahtluse korral tuleb esmalt teavitada Põllumajandus ja Toiduametit, kes võtab saadud info uurimisele.
Eesti päritolu maasikate referentsandmekogu loomise uurimisprojekti käigus võeti maasikaproove igast Eesti maakonnast, kokku 21 maasikakasvataja põllult. Baltimaade võrdlusandmete tarbeks võeti maasikaproovid ka 11 Läti ja seitsme Leedu tootja põllult. 2022. aastal kaasati projekti ka Põllumajandus- ja Toiduameti ametnike võetud viis maasikaproovi Eesti eri piirkondade jaemüügist.
Rohkem infot projekti kohta leiab siit!


Eesti maasikaid saab eristada Poola, Hispaania või Kreeka maasikatestMaaelu Teadmuskeskuse (METK) teatel saab nüüdsest Eesti maasikaid eristada Poola, Hispaania või Kreeka maasikatest ning on ootus, et lisaelementide toel saab varsti hakata eristama ka Läti, Leedu ja Soome maasikaid.
Toiduainete autentsus on oluline küsimus nii tarbijatele kui ka kogu toiduainetööstusele tootmisest ja töötlemisest kuni turustamise ja reguleerimiseni välja, teatas METK. 2020. aastal sai maaeluministeeriumi toel ellu kutsutud kolmeaastane uurimisprojekt «Eesti päritolu maasikate referentsandmekogu loomine».
«Projekti tulemustega oleme rahul, oleme andmebaasi loonud,» sõnas METK-i teravilja ja söötade labori juhataja Liina Kruus. «Oleme leidnud seosed, mis võimaldavad eristada Eesti maasikaid Poola, Hispaania või Kreeka maasikatest. On ootus, et lisaelementide toel suudame hakata eristama ka Läti, Leedu ja Soome maasikaid.»
Päritolumaad saab laboratoorselt määrata juba paljude toodete puhul, näiteks liha, oliiviõli ja vein. Selleks kasutatavad meetodid ei sobi aga hästi marjade ja marjapõhiste toodete päritolu tuvastamiseks.
Projekti käigus jõuti koostööni Saksamaa laboriga Agroisolab GmbH, kellel on maasikate päritolumaa määramise metoodika juba välja töötatud ja kes omab tänu sellele asjakohaseid andmebaase mitme riigi andmetega. Laborist on võimalik tellida maasika pärituolumaa määramiseks vajalikke analüüse ka edaspidi.
«Puu- ja köögiviljade päritolu võltsimine on aktuaalne teema,» rääkis Svetlana Jankovenko põllumajandus- ja toiduametist (PTA). «On väga hea meel, et on olemas uus laboratoorne meetod, mis sobib pettuste avastamiseks ning et seda uuritakse ja täiustatakse. Seda on võimalik kasutada täiendava tööriistana tõendamaks, et tuvastatud nõuete rikkumise puhul oli tegu pettusega.»
«Peame olema valmis järgmisteks väljakutseteks,» rõhutas maasikakasvatajate esindajana Helen Kaskema OÜst Kindel Käsi. «See projekt annab selleks hea võimaluse ja loodame, et projekti tulemused juurutatakse peatselt ka praktikasse.»
Iga toidupettuse kahtluse korral tuleb esmalt teavitada PTA-d, kes võtab saadud info uurimisele.
Eesti päritolu maasikate referentsandmekogu loomise uurimisprojekti käigus võeti maasikaproove igast Eesti maakonnast, kokku 21 maasikakasvataja põllult. Baltimaade võrdlusandmete tarbeks võeti maasikaproovid ka 11 Läti ja seitsme Leedu tootja põllult. 2022. aastal kaasati projekti ka PTA ametnike võetud viis maasikaproovi Eesti eri piirkondade jaemüügist.


Töötajad on pahuksis tasustamata ületunde nõudvate tööandjategaAlates koroona-aastatest on töövaidluste hulk iga aastaga hüppeliselt tõusnud. ERGO õigusabikulude kindlustuse portfelli juhi Maiko Kalveti sõnul tunnevad kliendid aina enam reaalset vajadust, et keegi neid õigustega kursis hoiaks.
Kui on alust vaidlemiseks, avatakse kahjutoimik ja kindlustus teeb kliendi eest edasised vajalikud sammud ise ära. „Olukorras, kus alluvat ninapidi tõmmata üritav juht saab juristilt kirja, loobutakse reeglina ehmatusega omakasupüüdlikust pettuse katsest – mida varem asjatundlikult sekkuda, seda kiiremini saab olukord ka lahenduse,“ lisas Kalvet.
Kui hetkel on töövaidluste arv 30% võrra tõusnud, siis Kalveti sõnul võib üsna julgelt prognoosida, et majandussurutise süvenedes kasvab ka töövaidlustes õigusabi vajavate inimeste hulk.
Üheks levinumaks vaidluste põhjuseks on Kalveti sõnul ületunnid – sageli ei võeta töömahu suurenedes või mõne töötaja lahkudes juurde uusi töötajaid, vaid suurendatakse selle arvel olemasolevate töötajate koormust. Tööandjad nõuavad töötajatelt tasuta ületunde, väites, et see on normaalne osa „paindlikust tööajast“ või „palga sisse arvestatud“.
„Tööajaga manipuleerimist tuleb sageli ette just noortega, kes on kogenematud ja kahjuks on tööandjaid, kes seda ära kasutavad. Ületunde põhjendatakse reeglina argumentidega, et „sa oled võrreldes teistega aeglasem ja seega peaksid jääma kauemaks“ või „kuna sa lõhkusid täna kliente teenindades klaasi, siis jääd kauemaks“. Ületundide tegemine saab aga toimuda vaid töötajaga kokkuleppel ja peab olema tasustatud või täiendava vaba ajaga premeeritud,“ rõhutas Kalvet.
Tea oma õigusi
• Tööandja ei saa sind survestada töösuhet lõpetama ehk „poolte kokkuleppel“ töölepingu lõpetamise kokkulepet allkirjastama.
• Tööandja ei saa nõuda, et võtaksid oma puhkuse välja perioodil, mil tööandjal ei ole sulle tööd pakkuda.
• Juhul kui tööandja annab märku, et sa ei pea täna tööle tulema, on oluline küsida ka kirjalikku kinnitust, et töötajale ei ole võimalik tööd anda ning töötaja võib kodus oodata, kuniks taas tööd tekib. See hoiab ära võimaluse hilisemaks argumendiks, nagu poleks töötaja tööle ilmunud.
• Kui pärast sinu koondamist palgatakse sinu ametikohale uus inimene, on tegemist ebaseadusliku koondamisega.
Liitumisega nõustud, et Äripäev AS kasutab sinu e-posti aadressi sulle uudiskirja saatmiseks. Saad nõusoleku tagasi võtta uudiskirjas oleva lingi kaudu. Loe oma õiguste kohta lähemalt privaatsustingimustest


8 märki, mis näitavad, et globalistide futuristlik kontrollkava edeneb välkkiirestiFoto: Pixabay / geralt
Tulevik on käes ja kui teile meeldib, et teie üle valitsevad kontrollifriigid, harjute sellega kiiresti ära. “Digitaalne identifitseerimine” on üks peamisi valdkondi, millele globalistid praegu keskenduvad ning kavandatavad radikaalsed muudatused on äärmiselt hirmutavad. Kuid enamikul inimestest pole aimugi, et midagi sellest toimumas on, vaid keskenduvad mõttetutele draamadele, mida uudisteväljaanded pidevalt peale suruvad. Samal ajal saavutavad globalistid kiiresti oma eesmärke ja seda peaaegu ilma igasuguse vastupanuta.

Loe, mis on need kaheksa märki, mis näitavad, et globalistide futuristlik kontrollifriikide tegevuskava arendeb jõudsalt.

#1 Digi-ID rahakott EL-is
Alates septembrist peavad kõik EL liikmesriigid pakkuma oma kodanikele ja ettevõtetele digitaalset identiteedi rahakotti.
Euroopa Liit kehtestab digitaalse identiteedi eIDAS 2.0 raames, mis jõustub 2023. aasta septembris ja tagab, et kõik liikmesriigid pakuvad kodanikele ja ettevõtetele digitaalse identiteedi rahakotti (DIW). Euroopa Komisjoni hinnangul peaks 2030. aastaks olema vähemalt 80%-l kodanikest võimalus kasutada digi-ID lahendust, et pääseda ligi olulistele avalikele teenustele.

#2 Digitaalsete sõrmejälgede süsteem
Ameeriklaste digitaalsete sõrmejälgede süsteem on ootamatult muutunud Barack Obama suurimaks probleemiks.
USA endine president Barack Obama soovitas hiljutises intervjuus välja töötada “digitaalsed sõrmejäljed”, et võidelda valeinformatsiooniga ja eristada tarbijate jaoks tõeseid ja eksitavaid uudiseid.
Obama vestles oma endise Valge Maja vanemnõuniku David Axelrodiga viimase taskuhäälingusaates “The Axe Files” CNN Audios. Intervjuu ajal märkis Axelrod, et tema arvates rünnatakse Obamat “desinformatsiooni ja deep fake’idega.

#3 Digi-ID pangakontode kasutamisel
ÜRO poliitikajuhend, mille leiad siit, pakub välja globaalse digitaalse identifitseerimise süsteemi, mis on seotud meie pangakontodega.
„Panga- või mobiilikontodega seotud digitaalsed ID-d võivad parandada sotsiaalse kaitse ulatust ja aidata paremini jõuda abivajajateni. Samuti võivad digitaalsed tehnoloogiad aidata vähendada lekkeid, vigu ja kulusid sotsiaalkaitseprogrammide kavandamisel,“ kõlab loosung.

#4 Digitaalne Covidi sertifikaat
Maailma Terviseorganisatsioon (WHO) võttis vastu “Euroopa Liidu (EL) digitaalse COVID-19 sertifitseerimise süsteemi” ja kavatseb muuta selle “globaalseks süsteemiks”.
 2023. aasta juunis võttis WHO kasutusele Euroopa Liidu (EL) digitaalse COVID-19 sertifitseerimissüsteemi, et luua ülemaailmne süsteem, mis aitab hõlbustada ülemaailmset liikuvust ja „kaitsta“ kodanikke kogu maailmas käimasolevate ja tulevaste terviseohtude, sealhulgas olematute pandeemiate eest. See on WHO ülemaailmse digitaalse tervisesertifikaadi võrgustiku (GDHCN) esimene ehitusplokk, mis arendab laia valikut digitaalseid tooteid, et pakkuda kõigile paremat tervist.
“Tuginedes ELi üliedukale digitaalse sertifitseerimise võrgustikule, soovib WHO pakkuda kõigile WHO liikmesriikidele juurdepääsu avatud lähtekoodiga digitaalsele tervisetööriistale, mis põhineb õigluse, innovatsiooni, läbipaistvuse ning andmekaitse ja privaatsuse põhimõtetel,” ütles koroonaterrorist dr Tedros Adhanom Ghebreyesus, WHO peadirektor. “Uute arendatavate digitaalsete tervisetoodete eesmärk on aidata inimestel kõikjal saada kvaliteetseid tervishoiuteenuseid kiiresti ja tõhusamalt.”

#5 Kodanike andmete kogumine
Ameerika Ühendriikide föderaalasutused on andmevahendajatelt ostnud tohutul hulgal teavet USA kodanike kohta ja meid hoiatatakse, et sellist teavet võidakse potentsiaalselt kasutada “väljapressimiseks, jälitamiseks, ahistamiseks ja avalikuks häbistamiseks”.
 Föderaalsed agentuurid koguvad salaja andmeid, mida saaks kasutada Ameerika kodanike “väljapressimiseks, jälitamiseks, ahistamiseks ja avalikuks häbistamiseks”. See väide ei pärine roosajuukseliselt kodanikuvabaduste fanaatikult, vaid on pärilt riigi peaspiooniülema Avril Hainesi uuest raportist.

#6 Sõjavägi jälgib varjatult rahulolematuid
On selgunud, et Pentagon on kasutanud ulatuslikult veebitööriistu, et “varjatult jälgida, leida ja tuvastada igaüks, kes väljendab eriarvamust või rahulolematust USA sõjaväe ja selle juhtkonna tegevusega“.
 The Intercepti 17. juunil avaldatud šokeerivas raportis on selgunud üksikasjad USA riikliku julgeoleku seirestrateegiast, mille eesmärk on varjatult jälgida, leida ja tuvastada igaüks, kes väljendab eriarvamust või isegi rahulolematust USA sõjaväe ja selle juhtkonna tegevusega.
Armee kaitseteenistuse rakendatud meetmete eesmärk on kaitsta tippkindraleid “mõrva, inimröövi, vigastuste või piinlikku olukorda sattumise eest”.

#7 Tehnoloogiaettevõtted tõeministeeriumi teenistuses
ÜRO on koostöös suurte tehnoloogiaettevõtete ja Sorose rahastatud organisatsioonidega välja töötanud ülemaailmse faktide kontrollimise süsteemi, mida tuntakse iVerify nime all. Selle eesmärk on kontrollida “desinformatsiooni” ja “vihakõnet” kogu maailmas ehk teisisõnu on tööle pandud tõeministeerium.
Ühinenud Rahvaste Organisatsioon avalikustas Big-Techi ja Sorose rahastatud organisatsioonidega koostöös projekti raames automatiseeritud faktikontrolli teenuse, et võidelda niinimetatud desinformatsiooni ja vihakõne vastu internetis.
ÜRO Arenguprogramm (UNDP) käivitas vastuseks “veebis levivale teabereostusele”, mis on “ülemaailmne väljakutse”, platvormi iVerify, et võidelda väidetava desinformatsiooni ja vihakõne vastu internetis.

#8 Ülemaailmne CBDC platvorm
IMF tunnistab avalikult, et ehitab “ülemaailmset CBDC platvormi” kõigi riikide keskpankade digitaalsete valuutade jaoks, mis peagi kasutusele võetakse.
 Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) tegevdirektor Kristalina Georgieva teatas Marokos toimunud konverentsil peetud ettekandel, et ülemaailmne organ “töötab pingeliselt ülemaailmse CBDC platvormi kontseptsiooni kallal”.
Georgieva ütles, et keskpanga digitaalsed valuutad peavad olema riikide vahel koostalitlusvõimelised, märkides: “Kui tahame olla edukad, ei saa CBDC-d olla killustatud riiklikud vahendid. Selleks, et tehingud oleksid tõhusamad ja õiglasemad, vajame süsteeme, mis ühendavad riike – teisisõnu, vajame koostalitlusvõimet.”

Kas me sellist maailma tahamegi?
Globalistid ehitavad ülemaailmset digitaalset juhtimisvõrku, mis annaks neile potentsiaalselt enneolematu võimu iga mehe, naise ja lapse elu üle kogu maailmas. Sellise süsteemi korral võidakse teie juurdepääs digitaalsele süsteemile täielikult tühistada, kui te millegagi ei nõustu.
Mida sa siis teeksid? Kuidas sa elaksid, kui ei saaks osta, müüa, tööd leida ega pangakontot avada?
Arenenud tehnoloogia, mis meil täna kasutusel on, on võimaldanud teha palju tõeliselt häid asju, kuid sellel on ka potentsiaali muutuda türannia kehtestamise relvaks ülemaailmsel tasandil.
Peame vastu seisma nendele muutustele, mida globalistid üritavad meile peale suruda. Kahjuks enamik inimestest neist isegi ei räägi, sest peavoolumeedia survel keskenduvad nad muudele asjadele.

Allikas: theeconomiccollapseblog.com

Toimetas Hando Tõnumaa


Rikkust oodatakse Tallinna Börsilt ja kinnisvarastRiigikogulaste portfellid pahupidiAmetnike majandushuvide deklaratsioonidest selgub, et 17 riigikogu liiget on põhitöö kõrvalt ka investorid, suurim laenukohustusega rahvasaadiku võlg küündib üle 660 000 euro.Kõige aktiivsemad investorid on Reformierakonna ja sotsiaaldemokraatide saadikud. Kummagi fraktsiooni ridadest on viis liiget viinud oma raha börsidele. Eesti 200 esindajatest vaatab vastu kolm ning Isamaa, EKRE ja Keskerakonna nimekirjast igaühest üks investor.Kõige priskemad portfellid kuuluvad reformierakondlastele Toomas Kivimäele ja Aivar Soerdile. Veel tegelevad oravaparteis investeerimisega nende kolleegid Ants Laaneots, Kristo Enn Vaga, Erkki Keldo ja Anti Haugas.Sotsidest investeerivad näiteks Jevgeni Ossinovski ja Eduard Odinets, kelle deklaratsioonis leiduvad vaid investeeringud indeksifondidesse. Eesti 200 liikmetest on väärtpaberiinvesteeringuid Toomas Uibol, Liisa-Ly Pakostal ja Tarmo Tammel. EKREst on portfell Arvo Alleril, Isamaast Tõnis Lukasel ning Keskerakonnast Tõnis Mölderil.Kindel tulevikReformierakonna fraktsiooni esimees Erkki Keldo on teinud suurima panuse Enefit Greeni aktsiale, omades 9356 roheettevõtte aktsiat. Veel kuulub tema portfelli 714 Coop Panga, 600 Tallinna Sadama, 250 LHV Groupi, 54 Tallinna Kaubamaja ning 23 Hepsori aktsiat. Oma 33. M eluaastaks on Keldo deklareeritud portfelli koguväärtus praeguste turuhindade juures 48 193 eurot.“Alustasin investeerimisega, et pikemas vaates oma tulevikku kindlustada,” sõnas Keldo. “Soovin täiendava passiivse sissetulekuga toetada nii iseennast kui lapsi, olen võtnud eesmärgiks väiksemate sissemaksetega oma portfelli aastatega järjest suurendada.” Tema minimaalne eesmärk on ületada inflatsiooni ning sealt edasi saavutada vähemalt viieprotsendiline reaaltootlus.Keldo strateegia on lihtne: investeerida ettevõtetesse, mille tegevusest saab ta aru. See on ka põhjus, miks ta on praeguseni soetanud valdavalt Eesti firmade aktsiaid. Keldo ütles, et panustab energeetikale, peamiselt roheenergiale.“Usun roheenergia valdkonna tulevikku ja seal tegutsevatesse firmadesse. Samamoodi proovin omada osalust ettevõtetes, kes maksavad mõistlikus mahus ja regulaarselt dividende,” sõnas Keldo. Investeeringutega teenitava omanikutulu suunab ta tagasi oma portfelli.Riske maandab Keldo seeläbi, et püüab portfellis hoida erinevate sektorite börsifirmade aktsiaid. Samuti hajutab ta oma oste ajas. “Kindlasti ma ei osta, müü ega vaheta aktsiaid iga päev, vaid investeerin pikaajalise eesmärgiga ega ehmata iga languse peale ära.”"Kasutan ka teise ja kolmanda pensionisamba pakutavaid võimalusi - need on turvalised ja mugavad,” märkis ta. Pensionisambad hoiab Keldo indeksit järgivates fondides. Lisaks on tal investeerimiskonto, kus pank ostab tema eest valitud fondide osakuid. “Mul endal pole piisavalt aega, et kõiki fonde iga päev hallata ning olla detailselt kursis välisturgudel ja indeksifondides toimuvaga. Kasutan võimalust, et pank teeb väikese teenustasu eest seda kõike minu eest.” Oma senise parima investeeringuna nimetab ta Enefit Greeni aktsiat. Keldol on anda kõigile, kes soovivad oma jõukust kasvatada, vaid üks soovitus: “Investeerimist ei tasu karta ja seda saab alustada ka väiksemate summadega. Eestis on väga palju õppimisvõimalusi ja positiivseid eeskujusid, kes oma kogemustest räägivad.”Lisaks kuulub Keldole üks korter Tallinnas ning kaasomandis kinnisasi Saue vallas. Ta sõidab 2021. aasta Škoda Kodiaqiga ning kohustustena on tal üleval 322 000 euro suurune kodulaen Swedbankist ning samast pangast 18 350 eurot autoliisingut.Portfell kui pensionisammasRiigikogu korruptsioonivastasesse erikomisjoni kuuluv Eduard Odinets ütles Äripäevale, et tema võtab investeerimist kui võimalust kindlustada pensionipõlve. Samas nimetab ta end passiivseks investoriks, kes igapäevaselt oma rahapaigutustel silma peal ei hoia. Seetõttu on Odinets valinud oma portfelli kolm indeksifondi, kuhu regulaarselt raha juurde paneb.“Ma ei ole teadlik ja suurte eesmärkidega investor, mul oli lihtsalt natuke vaba raha ning otsisin kõige kergema tee selle paigutamiseks,” rääkis Odinets. “Kolmes indeksifondis mul mingi summa vaikselt tiksub, valisin indeksid end huvitavate valdkondade järgi,” märkis ta.Täpsemalt on Odinetsi portfellis sellised fondid nagu iShares Stoxx Europe 600 (EXSA), iShares Nasdaq-100 UCITS (EXXT) ning iShares Electric Vehicles and Driving Technology UCITS (ECAR). See tähendab, et saadik on teinud oma panused Euroopa 600 suurimale ettevõttele, tehnoloogisektorisse ning elektrisõidukitele.“Igapäevaselt ma oma investeeringuid ei jälgi ega osta-müü, kuid praegu olen väga hästi plussis,” ütles Odinets. Ta ei välistanud, et võib tulevikus vaadata ka aktsiate poole. “Kui kunagi tekib aega ja võimalust, siis vaatan edasi. Praegu usaldan panka ning olen rahul siis, kui minu investeeringud on rohelised,” lõpetas ta.Odinetsi portfelli koguväärtus jääb loo kirjutamise hetkel 11 000 euro kanti.Veel selgub Odinetsi majanduslike huvide deklaratsioonist, et ta omab ühte korterit Tallinnas, sõidab 2020. aasta Honda CR-Vga ning kohustustest on tal teenindada 55 500 euro suurune kodulaen Swedbankis ja 11 546 euro suurune liisingujääk Luminoris.Panus kinnisvaraleTallinna börsi väärtpaberitesse on investeerinud ka Tõnis Lukas Isamaast, kelle kontol on 1710 Tallinna Vee aktsiat, mille turuväärtus on hetkel 12 eurot ühiku kohta. Seega on Lukasel aktsiates 20 520 eurot.Ka Lukas nendib, et sarnaselt Odinetsiga pole temagi aktiivne investor. “Tallinna Vee aktsiad on mul isalt üle võetud, kuid ma ei ole selle investeeringuga aktiivselt tegelenud,” nentis ta.Siiski ütleb saadik, et aktsiaid müüa ta ei kavatse, kuna Tallinna Vee teenus on eluks vajalik ning nõudlus selle järele alati garanteeritud. “Veevarustus on kindel kapital, seetõttu pole ma neid aktsiaid müünud ega kavatse ka müüa. Lihtsalt jälgin aeg-ajalt, mis nendega toimub.”Lisaks kuulub Lukasele veel hulgaliselt kinnisvara. Täpsemalt on tal kaks korterit Tallinnas ning kaks ühisomandis korterit Tartus. Veel on Lukase nimel kaks kinnistut Tõrva vallas ning üks Lääneranna vallas.“Olen soetanud need korterid investeerimise eesmärgil,” kinnitas ta. Siiski plaanib ta oma nimele kogunenud kinnisvara peagi lastele edasi anda.Deklaratsiooni kohaselt on Lukasel ka auto - 2017. aasta Toyota mahtuniversaal. Laenukohustused endisel ministril puuduvad.Sarnasus investor ToomasegaAivar Soerd Reformierakonnast rõhutab, et tema investeerib nii eraisikuna kui ettevõtte alt. Tema eraisiku portfellist vaatavad vastu 35 000 Tallinki, 2500 Tallinna Kaubamaja, 500 LHV Groupi ning 1500 Tallinna Sadama aktsiat. Eraisikuna on ta raha paigutanud veel Bigbanki kaheksaprotsendilise tootlusega võlakirjadesse, Neste, Nordea Banki, Ignitis Groupi, Fortumi, Šiauliu Bankase, Coop Panga, Saunumi, Hepsori ja Enefit Greeni aktsiatesse.“Suurema osa oma investeeringutest olen viimased 10-15 aastat teinud läbi äriühingu, seega majanduslike huvide deklaratsioon kajastab vaid osa koguportfellist,” märkis ta.“Minu üks viimaste aastate päris hea investeering on olnud (USA kindlustuskonglomeraat - toim) Berkshire Hathaway. See õnnestus osta pandeemia ajal, 2020. aastal mingis väiksemas osas turu põhjast ja haruldase hinnaga,” rõõmustas Soerd. “Hiljem sai ostetud kõrgematelt tasemetel! juurde,” lisas ta.Oma edulugudena nimetab Soerd veel investeeringut LHV Groupi aktsiasse, mida ta on pidevalt juurde ostnud alates 2016. aastal toimunud IPOst. LHV hoiab Soerdi portfellis ka suurimat osakaalu.Oma halvimateks investeeringuteks peab Soerd panuseid vesinikutehnoloogiale ehk Plug Powerisse ja Ballard Powerisse. “Õppetund on, et pole vaja trendidega kaasa joosta. Õnneks pole nende aktsiate osakaal minu portfellis märkimisväärne. Vigu tuleb paratamatult ette ja neist pole mõtet ehmuda,” rõhutas ta.Riskide hajutamise eesmärgil investeerib ka tema erinevatesse varaklassidesse - kinnisvarasse, aktsiatesse ja võlakirjadesse. “Samuti on oluline pikaajaline vaade: mina lühiajalise kauplemisega ei tegele,” lausus ta.“Minu investeerimismuster sarnaneb Äripäeva investor Toomase strateegiaga ning aktsiaid jaotan globaalselt - Eesti, Euroopa ja USA vahel,” rääkis ta. Samuti peab Soerd oluliseks valdkondadevahelist hajutatust ning kinnitas, et on oma portfellis suurendamas dividendiaktsiate osakaalu.Tänavu on Soerdi ootus tootlusele aga konservatiivne. “Minu arusaamise järgi osutub keskpankadel inflatsiooni mahasurumine rahapoliitika abil keerulisemaks, kui seni eeldatud. Riikide lõtv eelarvepoliitika töötab vastu inflatsiooni mahasurumise meetmetele, intressitõusud pole veel läbi ja intresse tuleb ilmselt kõrgel tasemel hoida kauem, kui seni arvatud. See tekitab majanduslanguse riski ja sellest tulenevad mõjud finantsturgudele,” selgitas Soerd.Soerdi nimel on veel kaks kinnisasja Viimsi vallas ning üks Lääne-Harju vallas. Ta sõidab 2016. aasta Volvo universaaliga, omab lOOprotsendilist osalust ettevõttes OÜ Ranna Konsult ning kohustusi on Soerdil liisingulepingu vormis 60 451 euro jagu.Kopsakas portfell ka rahandusministrilRiigikokku mitte kuuluvatest reformierakondlastest paistab aktiivse investorina silma veel näiteks valitsuses riigi rahandust vedav reformierakondlane Mart Võrklaev. Tema portfellis leidub omajagu Balti aktsiaid, millest suurimad positsioonid on LHV Group, Enefit Green, Tallinna Sadam ja Tallink. Talle kuulub ka välismaiste ettevõtete aktsiaid - Swedbanki, AppleTt, Finnairi, Fortumit ja Wise'i. Lisaks onVõrklaeval kinnisasjad Kose ja Rae vallas.Kohustustest on rahandusministril 101 346 euro suurune kodulaen Swedbankist ning 9228 euro suurune liisinguleping SEBst. Ta sõidab 2019. aasta Subaru Foresteriga. Lugu põhineb 29.05 lõunaks EMTAs avaldatud ametnike majanduslike huvide deklaratsioonidelVÄÄRTPABERIPORTFELLI OMAB CA 15% RIIGIKOGU SAADIKUTESTReformierakond 6• Isamaa1 SDE 5• Keskerakond 1 Eesti 2003 • EKRE 1RIIGIKOGU LIIKMETEST ERAINVESTORITE PORTFELLIDIsamaa

Reili
			RandTallinna
			Sadam500Tõnis
			LukasCoop
			Pank800Tallinna
			Vesi1710Priit
			LompŠiauliu
			Bankas420Sotsiaaldemokraadid

PRFoods550Nordic
			Fireboard100Jevgeni
			OssinovskiTallinna
			Sadam100First
			Investment
			Bank9189Coop
			Pank50Centrus
			Energy Corp18000Tallink600Tuleva
			osakud11324Harju
			Elekter90Tallinna
			Sadam8143Tiit
			MaranKeskerakond

Coop
			Pank170Eduard
			OdinetsTõnis
			MölderEXSA
			- iShares Stoxx
			Europe 60056,232Enefit
			Green230EXXT
			ishares Nasdaq-100
			UCITS
			ETF 41901LHV
			Group560ECAH
			- ishares Electric VehiclesCoop
			Pank265and
			Driving Technology
			UCITS ETF382285Harju
			Elekter200RIIGIKOGU LIIKMETEST ERAINVESTORITE PORTFELLID Eesti200Kristo
				Enn Vaga Enefit Green250Tarmo
				TammLHV
				Group320Enefit
				Green4722Tallink
				Grupp1000LHV
				Group6830Klaipedos
				Nafta1000Nordecon1025Siauliu
				Bankas1000Coop
				Pank2300Amazon12Tallink3100Freyr
				Battery100Tallinna
				Kaubamaja225Ignitis
				Grupe30Liisa-Ly
				PakostaiShares
				Digital Security ETF50EfTEN
				United Property
				Fund100Lyxor
				SSP 500 UCITS EOF45Toomas
				UiboNovaturas100Nordic
				Fireboard10Wise40Trigon
				Property
				Develpoment10Xtrackers
				EuropeSilvano
				Fashion
				Group10Real
				Estate33Ants
				LaaneotsEnefit
				Green1642Tallinna
				Vesi1960Toomas
				KivimägiTallinna
				Sadam10
				852Siauliu
				Bankas51
				710Coop
				Pank10000Bigbanki
				võlakiri [2032,8%]2000Aivar
				SoerdEnefit
				Green7121Enefit
				Green450LHV
				Group16
				849LHV
				Group1090Merko
				Ehitus400Hepsor21Textmagic217Tallinna
				Sadam1500Reiden18Saunum
				Group7Tallink500Coop
				Pank50Tallinna
				Kaubamaja4020Tallinna
				Kaubamaja150Ampler
				Bikes200EUR
				8.00 BigbankiFunderbeam
				APref 6342allutatud
				võlakiri 22-20321
				000UOD
				Group171Tallink
				Grupp35
				000Silen367Siauliu
				Bankas2500Apple700Fortum100Alphabet40Ignitis
				Grupe100Nordea
				Bank7996Neste135SEB1726Nordea
				Bank100Erkki
				KeldoEnefit
				Green9356EKRELHV
				Group250Hepsor23Arvo
				AllerTallinna
				Sadam600Coop
				Panki
				5,5% võlakiri2000Coop
				Pank714Enefit
				Green
				aktsia1027Tallinna
				Kaubamaja54Tallinna
				Sadam1000Anti
				HaugasCoop
				Pank1500Enefit
				Green42Tallink1156Suurim laen Šmigun-VähilRiigikogu liikmete majanduslike huvide deklaratsioonidest hakkab silma, et rahvasaadikutest on kõige rohkem kohustusi reformierakondlasel Kristina Šmigun-Vähil, kes võlgneb LHV-le kodulaenu 425 754 euro jagu.Lisaks tuleb tal tasuda LHV-le veel 43 699 eurot liisingu põhiosa ning oma abikaasa Kristjan-Thor Vähi ees on tal nõude loovutamise lepingu eest 197 140 euro suurune kohustus."Alustasin investeerimisega, et pikemas vaates oma tulevikku kindlustada Soovin täiendava passiivse sissetulekuga toetada nii iseennast kui lapsi.Reformierakonna fraktsiooni esimees Erkki Keldo""Veevarustus on kindel kapital, seetõttu pole ma neid aktsiaid müünud ega kavatse ka müüa. Lihtsalt jälgin aeg-ajalt, mis nendega toimub.Isamaalase Tõnis Lukase portfellis on veel isalt üle võetud Tallinna Vee aktsiad."INDREK MAE


ERR: kolmandik luksusautodest on registreeritud töösõidukitenaLigi kolmandik transpordiameti sõidukiregistris olevatest luksusautomarkide Bentley, Bugatti, Ferrari, Maserati ja Lamborghini sõiduautodest on registreeritud seal töösõidukitena, kirjutab ERR. Maksu- ja tolliameti (MTA) hinnangul ei pruugi see siiski tähendada, et neid kasutatakse ka erasõitudeks.
Transpordiameti esitatud andmete kohaselt on suurim töösõidukite osakaal registreeritud Lamborghinide hulgas, väikseim töösõidukite osakaal on Maseratidel. Kokku oli juuni lõpu seisuga luksussõidukeid registris 580, millest väidetavalt töösõite tehakse 174 autoga (30 protsenti).
Maksu- ja tolliameti (MTA) maksuauditi osakonna juhtiv maksuaudiitor Madis Laas ütles ERR-ile, et ainuüksi soetatud sõiduki mark ei pruugi tähendada seda, et sõidukit ei kasutata 100-protsendiliselt töösõitudeks.
„Näitena võiks tuua äriühingud, mille tegevusala on sõiduautode rent. Sellised äriühingud tegelevadki sõidukite, sealhulgas kallite sõidukite rentimisega, ning nende puhul tavaliselt ei teki ohtu, et ettevõtte nimel olevaid sõidukeid kasutatakse erasõitudeks. Teisisõnu, luksusautode soetamine ja töösõitudeks märkimine ei ole alati tehtud maksudest kõrvale hoidumise eesmärgil, vaid ärilistel põhjustel,“ selgitas Laas.
„Kuivõrd üheski seaduses ei ole ette kirjutatud, kui kalli sõiduki äriühing oma ettevõttele võib osta, siis ainuüksi sõiduki margist tulenevalt kalleid sõidukeid soetanud äriühingud MTA-l eraldi fookuses ei ole,“ lisas Laas.
Küll aga tuleb mistahes äriühingu sõiduauto kasutamisel ka erasõitudeks tasuda erisoodustusmaksud ning sõiduki ja selle tarbeks kaupade-teenuste soetamisel on tasutud käibemaksu mahaarvamine lubatud vaid osaliselt, rõhutas MTA esindaja.
Loe pikemalt ERR-ist!


Riskijulge Peeter Matz ehk Sada aastat Eesti esimese tulekindla savi kaevanduse rajamisestVaatamata kelmustele ja avantüüridele, tuleb hinnata Peeter Matzi kui nähtust. Mehe algatus viis tulekindla savi avastamiseni Eestis ja innustas kohalikke savimaardlaid kasutusele võtma.
Iseseisvunud noores Eesti riigis valitses sõjajärgsetel aastatel suur puudus kodumaisest ja odavast ehitusmaterjalist.
Nõudlus tulekindla savi järele oli arenevas põlevkivi- ja keemiatööstuses, samuti mitmetes destilleerimisvabrikutes ja sulatusahjudes.
Pealegi oli 1920. aastatel riigi ehituspoliitikas võetud suund tulekindlate kivi- ja saviehitiste püstitamisele seniste puithoonete asemel. Ehitusmaterjali tootmine hakkas üha enam põhinema kodumaisel loodus- ja maavaral, sest kohapealne toodang tuli sisseveetavast mitu korda odavamalt kätte.
Ehituskivide, eriti šamottkivide toorme leiukohtade uurimine Kagu-Eestis algas 1920. aastate lõpul. Uurimiseks andis kindlasti julgustust tulekindla savi leidmine Kagu-Eestis. Põlva lähedal Joosul pani (nüüdseks 100 aastat tagasi) savikaevandamisele aluse Võrumaa juurtega mees Peeter Matz.
Peeter Matz oli värvikas isik, kes kogus omal ajal (kuri)kuulsust eelkõige poliitilise seiklejana. Tuntuim näide on vast seotud Eesti Vabariigi kohtuministri Jüri Vilmsi kadumise looga. Saksa okupatsiooni alguses 1918. aasta aprillis sõitis Vilms Soome, lootes asuda korraldama riigi välisdelegatsiooni tööd, ent jäi segastel asjaoludel kaduma.
Peeter Matzi isik on andnud ainest ka kirjanik Jaan Krossile. Jüri Vilmsi surma käsitlevas romaanis „Tabamatus“ (ilmus 1993) kujutab Kross „härra Matzi“ ühe kõrvaltegelasena.
Peeter Matzil ja tema kaaskondlastel küpses avantüristlik plaan asuda riigimehe maiste jäänuste otsingutele. Selleks õnnestus neil Eesti riigilt välja kaubelda kenake summa. Matzi hangitud „kinnitatud tõendite“ alusel läks Eestis pikaks ajaks käibele versioon, et Jüri Vilmsi ja tema kaaslased hukkasid Helsingis suhkruvabriku õuel sakslased.
Eesti riigimehe hukkamise asjaolud, sealhulgas fotovõltsingu, seadis käesoleva sajandi algul kahtluse alla soome ajaloolane Seppo Zetterberg, tõendades, et Matzi hangitud tõendid olid fabritseeritud (põhjalikumalt vt S. Zetterberg, „Jüri Vilmsi surm“. Tln, 2004).
Peeter Matzi isik on andnud ainest ka kirjanik Jaan Krossile. Jüri Vilmsi surma käsitlevas romaanis „Tabamatus“ (ilmus 1993) kujutab Kross „härra Matzi“ ühe kõrvaltegelasena.
Peeter Matz sündis 25. novembril 1888 Koiola vallas. Pärast algkooli ja Põlva kihelkonnakonnakooli lõpetamist täiendas noormees end põllumajanduse alal Venemaal, seejärel Soomes Vilippula põllumajanduskoolis ja Kurkijoe kõrgemas põllumajanduskoolis. Viimane jäi tal lõpetamata väidetavalt ebaausa käitumise tõttu (poolikuks jäänud erialaharidus ei seganud edaspidi end agronoomina või keemikuna tutvustamast).
Põllumeheameti vahetas Peeter Matz Soomes peagi sõjaväelase oma vastu. 1917. aastal lõpetas ta Viiburis intendantuuri (sõjaväe varustusvalitsuse) kursused ja töötas Soome sõjaväe varustusvalitsuse ametnikuna, alates 1919. aasta jaanuarist reservametnikuna, teenides välja leitnandi aukraadi.
Ambitsiooni noorel mehel jätkus. Näiteks oli ta 1919. aasta suvel saatnud välisministrile avalduse palvega määrata end Viiburisse Eesti konsuliks, mis siiski ei teostunud. Pärast piirituseveo skandaali Soomes otsustas peaminister saadik Oskar Kallase märgukirja peale Matzi Soomest tagasi kutsuda. 1. jaanuarist 1921 vabastati leitnant Matz sõjaväeteenistusest ja arvati reservi.
Tõenäoliselt seejärel tekkiski erusõjaväelasel mõte end edaspidi ettevõtlusega siduda.
Peeter Matzi enda väitel oli ta alustanud tulekindlate savide otsimist ja uurimist juba 1919. aastal. Sellele oli kaasa aidanud suur juhus. Nimelt olevat ta Vabadussõja ajal sõjamehena Võrumaal juhuslikult sattunud ühte tallu, kus köeti ahju. Ahju laest rippuvaid valgeid „savinaelu“ märgates oletas ta, et tegu võib olla kõrgeväärtusliku savi kaoliiniga.
Peremees näidanud kätte läheduses leiduva savihaua, Matz võtnud sealt kaasa väikese proovi, mille hiljem saatnud Saksamaale uuringuteks. Savi osutunudki tulekindlaks.
Mõjutusi kõrgeväärtuslike savide uurimiseks olevat Matz saanud Soomes ühelt keraamikaprofessorilt. Iseasi, kas savi leidmise lugu päris tõele vastas, kuid 1921. aasta lõpul sai ta Eesti kaubandus-tööstusministeeriumilt loa tulekindla savi uurimiseks 400 ha suurusel maa-alal Võrumaal Joosul (Põlva-Joosul).
Poolteist aastat hiljem, 1923. aasta kevadel, sai Matz kontsessiooni ehk kaeveloa Joosu ja Oleski mõisa maadelt 100 hektari suuruselt alalt, igal aastal 100 tonni tulekindla savi kaevandamiseks.
Leping sõlmiti 35 aastaks. Tagatiseks tuli maksta 30 000 marka ja igalt toodangu vagunitäielt tasuda riigimaksu või anda 5% toodangust riigile.
Postimehe 1923. aasta augustinumbris kajastati seda kui tule- ja happekindla savi leiukohta.
Peeter Matzil olid suured plaanid. Näiteks kavatses ta rajada tulekindlate kivide (šamottkivide) tootmiseks tööstuse ja töödelda aastas 10 000 tonni tulekindlat savi. Edaspidi kavandas veel ka tehast happe- ja tulekindlate seadmete ja nõude tootmiseks.
Kuigi ajalehes Vaba Maa kirjutati 1923. aasta kevadel, et Peeter Matzil olla plaanis vabriku sisseseade soetada ning juba augustist vabrik käima panna, ei saanud kohapealse tööstuse asutamisest nähtavasti asja. Seevastu kaevandus toimis ja hakkas toodangut andma. Kuni 1925. aasta juuli keskpaigani oli Matz kaevandanud Joosul üle 600 tonni toorsavi, mida saadeti peamiselt tutvustamiseks naabermaadesse Lätti ja Soome.
Näib, et esialgu polnud kaevandamine kuigi tulutoov, sest miks muidu palus ettevõtja Matz 1925. aasta juulis pangalt 350 000 marga suurust laenu.
Raskustesse sattumise põhjenduseks märkis savitööstur asjaolu, et algne tulekindla savi toodang läinud enamasti tutvustuseks. Seda saadetud katsetusteks mitmele klaasi- ja määrdevabrikule, ettevõtted olevat tasunud saatjale üksnes transpordikulud, 20–25 marka ühelt savipuudalt (puud =16 kg).
Teisalt võis olla põhjuseks kõrge veosekulu Joosult Võru raudteejaama, mis kujunes veost raudteel koguni kuus korda kallimaks. Nii otsustas mäeamet Matzilt 1924. aasta eest kontsessioonitasu mitte nõuda, et esimest tulekindla savi tööstust Eestis jalule aidata.
Savi ümbertöötamisega Matz ei tegelenud, seda pidid tegema tarnijad ise vastavalt kaevanduse omaniku juhistele. Joosu tulekindlate savidega tehtud katsetused rahuldasid mitmeid Eesti ja välismaa ettevõtteid.
Matzi savi leidis edaspidi kasutust nii mõneski keemiatehases, seda tarvitas ka kodumaine põllutööriistade ja masinavabrik AS Tegur Tartus. Tallinnas olid tellijateks tuntud ettevõtted – Franz Krulli tehased, aktsiaselts Ilmarine, Vene-Balti tehased, osaühisus Savi, Põhja Paberi ja Puupapi Vabrik ning metallitööstusettevõte AS Aivaz ja Ko.
Aastatel 1923–1939 kaevandati Joosul 3277 tonni tulekindlat savi, kokku mitusada vagunitäit.
Siiski jäi kohapealne tootmine üpris algeliseks, kaevanduses ei tarvitatud jõumasinaid, puudusid ka savi töötlemiseks vajalikud tootmishooned.
Peeter Matzi tegevus oli aga üsna laiahaardeline. Näiteks sai ta 1931. aasta jaanuaris loa magneesiumi ja kaltsiumisoolade uurimiseks Virumaal 100 hektari suurusel alal. Ka tegeles ta leiutamisega, tehes katsetusi moodsate ehituskivide ja eri segudest tulekindlate kivide tootmiseks, saades isegi kaks patenti.
Lisaks kaevandusele rajas Peeter Matz 1932. aastal keraamikatööstuse Tallinnas Kopli kunagise sõjatööstuse hoonesse kavatsusega toota majapidamiskeraamikat ja lauanõusid. Ärikaaslaseks õnnestus tal kaasata šokolaaditööstur August Brandmann.
Ettevõte läks pankrotti. Matz süüdistas Brandmanni, et too „hüppas viimasel minutil alt ära“, kuid mõne töölise arvates oli kogu tehnoloogia suurtootmiseks lihtsalt ette valmistamata. 1935. aasta augustis süttis tööstus liigsest kütmisest. Põleng küll kustutati, kuid tootmine soikus.
Riskivalmi ettevõtjana olevat Matz üritanud 1930. aastate lõpul rajada soomlastega uut, Põhja-Eesti savi kasutavat keraamikatööstust. See üritus jäi soiku Teise maailmasõja puhkemise tõttu.
Esimesel nõukogude aastal Peeter Matz Joosul savi enam ei kaevandanud. Võimalik, et tootmine jätkus Saksa okupatsiooni ajal, sest aastatel 1940–1941 oli ta mäeameti registris märgitud 25tonnise savitagavara omajana.
Peeter Matz abiellus 28aastaselt endast pisut vanema soomlanna Fanny-Maria Kantalaga, kooselust sündis tütar Sirkka-Liisa (suri 2014). Lahutuse järel loobusid naine ja tütar Eesti kodakondsusest ning lahkusid Soome.
Hiljem oli Matz abielus endast 17 aastat noorema ettevõtliku naise Meeta Freibachiga, neil oli ühine tütar Mia Mai (suri 1996). Matzi kaasaegsete meenutuste järgi olevat endine ettevõtja saanud küpses eas veel kolmandatki korda isaks. Keraamik Juta Matvei on meenutanud: „Tema jändrikust kehast ja punetavast näost õhkus tervist ja energiat ning ta kasvatas vanast peast veel noorukest tütart.“
Kunagist Joosu savimaardlat meenutab karjääri tekkinud veekogu nimega Savijärv.
1953. aasta märtsis Peeter Matz arreteeriti ja saadeti, süüdistatuna koostöös sakslastega, Siberisse. Kuigi määrati 25aastane vangistus koos viieaastase asumisega, pääses ta tagasi juba 1954. aasta oktoobris.
Väidetavalt olevat savitöösturi kõige karmimasse laagrisse saatmisest päästnud üksnes õnnelik juhus. Ta ise on meenutanud seda nii: „Äärepealt oleksin Vorkutasse sattunud. Aga venekeelsetes nimekirjades oli mu nime lõpp z-ga kirjutatud. Üks juudi arst kontrollis meie tervist ainult nimekirjade järgi, arvas lõpu z-i pärast, et suguvend ja kirjutas, et ei kannata viletsa tervise pärast põhja raskeid tingimusi välja.“
Peeter Matz suri 84aastasena 2. juulil 1973. aastal Tallinnas ning maeti Pärnamäe kalmistule.
Kunagist Joosu savimaardlat meenutab karjääri tekkinud veekogu nimega Savijärv.


Riskijulge Peeter Matz ehk Sada aastat Eesti esimese tulekindla savi kaevanduse rajamisestAJALUGU Vaatamata kelmustele ja avantüüridele, tuleb hinnata Peeter Matzi kui nähtust. Mehe algatus viis tulekindla savi avastamiseni Eestis ja innustas kohalikke savimaardlaid kasutusele võtma.Iseseisvunud noores Eesti riigis valitses sõjajärgsetel aastatel suur puudus kodumaisest ja odavast ehitusmaterjalist.Nõudlus tulekindla savi järele oli arenevas põlevkivi- ja keemiatööstuses, samuti mitmetes destilleerimisvabrikutes ja sulatusahjudes.Pealegi oli 1920. aastatel riigi ehituspoliitikas võetud suund tulekindlate kivi- ja saviehitiste püstitamisele seniste puithoonete asemel. Ehitusmaterjali tootmine hakkas üha enam põhinema kodumaisel loodus- ja maavaral, sest kohapealne toodang tuli sisseveetavast mitu korda odavamalt kätte.Ehituskivide, eriti šamottkivide toorme leiukohtade uurimine Kagu-Eestis algas 1920. aastate lõpul. Uurimiseks andis kindlasti julgustust tulekindla savi leidmine Kagu-Eestis. Põlva lähedal Joosul pani (nüüdseks 100 aastat tagasi) savikaevandamisele aluse Võrumaa juurtega mees Peeter Matz.Avantürist ja seiklejaPeeter Matz oli värvikas isik, kes kogus omal ajal (kuri)kuulsust eelkõige poliitilise seiklejana. Tuntuim näide on vast seotud Eesti Vabariigi kohtuministri Jüri Vilmsi kadumise looga. Saksa okupatsiooni alguses 1918. aasta aprillis sõitis Vilms Soome, lootes asuda korraldama riigi välisdelegatsiooni tööd, ent jäi segastel asjaoludel kaduma.Peeter Matzil ja tema kaaskondlastel küpses avantüristlik plaan asuda riigimehe maiste jäänuste otsingutele. Selleks õnnestus neil Eesti riigilt välja kaubelda kenake summa. Matzi hangitud „kinnitatud tõendite“ alusel läks Eestis pikaks ajaks käibele versioon, et Jüri Vilmsi ja tema kaaslased hukkasid Helsingis suhkruvabriku õuel sakslased.Eesti riigimehe hukkamise asjaolud, sealhulgas fotovõltsingu, seadis käesoleva sajandi algul kahtluse alla soome ajaloolane Seppo Zetterberg, tõendades, et Matzi hangitud tõendid olid fabritseeritud (põhjalikumalt vt S. Zetterberg, „Jüri Vilmsi surm“. Tln, 2004).Peeter Matzi isik on andnud ainest ka kirjanik Jaan Krossile. Jüri Vilmsi surma käsitlevas romaanis „Tabamatus“ (ilmus 1993) kujutab Kross „härra Matzi“ ühe kõrvaltegelasena.Savitöösturi elukäigustPeeter Matz sündis 25. novembril 1888 Koiola vallas. Pärast algkooli ja Põlva kihelkonnakooli lõpetamist täiendas noormees end põllumajanduse alal Venemaal, seejärel Soomes Vilippula põllumajanduskoolis ja Kurkijoe kõrgemas põllumajanduskoolis. Viimane jäi tal lõpetamata väidetavalt ebaausa käitumise tõttu (poolikuks jäänud erialaharidus ei seganud edaspidi end agronoomina või keemikuna tutvustamast).Põllumeheameti vahetas Peeter Matz Soomes peagi sõjaväelase oma vastu. 1917. aastal lõpetas ta Viiburis intendantuuri (sõjaväe varustusvalitsuse) kursused ja töötas Soome sõjaväe varustusvalitsuse ametnikuna, alates 1919. aasta jaanuarist reservametnikuna, teenides välja leitnandi aukraadi.Ambitsiooni noorel mehel jätkus. Näiteks oli ta 1919. aasta suvel saatnud välisministrile avalduse palvega määrata end Viiburisse Eesti konsuliks, mis siiski ei teostunud. Pärast piirituseveo skandaali Soomes otsustas peaminister saadik Oskar Kallase märgukirja peale Matzi Soomest tagasi kutsuda. 1. jaanuarist 1921 vabastati leitnant Matz sõjaväeteenistusest ja arvati reservi.Tõenäoliselt seejärel tekkiski erusõjaväelasel mõte end edaspidi ettevõtlusega siduda.Peeter Matzi enda väitel oli ta alustanud tulekindlate savide otsimist ja uurimist juba 1919. aastal. Sellele oli kaasa aidanud suur juhus. Nimelt olevat ta Vabadussõja ajal sõjamehena Võrumaal juhuslikult sattunud ühte tallu, kus köeti ahju. Ahju laest rippuvaid valgeid „savinaelu“ märgates oletas ta, et tegu võib olla kõrgeväärtusliku savi kaoliiniga.Peremees näidanud kätte läheduses leiduva savihaua, Matz võtnud sealt kaasa väikese proovi, mille hiljem saatnud Saksamaale uuringuteks. Savi osutunudki tulekindlaks.Mõjutusi kõrgeväärtuslike savide uurimiseks olevat Matz saanud Soomes ühelt keraamikaprofessorilt. Iseasi, kas savi leidmise lugu päris tõele vastas, kuid 1921. aasta lõpul sai ta Eesti kaubandus-tööstusministeeriumilt loa tulekindla savi uurimiseks 400 ha suurusel maa-alal Võrumaal Joosul (Põlva-Joosul).Kaevandamise algusPoolteist aastat hiljem, 1923. aasta kevadel, sai Matz kontsessiooni ehk kaeveloa Joosu ja Oleski mõisa maadelt 100 hektari suuruselt alalt, igal aastal 100 tonni tulekindla savi kaevandamiseks.Leping sõlmiti 35 aastaks. Tagatiseks tuli maksta 30 000 marka ja igalt toodangu vagunitäielt tasuda riigimaksu või anda 5% toodangust riigile.Postimehe 1923. aasta augustinumbris kajastati seda kui tule- ja happekindla savi leiukohta.Peeter Matzil olid suured plaanid. Näiteks kavatses ta rajada tulekindlate kivide (šamottkivide) tootmiseks tööstuse ja töödelda aastas 10 000 tonni tulekindlat savi. Edaspidi kavandas veel ka tehast happe- ja tulekindlate seadmete ja nõude tootmiseks.Kuigi ajalehes Vaba Maa kirjutati 1923. aasta kevadel, et Peeter Matzil olla plaanis vabriku sisseseade soetada ning juba augustist vabrik käima panna, ei saanud kohapealse tööstuse asutamisest nähtavasti asja. Seevastu kaevandus toimis ja hakkas toodangut andma. Kuni 1925. aasta juuli keskpaigani oli Matz kaevandanud Joosul üle 600 tonni toorsavi, mida saadeti peamiselt tutvustamiseks naabermaadesse Lätti ja Soome.Näib, et esialgu polnud kaevandamine kuigi tulutoov, sest miks muidu palus ettevõtja Matz 1925. aasta juulis pangalt 350 000 marga suurust laenu.Raskustesse sattumise põhjenduseks märkis savitööstur asjaolu, et algne tulekindla savi toodang läinud enamasti tutvustuseks. Seda saadetud katsetusteks mitmele klaasi- ja määrdevabrikule, ettevõtted olevat tasunud saatjale üksnes transpordikulud, 20-25 marka ühelt savipuudalt (puud =16 kg).Teisalt võis olla põhjuseks kõrge veosekulu Joosult Võru raudteejaama, mis kujunes veost raudteel koguni kuus korda kallimaks. Nii otsustas mäeamet Matzilt 1924. aasta eest kontsessioonitasu mitte nõuda, et esimest tulekindla savi tööstust Eestis jalule aidata.Tootmine kogub hooguSavi ümbertöötamisega Matz ei tegelenud, seda pidid tegema tarnijad ise vastavalt kaevanduse omaniku juhistele. Joosu tulekindlate savidega tehtud katsetused rahuldasid mitmeid Eesti ja välismaa ettevõtteid.Matzi savi leidis edaspidi kasutust nii mõneski keemiatehases, seda tarvitas ka kodumaine põllutööriistade ja masinavabrik AS Tegur Tartus. Tallinnas olid tellijateks tuntud ettevõtted - Franz Krulli tehased, aktsiaselts Ilmarine, Vene-Balti tehased, osaühisus Savi, Põhja Paberi ja Puupapi Vabrik ning metallitööstusettevõte AS Aivaz ja Ko.Aastatel 1923-1939 kaevandati Joosul 3277 tonni tulekindlat savi, kokku mitusada vagunitäit.Siiski jäi kohapealne tootmine üpris algeliseks, kaevanduses ei tarvitatud jõumasinaid, puudusid ka savi töötlemiseks vajalikud tootmishooned.Peeter Matzi tegevus oli aga üsna laiahaardeline. Näiteks sai ta 1931. aasta jaanuaris loa magneesiumi ja kaltsiumisoolade uurimiseks Virumaal 100 hektari suurusel alal. Ka tegeles ta leiutamisega, tehes katsetusi moodsate ehituskivide ja eri segudest tulekindlate kivide tootmiseks, saades isegi kaks patenti.Lisaks kaevandusele rajas Peeter Matz 1932. aastal keraamikatööstuse Tallinnas Kopli kunagise sõjatööstuse hoonesse kavatsusega toota majapidamiskeraamikat ja lauanõusid. Ärikaaslaseks õnnestus tal kaasata šokolaaditööstur August Brandmann.Ettevõte läks pankrotti. Matz süüdistas Brandmanni, et too „hüppas viimasel minutil alt ära“, kuid mõne töölise arvates oli kogu tehnoloogia suurtootmiseks lihtsalt ette valmistamata. 1935. aasta augustis süttis tööstus liigsest kütmisest. Põleng küll kustutati, kuid tootmine soikus.Riskivalmi ettevõtjana olevat Matz üritanud 1930. aastate lõpul rajada soomlastega uut, Põhja-Eesti savi kasutavat keraamikatööstust. See üritus jäi soiku Teise maailmasõja puhkemise tõttu.Esimesel nõukogude aastal Peeter Matz Joosul savi enam ei kaevandanud. Võimalik, et tootmine jätkus Saksa okupatsiooni ajal, sest aastatel 1940-1941 oli ta mäeameti registris märgitud 25tonnise savitagavara omajana.Värvikas perekonnaeluPeeter Matz abiellus 28aastaselt endast pisut vanema soomlanna Fanny-Maria Kantalaga, kooselust sündis tütar Sirkka-Liisa (suri 2014). Lahutuse järel loobusid naine ja tütar Eesti kodakondsusest ning lahkusid Soome.Hiljem oli Matz abielus endast 17 aastat noorema ettevõtliku naise Meeta Freibachiga, neil oli ühine tütar Mia Mai (suri 1996). Matzi kaasaegsete meenutuste järgi olevat endine ettevõtja saanud küpses eas veel kolmandatki korda isaks. Keraamik Juta Matvei on meenutanud: „Tema jändrikust kehast ja punetavast näost õhkus tervist ja energiat ning ta kasvatas vanast peast veel noorukest tütart.“1953. aasta märtsis Peeter Matz arreteeriti ja saadeti, süüdistatuna koostöös sakslastega, Siberisse. Kuigi määrati 25aastane vangistus koos viieaastase asumisega, pääses ta tagasi juba 1954. aasta oktoobris.Väidetavalt olevat savitöösturi kõige karmimasse laagrisse saatmisest päästnud üksnes õnnelik juhus. Ta ise on meenutanud seda nii: „Äärepealt oleksin Vorkutasse sattunud. Aga venekeelsetes nimekirjades oli mu nime lõpp z-ga kirjutatud. Üks juudi arst kontrollis meie tervist ainult nimekirjade järgi, arvas lõpu z-i pärast, et suguvend ja kirjutas, et ei kannata viletsa tervise pärast põhja raskeid tingimusi välja.“Peeter Matz suri 84aastasena 2. juulil 1973. aastal Tallinnas ning maeti Pärnamäe kalmistule.Kunagist Joosu savimaardlat meenutab karjääri tekkinud veekogu nimega Savijärv."Kunagist Joosu savimaardlat meenutab karjääri tekkinud veekogu nimega Savijärv."Peeter Matzi isik on andnud ainest ka kirjanik Jaan Krossile. Jüri Vilmsi surma käsitlevas romaanis „Tabamatus" (ilmus 1993) kujutab Kross „härra Matzi" ühe kõrvaltegelasena.Peeter Matzi enda väitel oli ta tulekindlate savide otsimist ja uurimist alustanud juba 1919. aastal. Fotod: ERA Joonis Peeter Matzi kaevandusest.ELVI NASSAR, Eesti Vabaõhumuuseumi teadur


Eesti riik peab oma rahaasjad korda saamaEesti riigi rahaasjad pole korras, see on aga takistuseks majanduse jalule saamiseks ja soodustab korruptsiooni teket.Täna avaldatud riigikontrolli märgukirjast rahandusministrile nähtub, et Eesti riik on jaganud viimase kümne aastaga eri asutuste vahendusel üle 36 000 Eesti ettevõttele enam kui neli miljardit eurot, «kuid jätnud andmete puudulikkuse ja toetusandjate vähese koostöö tõttu kasutamata selle majanduspoliitika hoova täieliku potentsiaali».
«Riik saaks anda ettevõtetele soovi korral hoogu palju täpsemalt (innustada sektoreid erinevalt, tiivustada tulutoovaid tegevusi, stimuleerida soovitud tulemusi), kui toetuspoliitika kujundajate käsutuses oleks terviklikum ja usaldusväärsem info senise abi ning selle mõju kohta,» ütleb märgukiri.
Lisaks selgub, et kõik riigiabi saajad ei ole teada, sest nad pole esitanud oma andmeid riigiabi registrisse, ning vastava registri koostamine on aeganõudev ja riigi toetustest tervikpildi saamine seega keeruline.
Eesti majandus kahanes eelmisel aastal 1,3 protsenti ning Euroopa Komisjoni prognoosi järgi kahaneb sellelgi aastal veel 0,4 protsenti. Järelikult on äärmiselt oluline, et riigi toetus majandusraskustes vaevlevatele ettevõtetele oleks efektiivne ning teeniks üldise majanduskasvu eesmärke. Kui need toetused on aga arusaamatud ning puudub tervikpilt vajalikest hoobadest, kannatab ka majanduskasv. Mõistagi sõltub Eesti majanduskasv ka muudest teguritest, olgu selleks Ukraina sõda ja sellest tulenevad hinnatõusud, ent toetustega seotu saaksime ise korda teha.
Kui koalitsioonipoliitikud kinnitavad, et 50 miljoni euro suurust kärbet on keeruline teha, siis üks võimalus on parandada ettevõtetele antavate toetuste korda.
Kindlasti leidub toetuste jagamissüsteemi korrastamisel ja nende kohta tervikpildi saamisel kokkuhoiuvõimalusi. Kui koalitsioonipoliitikud kinnitavad, et 50 miljoni euro suurust kärbet on keeruline teha, siis üks võimalusi on parandada ettevõtetele antavate toetuste korda. Valitsuskoalitsioon on näinud eelarve kohendamiseks ette maksutõuse, millest ei räägitud enne valimisi ja mis tekitab suurt pahameelt. Pahameelt peab tekitama ka riigi kui rahajagamisaparaadi kehv olukord. Kes vastutab? Maksutõus tundub riigikontrolli märgukirja valguses kõige lihtsam viis eelarvet kohendada, kuid peab küsima, kas ja kui tõsiselt mõeldi eelarve lappimise alternatiividele.
Lisaks riigi majanduse vähikäigule tekitab segane või must raha võimaluse korruptsiooniks. Kui raha jagamise põhimõtted pole selged või kõiki toetusi pole riigiabi registris, tekib alati kiusatus seda raha «vasakule» panna ja kasutada seda omakasu huvides. Korruptsioon avab ukse mõjuvõimuga kauplemisele ja semukapitalismile – nähtused, mille Eesti peaks olema ammu seljataha jätnud.
Eesti on end alates taasiseseisvumisest reklaaminud kui selgete põhimõtetega majanduskeskkonda, kus mängureeglid on kõikidele ettevõtetele ühesugused. Kas see on ka praegu nii, on suure küsimärgiga. Nüüd jääb rahandusministeeriumil vastata riigikontrollile, kuid muidugi ei tohi vastus jääda lihtsalt sõnadeks, vaid see peab muutuma tegudeks. Sest toetuste korrastamine ja tervikpilt riigi rahaasjadest on meie kõigi huvides.


Kuidas moodne kelm 2023. aastal eestlaselt raha välja petab?Kelmuste arv on taas tõusuteel. Tänavu on Eesti inimesed kelmidele kaotanud üle kolme koma ühe miljoni euro. Kokku on kahjusaajaid 520 ning enim on kaotatud raha investeerimise ja petukõnede kaudu. Politsei manitseb inimesi olema ettevaatlikud linkide avamisel ja oma andmete sisestamisel.


Inimestele tehakse politsei nimelt petukõnesidSagenenud on teated, et kelmid püüavad politsei nimelt andmeid või raha välja petta. Politsei neid kõnesid ei tee ja need tuleb otsekohe lõpetada.Alates möödunud nädala reedest on sagenenud teated, et inimestele tehakse ingliskeelseid automaatkõnesid, milles öeldakse, et ID-kaardi või eri andmetega on tekkinud probleeme ning nende lahendamiseks ja politseinikuga suhtlemiseks peab valima klaviatuuril numbri «1».Põhja prefektuuri raskete kuritegude talituse juht Vjatšeslav Milenin kinnitab, et politsei neid kõnesid ei tee.«Viimastel päevadel on inimesed massiliselt selliseid petukõnesid saanud. Tuletan meelde, et säärased kõned, kus väidetakse, et teie andmete või pangakontoga on tekkinud probleem, tuleb kohe kinni vajutada,» ütles politseinik.Tegemist ei ole uue skeemiga ja kelmid on varemgi inimestele taoliselt lähenenud. «Pärast numbri «1» vajutamist kõne katkeb ning peagi helistab tagasi kelm, kes väidab, et on politseinik. Kõne ajal püütakse inimestelt kätte saada isiklikke andmeid, PIN-koode või palutakse kinnitada tehingud PIN-koodidega,» kirjeldas Milenin. (PP) KUI SAATE KAHTLASE KÕNE, LÕPETAGE SEE KOHE ÄRA:• Ärge hakake põhjendama, miks kõne lõpetate, lihtsalt lõpetage kõne.• Kui kahtlaselt numbrilt uuesti helistatakse, ärge võtke kõnet vastu ja blokeerige number.• Rääkige võõrkeelsele kõnele vastu vaid eesti keeles.ÄRGE KUNAGI JAGAGE KELLELEGI OMA PIN1- JA PIN2-KOODE:• Neid koode ei tohi mitte kellegagi jagada, isegi panga ega politseiga.• Kui aga seda juba tegite, blokeerige need kiiresti. • Helistage kiirelt panka ja laske kõik ülekanded blokeerida, sest keegi teine teab teie PIN-koode ja võib hakata teie kontolt raha varastama.Allikas: politsei- ja piirivalveamet


Juhtkiri: Segane rahaEesti riigi rahaasjad pole korras, see on aga takistuseks majanduse jalule saamiseks ja soodustab korruptsiooni teket.Eile avaldatud riigikontrolli märgukirjast rahandusministrile nähtub, et Eesti riik on jaganud viimase kümne aastaga eri asutuste vahendusel üle 36 000 Eesti ettevõttele enam kui neli miljardit eurot, «kuid jätnud andmete puudulikkuse ja toetusandjate vähese koostöö tõttu kasutamata selle majanduspoliitika hoova täieliku potentsiaali».«Riik saaks anda ettevõtetele soovi korral hoogu palju täpsemalt (innustada sektoreid erinevalt, tiivustada tulutoovaid tegevusi, stimuleerida soovitud tulemusi), kui toetuspoliitika kujundajate käsutuses oleks terviklikum ja usaldusväärsem info senise abi ning selle mõju kohta,» ütleb märgukiri.Lisaks selgub, et kõik riigiabi saajad ei ole teada, sest nad pole esitanud oma andmeid riigiabi registrisse, ning vastava registri koostamine on aeganõudev ja riigi toetustest tervikpildi saamine seega keeruline.Eesti majandus kahanes eelmisel aastal 1,3 protsenti ning Euroopa Komisjoni prognoosi järgi kahaneb sellelgi aastal veel 0,4 protsenti. Järelikult on äärmiselt oluline, et riigi toetus majandusraskustes vaevlevatele ettevõtetele oleks efektiivne ning teeniks üldise majanduskasvu eesmärke. Kui need toetused on aga arusaamatud ning puudub tervikpilt vajalikest hoobadest, kannatab ka majanduskasv. Mõistagi sõltub Eesti majanduskasv ka muudest teguritest, olgu selleks Ukraina sõda ja sellest tulenevad hinnatõusud, ent toetustega seotu saaksime ise korda teha.Kindlasti leidub toetuste jagamissüsteemi korrastamisel ja nende kohta tervikpildi saamisel kokkuhoiuvõimalusi. Kui koalitsioonipoliitikud kinnitavad, et 50 miljoni euro suurust kärbet on keeruline teha, siis üks võimalusi on parandada ettevõtetele antavate toetuste korda. Valitsuskoalitsioon on näinud eelarve kohendamiseks ette maksutõuse, millest ei räägitud enne valimisi ja mis tekitab suurt pahameelt. Pahameelt peab tekitama ka riigi kui rahajagamisaparaadi kehv olukord. Kes vastutab? Maksutõus tundub riigikontrolli märgukirja valguses kõige lihtsam viis eelarvet kohendada, kuid peab küsima, kas ja kui tõsiselt mõeldi eelarve lappimise alternatiividele.Lisaks riigi majanduse vähikäigule tekitab segane või must raha võimaluse korruptsiooniks. Kui raha jagamise põhimõtted pole selged või kõiki toetusi pole riigiabi registris, tekib alati kiusatus seda raha «vasakule» panna ja kasutada seda omakasu huvides. Korruptsioon avab ukse mõjuvõimuga kauplemisele ja semukapitalismile - nähtused, mille Eesti peaks olema ammu seljataha jätnud.Eesti on end alates taasiseseisvumisest reklaaminud kui selgete põhimõtetega majanduskeskkonda, kus mängureeglid on kõikidele ettevõtetele ühesugused. Kas see on ka praegu nii, on suure küsimärgiga. Nüüd jääb rahandusministeeriumil vastata riigikontrollile, kuid muidugi ei tohi vastus jääda lihtsalt sõnadeks, vaid see peab muutüma tegudeks. Sest toetuste korrastamine ja tervikpilt riigi rahaasjadest on meie kõigi huvides. "Kui koalitsioonipoliitikud kinnitavad, et 50 miljoni euro suurust kärbet on keeruline teha, siis üks võimalus on parandada ettevõtetele antavate toetuste korda."


Poole aastaga on inimesed kelmidele kaotanud üle 3,1 miljoni euroTALLINN, 6. juuli, BNS - Selle aasta algusest on Eesti inimesed kaotanud kelmidele üle 3,1 miljoni euro, enim kaotatakse raha investeerimisel ja petukõnede kaudu.
Politsei andmetel on viimase poole aasta jooksul petturid kasutanud erinevaid skeeme inimeste eksitamiseks ja nende raha välja petmiseks. Kuue kuuga on kelmidele kaotanud oma raha 520 inimest, nendest 130 inimest kaotasid raha investeerimisel kogukahjuga ligi 1,7 miljonit eurot. Petukõnede ohvriks on langenud 251 inimest, kelle kahjud on kokku ligi 1,4 miljonit eurot.
Põhja prefektuuri raskete kuritegude talituse juht Vjatšeslav Milenin ütles, et kelmide eest saab kaitsta end igaüks, seda eelkõige tähelepanelikkusega. „Eesti politseil ei ole võimalik peatada teistes riikides tegutsevaid kelme. Paraku ei saa me ka kaotatud raha tagasisaamist garanteerida, sest välja petetud raha liigub kiirelt pankade ja erinevate kontode vahel ning lõpuks suunatakse krüptosse või võetakse kuskil sularahas välja,“ ütles politseinik.
Ta soovitab inimestel hoida end kursis hetkel levivatest pettustest ja olla valvsad isiklike andmete jagamisel.
Eelmisel aastal oli esimese poole aastaga investeerimispettuste ohvreid 89, kelle kahjud ulatusid ligi 1,3 miljonini. Sel aastal on ohvrite arv märksa suurem ja kogukahju 400 000 eurot suurem.
Peamiselt satuti investeerimise otsa internetis leiduvate reklaamide kaudu, millele vajutati ja avanenud võltsitud veebilehele oma kontaktandmed jäeti. Seejärel võttis investeerijaga ühendust väidetava ettevõtte investeerimisnõustaja, kes hakkas kannatanut juhendama ja mõni aeg hiljem nõudma täiendavaid sissemakseid.
„Kui alustate investeerimisega, siis peab olema ettevaatlik, sest levimas on väga palju erinevaid skeeme, mis võivad esialgu tunduda, et toovad koheselt rahalise vabaduse, kuid tegelikkuses on tegemist pettusega. Guugeldage neid ettevõtteid enne, kui hakkate raha investeerima ja kui keegi soovitab oma tuttavat investeerimise nõustajat, siis päris kindlasti on tegemist pettusega,“ rääkis Milenin.
Levinum pangapettus on petukõne, kus inimesed on saanud telefonikõnesid, mis väidavad olevat usaldusväärselt ametiasutuselt või ettevõttelt. Need kelmid on teeselnud politseiametnikke, pankureid, kullerfirmade ja ka telekommunikatsiooniettevõtete esindajaid. Telefonikõne ajal on kelmide eesmärk inimestelt kätte saada PIN-koode, millega saavad nad ligipääsu kõne vastuvõtja pangakontole.
Märgatav pangapettuste tõus on olnud ka postipaki kelmustes, kus 139 inimest on ohvriks langenud ja kaotanud kelmidele 81 000 eurot. Möödunud aasta peale oli kannatanuid kokku 79 kogukahjuga 53 000 eurot.
„Juhtumeid on olnud erinevaid, kuid peamiselt saadeti inimestele mõne kullerfirma nimelt sõnum, mis väitis, et paki saatmisega on tekkinud probleeme. Sõnumisse oli juurde lisatud link, millele vajutades avanes veebileht ning kuhu tuli sõnumi saajal sisestada oma pangakontoga seotud andmed. Tegelikult oli aga tegemist võltsitud veebilehega ja sõnumi saatjaks oli kelm. Ka on tõusmas pettused ostu-müügi platvormidel, mille kaudu kelmid otsivad ohvreid ja saadavad neile võltsitud kullerfirmade veebilehtede linke, kuhu palutakse samuti sisestada pangakontoga seotud andmeid,“ kirjeldas politseinik.
Inimene on pettuste eest kaitstud, kui ta ei jaga oma isiklikke andmeid, nagu näiteks Smart-ID, ID-kaardi või Mobiil-ID PIN1 ja PIN2 koode teisega, ega sisesta neid koode oma seadmes teiste inimeste palvel. Samuti tasuv end viia kurssi investeerimisega seotud riskidest ja alustada sellega usaldusväärsest kohast, näiteks oma kodupangast. Ühtlasi tasub olla tähelepanelik linkide osas, mida saadakse tundmatutelt saajatelt ja mis saadetakse e-kirjas, vestlusaknas aga ka tekstsõnumiga.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Eestis on inimesed poole aastaga kelmidele kaotanud üle 3,1 miljoni euroPolitsei andmetel on selle aasta algusest Eesti inimesed kaotanud kelmidele üle 3,1 miljoni euro, enim kaotatakse raha investeerimisel ja petukõnede kaudu.Politsei andmetel on viimase poole aasta jooksul petturid kasutanud erinevaid skeeme inimeste eksitamiseks ja nende raha välja petmiseks.
Kuue kuuga on kelmidele kaotanud oma raha 520 inimest, nendest 130 inimest kaotasid raha investeerimisel, kogukahjuga ligi 1,7 miljonit eurot. Petukõnede ohvriks on langenud 251 inimest, kelle kahjud on kokku ligi 1,4 miljonit eurot.
Põhja prefektuuri raskete kuritegude talituse juht Vjatšeslav Milenin ütles, et kelmide eest saab kaitsta end igaüks, seda eelkõige tähelepanelikkusega. «Eesti politseil ei ole võimalik peatada teistes riikides tegutsevaid kelme. Paraku ei saa me ka kaotatud raha tagasisaamist garanteerida, sest välja petetud raha liigub kiirelt pankade ja erinevate kontode vahel ning lõpuks suunatakse krüptosse või võetakse kuskil sularahas välja,» ütles politseinik. Ta soovitab inimestel hoida end kursis hetkel levivatest pettustest ja olla valvsad isiklike andmete jagamisel.
Eelmisel aastal oli esimese poole aastaga investeerimispettuste ohvreid 89, kelle kahjud ulatusid ligi 1,3 miljonini. Sel aastal on ohvrite arv märksa suurem ja kogukahju 400 000 eurot suurem.
Peamiselt satuti investeerimise otsa internetis leiduvate reklaamide kaudu, millele vajutati ja avanenud võltsitud veebilehele oma kontaktandmed jäeti. Seejärel võttis investeerijaga ühendust väidetava ettevõtte investeerimisnõustaja, kes hakkas kannatanut juhendama ja mõni aeg hiljem nõudma täiendavaid sissemakseid.
«Kui alustate investeerimisega, siis peab olema ettevaatlik, sest levimas on väga palju erinevaid skeeme, mis võivad esialgu tunduda, et toovad koheselt rahalise vabaduse, kuid tegelikkuses on tegemist pettusega. Guugeldage neid ettevõtteid enne, kui hakkate raha investeerima ja kui keegi soovitab oma tuttavat investeerimise nõustajat, siis päris kindlasti on tegemist pettusega,» rääkis Milenin.
Levinum pangapettus on petukõne, kus inimesed on saanud telefonikõnesid, mis väidavad olevat usaldusväärselt ametiasutuselt või ettevõttelt. Need kelmid on teeselnud politseiametnikke, pankureid, kullerfirmade ja ka telekommunikatsiooniettevõtete esindajaid.
Telefonikõne ajal on kelmide eesmärk inimestelt kätte saada PIN-koode, millega saavad nad ligipääsu kõne vastuvõtja pangakontole. Märgatav pangapettuste tõus on olnud ka postipaki kelmustes, kus 139 inimest on ohvriks langenud ja kaotanud kelmidele 81 000 eurot. Möödunud aasta peale oli kannatanuid kokku 79, kogukahjuga 53 000 eurot.
«Juhtumeid on olnud erinevaid, kuid peamiselt saadeti inimestele mõne kullerfirma nimelt sõnum, mis väitis, et paki saatmisega on tekkinud probleeme. Sõnumisse oli juurde lisatud link, millele vajutades avanes veebileht ning kuhu tuli sõnumi saajal sisestada oma pangakontoga seotud andmed. Tegelikult oli aga tegemist võltsitud veebilehega ja sõnumi saatjaks oli kelm. Ka on tõusmas pettused ostu-müügi platvormidel, mille kaudu kelmid otsivad ohvreid ja saadavad neile võltsitud kullerfirmade veebilehtede linke, kuhu palutakse samuti sisestada pangakontoga seotud andmeid,» kirjeldas politseinik.
Politsei tuletab inimestele meelde, et pettuste ollakse kaitstud, kui: ei jagata oma isiklikke andmeid, nagu näiteks Smart-ID, ID-kaardi või Mobiil-ID PIN1 ja PIN2 koode, ega sisestata neid koode oma seadmes teiste inimeste palvel; viiakse end kurssi investeerimisega seotud riskidest; ollakse tähelepanelik linkide osas, mis tulevad tundmatutelt saatjatelt ja mis saadetakse e-kirjas, vestlusaknas aga ka tekstsõnumiga.


Poole aastaga on kelmidele kaotatud üle 3,1 miljoni euroSelle aasta algusest on Eesti inimesed kaotanud kelmidele üle 3,1 miljoni euro. Enim kaotatakse raha investeerimisel ja petukõnede kaudu.
Politsei andmetel on viimase poole aasta jooksul petturid kasutanud erinevaid skeeme inimeste eksitamiseks ja nende raha välja petmiseks. Kuue kuuga on kelmidele kaotanud oma raha 520 inimest, nendest 130 inimest kaotasid raha investeerimisel, kogukahjuga ligi 1,7 miljonit eurot. Petukõnede ohvriks on langenud 251 inimest, kelle kahjud on kokku ligi 1,4 miljonit eurot.
Põhja prefektuuri raskete kuritegude talituse juht Vjatšeslav Milenin ütles, et kelmide eest saab kaitsta end igaüks, seda eelkõige tähelepanelikkusega. „Eesti politseil ei ole võimalik peatada teistes riikides tegutsevaid kelme,“ ütles Milenin.
„Paraku ei saa me ka kaotatud raha tagasisaamist garanteerida, sest välja petetud raha liigub kiirelt pankade ja erinevate kontode vahel ning lõpuks suunatakse krüptosse või võetakse kuskil sularahas välja,“ ütles politseinik. Ta soovitab inimestel hoida end kursis hetkel levivatest pettustest ja olla valvsad isiklike andmete jagamisel.
Eelmisel aastal oli esimese poole aastaga investeerimispettuste ohvreid 89, kelle kahjud ulatusid ligi 1,3 miljonini. Sel aastal on ohvrite arv märksa suurem ja kogukahju 400 tuhat eurot suurem.
Peamiselt satuti investeerimise otsa internetis leiduvate reklaamide kaudu, millele vajutati ja avanenud võltsitud veebilehele oma kontaktandmed jäeti. Seejärel võttis investeerijaga ühendust väidetava ettevõtte investeerimisnõustaja, kes hakkas kannatanut juhendama ja mõni aeg hiljem nõudma täiendavaid sissemakseid.
„Kui alustate investeerimisega, siis peab olema ettevaatlik, sest levimas on väga palju erinevaid skeeme, mis võivad esialgu tunduda, et toovad koheselt rahalise vabaduse, kuid tegelikkuses on tegemist pettusega. Guugeldage neid ettevõtteid enne, kui hakkate raha investeerima ja kui keegi soovitab oma tuttavat investeerimise nõustajat, siis päris kindlasti on tegemist pettusega,“ rääkis Milenin.
Levinum pangapettus on petukõne, kus inimesed on saanud telefonikõnesid, mis väidavad olevat usaldusväärselt ametiasutuselt või ettevõttelt. Need kelmid on teeselnud politseiametnikke, pankureid, kullerfirmade ja ka telekommunikatsiooniettevõtete esindajaid. Telefonikõne ajal on kelmide eesmärk inimestelt kätte saada PIN-koode, millega saavad nad ligipääsu kõne vastuvõtja pangakontole.
Märgatav pangapettuste tõus on olnud ka postipaki kelmustes, kus 139 inimest on ohvriks langenud ja kaotanud kelmidele 81 tuhat eurot. Möödunud aasta peale oli kannatanuid kokku 79, kogukahjuga 53 tuhat eurot.
„Juhtumeid on olnud erinevaid, kuid peamiselt saadeti inimestele mõne kullerfirma nimelt sõnum, mis väitis, et paki saatmisega on tekkinud probleeme. Sõnumisse oli juurde lisatud link, millele vajutades avanes veebileht ning kuhu tuli sõnumi saajal sisestada oma pangakontoga seotud andmed. Tegelikult oli aga tegemist võltsitud veebilehega ja sõnumi saatjaks oli kelm,“ kirjeldas politseinik.
„Ka on tõusmas pettused ostu-müügi platvormidel, mille kaudu kelmid otsivad ohvreid ja saadavad neile võltsitud kullerfirmade veebilehtede linke, kuhu palutakse samuti sisestada pangakontoga seotud andmeid,“ lisas ta.
Pettuste eest oled kaitstud, kui:


Libeda jutuga petturid rääkisid heausklikelt välja üle 3 miljoni euroSelle aasta algusest on Eesti inimesed kaotanud kelmidele üle 3,1 miljoni euro, enim kaotatakse raha investeerimisel ja petukõnede kaudu.Politsei andmetel on viimase poole aasta jooksul petturid kasutanud erinevaid skeeme inimeste eksitamiseks ja nende raha välja petmiseks. Kuue kuuga on kelmidele kaotanud oma raha 520 inimest, nendest 130 inimest kaotasid raha investeerimisel kogukahjuga ligi 1,7 miljonit eurot. Petukõnede ohvriks on langenud 251 inimest, kelle kahjud on kokku ligi 1,4 miljonit eurot.
Põhja prefektuuri raskete kuritegude talituse juht Vjatšeslav Milenin ütles, et kelmide eest saab kaitsta end igaüks, seda eelkõige tähelepanelikkusega. „Eesti politseil ei ole võimalik peatada teistes riikides tegutsevaid kelme. Paraku ei saa me ka kaotatud raha tagasisaamist garanteerida, sest välja petetud raha liigub kiirelt pankade ja erinevate kontode vahel ning lõpuks suunatakse krüptosse või võetakse kuskil sularahas välja,“ ütles politseinik.
Ta soovitab inimestel hoida end kursis hetkel levivatest pettustest ja olla valvsad isiklike andmete jagamisel.
Eelmisel aastal oli esimese poole aastaga investeerimispettuste ohvreid 89, kelle kahjud ulatusid ligi 1,3 miljonini. Sel aastal on ohvrite arv märksa suurem ja kogukahju 400 000 eurot suurem.
Peamiselt satuti investeerimise otsa internetis leiduvate reklaamide kaudu, millele vajutati ja avanenud võltsitud veebilehele oma kontaktandmed jäeti. Seejärel võttis investeerijaga ühendust väidetava ettevõtte investeerimisnõustaja, kes hakkas kannatanut juhendama ja mõni aeg hiljem nõudma täiendavaid sissemakseid.
„Kui alustate investeerimisega, siis peab olema ettevaatlik, sest levimas on väga palju erinevaid skeeme, mis võivad esialgu tunduda, et toovad koheselt rahalise vabaduse, kuid tegelikkuses on tegemist pettusega. Guugeldage neid ettevõtteid enne, kui hakkate raha investeerima ja kui keegi soovitab oma tuttavat investeerimise nõustajat, siis päris kindlasti on tegemist pettusega,“ rääkis Milenin.
Levinum pangapettus on petukõne, kus inimesed on saanud telefonikõnesid, mis väidavad olevat usaldusväärselt ametiasutuselt või ettevõttelt. Need kelmid on teeselnud politseiametnikke, pankureid, kullerfirmade ja ka telekommunikatsiooniettevõtete esindajaid. Telefonikõne ajal on kelmide eesmärk inimestelt kätte saada PIN-koode, millega saavad nad ligipääsu kõne vastuvõtja pangakontole.
Märgatav pangapettuste tõus on olnud ka postipaki kelmustes, kus 139 inimest on ohvriks langenud ja kaotanud kelmidele 81 000 eurot. Möödunud aasta peale oli kannatanuid kokku 79 kogukahjuga 53 000 eurot.
„Juhtumeid on olnud erinevaid, kuid peamiselt saadeti inimestele mõne kullerfirma nimelt sõnum, mis väitis, et paki saatmisega on tekkinud probleeme. Sõnumisse oli juurde lisatud link, millele vajutades avanes veebileht ning kuhu tuli sõnumi saajal sisestada oma pangakontoga seotud andmed. Tegelikult oli aga tegemist võltsitud veebilehega ja sõnumi saatjaks oli kelm. Ka on tõusmas pettused ostu-müügi platvormidel, mille kaudu kelmid otsivad ohvreid ja saadavad neile võltsitud kullerfirmade veebilehtede linke, kuhu palutakse samuti sisestada pangakontoga seotud andmeid,“ kirjeldas politseinik.

Inimene on pettuste eest kaitstud, kui ta ei jaga oma isiklikke andmeid, nagu näiteks Smart-ID, ID-kaardi või Mobiil-ID PIN1 ja PIN2 koode teisega, ega sisesta neid koode oma seadmes teiste inimeste palvel. Samuti tasuv end viia kurssi investeerimisega seotud riskidest ja alustada sellega usaldusväärsest kohast, näiteks oma kodupangast. Ühtlasi tasub olla tähelepanelik linkide osas, mida saadakse tundmatutelt saajatelt ja mis saadetakse e-kirjas, vestlusaknas aga ka tekstsõnumiga.