PIME VIHA: natsid märgistasid koonduslaagritesse saadetud homoseksuaale roosa kolmnurgaga ning üritasid neid õõvastavate meetodite abil „ravida“1930. ja 1940. aastate Saksamaa polnud homoseksuaalse orientatsiooniga inimeste jaoks elamiseks kaugeltki meeldiv paik. Natside juhtkonna – eriti Heinrich Himmleri – käsul kiusati neid taga, saadeti koonduslaagritesse ning üritati isegi õõvastavate meetodite abil „terveks ravida“. Viimast üritasid nii SSi valvurid kui ka homofoobsed arstid. Erilist tröösti ei pakkunud ka sõja lõpp, sest siis hakkasid levima kuulujutud, et just homoseksuaalid moodustasidki natsipartei selgroo.
Homoseksuaalsus hakkas Saksamaal vabamalt levima 1920. aastatel. Seda eelkõige Berliinis, mida peeti toonase Euroopa üheks liberaalsemaks linnaks. Seal asus näiteks Magnus Hirschfeldi seksuaalteaduste instituut – progressiivne uurimiskeskus, mille ümber koondusid paljud kohalikud seksuaalvähemuste esindajad. Ehkki meestevahelise (!) seksuaalsuhte muutis kuriteoks 1871. aasta 15. mail jõustunud Saksamaa kriminaalkoodeksi paragrahv 175, ei olnud sellel 1920ndatel enam erilist mõju ning karistusi järgnes vähe.
Homoseksuaalsusest räägiti tol kümnendil ajakirjanduses üsna vabalt ning Berliinis avati seksuaalvähemustele pühendatud klubisid ja baare. Selliseid asutusi oli toona suurlinnas sadakond. Suur roll oligi sealjuures Hirschfeldi erainstituuti kuulunud akadeemikute tööl, kes propageerisid progressiivset ja sallivat ühiskonnapilti. Ent 1920ndate teisel poolel muutus I maailmasõjas lüüa saanud Saksamaa majanduslik olukord varasemast veelgi trööstitumaks. Seda kasutasid osavalt ära natsionaalsotsialistid, kes pürgisid peagi võimule.
Natsid korraldasid peagi pärast võimuletulekut Hirschfeldi instituudis rüüsteretke.
(Wikimedia Commons)
Eugeenika mõjutused ja Hirschfeldi instituudi häving
Natside ideoloogia oli tihedalt põimunud eugeenika ehk tõutervishoiu teooriatega. Nimelt väitsid eugeenikud, et kõik sotsiaalsed pahed – olgu selleks näiteks kas alkoholism või kriminaalsus – olid seotud pärilikkusega ning nende edasikandumist tuleb takistada. Seetõttu üritasid nad inimestes selliseid geneetilisi omadusi avastada ning neid bioloogilisel teel „parandada“. Eugeenikute mõjutusi arvestades pidasid natsid homoseksuaalsust geneetiliseks hälbeks. Sisuliselt samal arvamusel oldi ka juutide suhtes. Natside silmis oli mõlemaid vaja hävitada, et n-ö „mittetäiuslikkus“ edasi ei leviks.
Natside viha homode vastu kerkis esile juba aastaid enne nende võimuletulekut. Näiteks nimetas hilisem Natsi-Saksamaa siseminister Wilhelm Frick 1930. aastal homoseksuaalsust „juudi katkuks“ ning natside ajalehtedes levisid võikad üleskutsed, milles nõuti homoseksuaalsete tegude eest surmanuhtlust. Teadaolevalt nägid natsid geides ohtu ka traditsioonilisele perekonnamudelile, kus pidi kasvama palju lapsi ning meestel ja naistel olid erinevad soorollid. Võimalikult paljude „aaria“ laste sünd oli natside ideoloogias äärmiselt olulisel kohal. Ja homodest polnud selle eesmärgi puhul kasu.
Represseerimine algas sisuliselt kohe pärast natside võimuletulekut. 1933. aasta 6. mail sõitsid Hirschfeldi instituudi ette mitmed veoautod, kust voolas välja kümneid noori natsionaalsotsialiste. Nad tungisid hoonesse ning kukkusid seal laamendama. Natsihakatised hävitasid hinnalist uurimisvarustust ning kandsid instituudi suurest raamatukogust veoauto kastidesse tuhandeid kirjandusteoseid. Loetud päevad hiljem said raamatud propagandaürituse ajal tuleroaks. Ja nagu kirjutas kuulus Saksa kirjanik Heinrich Heine: „Seal, kus põletatakse raamatuid, põletatakse lõpuks ka inimesi.“
Esimese homoseksuaalse liikumise isaks peetav Magnus Hirschfeld (kes oli muuseas ka ise juudi päritolu gei) viibis instituudi lõhkumise ajal välismaal. Ta ei naasnud enam kunagi Saksamaale ning suri kaks aastat hiljem naaberriigis Prantsusmaal. Hirschfeldi seksuaalteaduste instituudi hävitamist kujutati natside propagandas suure võiduna. Asutust nimetati „räpasuse ja saasta järelevalveta kasvulavaks“, mis suudeti viimaks kõrvaldada.
Sachsenhauseni koonduslaagri kinnipeetavad. Laagrit nimetati „homoseksuaalide Auschwitziks“.
(Wikimedia Commons)
Ohvriteks olid eelkõige homoseksuaalsed mehed
Seksuaalteaduste instituut polnud ainus sarnane asutus, millest natside masinavärk üle sõitis. Kõik Berliini homobaarid suleti ning liberaalsematele ajakirjadele ja ajalehtedele tõmmati kriips peale. Lisaks hakati geisid usinalt arreteerima – mõned neist võisidki olla natside koonduslaagrite esimesed asukad. Juba 1934. aastal käskis gestaapo koostada riigi igal politseijaoskonnal nimekirjad neist inimestest, kes on „mingil moel homoseksuaalselt aktiivsed“. Neid nimekirju võeti hilisemate vahistamiste puhul usinalt aluseks.
1935. aastal karmistati karistusi ning paragrahvi 175 alusel vahistatud meeste arv kasvas hüppeliselt. Kui varem oli neid aastas alla tuhande, siis II maailmasõja eel ulatus arreteeritute arv pea 10 000ni aastas. Paljud neist surid koonduslaagrites või gestaapo hukkajate käe läbi. Arvatakse, et kokku vahistati natside võimuperioodil umbes 100 000 Saksa ja Austria meest, keda süüdistati homoseksuaalses käitumises. Ühe erandina võib nimetada aastat 1936, mil Berliinis toimusid olümpiamängud – seks puhuks taasavati isegi mõned geibaarid.
Teatavasti olid natside ohvriks eelkõige just geid, mitte lesbid – mõistagi oli ka erandeid ning mõned naised saadeti seksuaalse orientatsiooni tõttu koonduslaagritesse. Ent miks selline eristamine? Ilmselt ei näinud Hitler ja tema jüngrid samasooliste huvidega naistes samasugust sotsiaalset või poliitilist „ohtu“ nagu meestes. Lisaks ei saanud naisi karistada paragrahv 175 alusel, kuna see kriminaliseeris seksuaalsuhte „meessoost isikute või inimeste ja loomade vahel“. Tasub märkida, et ametlikult ei keelanud paragrahv kedagi ennast geina identifitseerimast, vaid karistatav oli n-ö teolt tabamine. Natside silmis polnud seal sageli siiski erilist erinevust.
Eriti vihaseks homovastaseks kujunes tippnats Heinrich Himmler. 1937. aastal SSi ohvitseridele peetud kõnes toonitas ta, et homoseksuaalsuse levik ohustab rahvuse paljunemist. Himmleri väitel elas toona Saksamaal kaks kuni neli miljonit geid. „Peame olema kindlad, kas tahame seda koormat [homoseksuaalsust] Saksamaal edasi kanda, ilma et suudaksime sellega võidelda. See võib viia Saksamaa lõpuni,“ põrutas vihane Himmler. Ta rääkis kaaslastele, et esivanemate puhul oli asi lihtsam – nood olevat uputanud homoseksuaalsete kalduvustega inimesed lihtsalt sohu. „See polnud karistus. Tegemist oli lihtsalt millestki ebamoraalsest vabanemisega.“
Okupeeritud aladel polnud natside homovastane võitlus siiski kuigi aktiivne. Himmler uskus, et homoseksuaalsus kahandab allutatud rahvaste elujõudu ning on seega Natsi-Saksamaale kasulik.
Roosa kolmnurk tähistas homoseksuaalset vangi.
(Alamy / Vida Press)
Roosa kolmnurk
Teatavasti pidid homod kandma natside koonduslaagrites riietel erilise tunnusmärgina roosat kolmnurka. Sarnaseid n-ö häbimärke oli erinevat värvi. Näiteks kehtis asotsiaalidele must kolmnurk, kriminaalidele roheline, emigrantidele sinine ning poliitvangidele punane. Kui tegemist oli ühtlasi ka juudiga, siis kattus mõne eelmainitud märgiga kollane, ülevalt kitsenev kolmnurk – kaks kattuvat kolmnurka moodustasid sel puhul nn Taaveti tähe. Koonduslaagrite kirjelduste põhjal on teada, et roosat märki kandvaid inimesi kohtlesid sageli ka kaasvangid võrdlemisi karmilt.
Lisaks kõigele üritasid SSi valvurid kinnipeetavaid homoseksuaalsusest „terveks ravida“. Geisid võis oodata vangistuses võigas steriliseerimine või kastreerimine. Levisid jutud, et ohvrid pandi munandeid pidi keevasse vette. Mõnel juhul võis vangidel avaneda võimalus pärast kastreerimist laagrist vabaneda.
Lisaks viidi homoseksuaalse orientatsiooniga meesvange sunniviisiliselt lõbumajadesse, kus nad pidid lõbutüdrukutega seksima. Kogu „üritust“ jälgisid valvurid huviga pealt. Selliseid käike tehti näiteks Flössenbürgi laagris regulaarselt. Prostituutideks olid sealjuures enamjaolt juutidest naisvangid. Need geid, kes väitsid, et ongi tervenenud, saadeti „preemiaks“ idarindele võitlema.
Seega võisid geid taluda koonduslaagrites teistest kinnipeetavatest isegi kohutavamat tagakiusamist, kuna nad olid ka teiste vangide seas „madalamast madalamad“. Ka valvurid jälgisid neid suurema hoolega. Näiteks pidid homod magama öösärkides ning käed teki peal, et välistada masturbeerimist. Kui valvurid tabasid mõne geist vangi, kelle käsi oli teki all, järgnes karistus. Näiteks viidi nad õue, valati külma veega üle ja jäeti sinna tunnikeseks seisma. Vähesed pääsesid sellisest karistusest tingitud haigustest eluga – eriti talvel.
Nende õlule langesid tihti ka kõige ohtlikumad tööd. Sellise kohtlemise tõttu sooritasid nad ka rohkemal määral enesetappe. 1946. aastal kirjeldas Buchenwaldi õudused üle elanud Saksa ajakirjanik Eugen Kogon, et homoseksuaalid olid sageli eraldatud spetsiaalsetesse kasarmutesse ja töörühmadesse. „Selline eraldamine pakkus võimupositsioonil olevatele südametutele elementidele rohkelt võimalusi väljapressimiseks ja väärkohtlemiseks,“ märkis Kogon.
Huvitaval kombel saadeti natside kurikuulsaimasse koonduslaagrisse ehk Auschwitzi võrdlemisi vähe geimehi – teadaolevalt vaid 97. Seda ilmselt seetõttu, et erinevalt näiteks juutidest või mustlastest tahtsid natsid proovida geisid „ümber kasvatada“, ent Auschwitz oli laager, kuhu saadeti need, kes olid juba sisuliselt surma mõistetud. Palju homod viidi näiteks Sachsenhausenisse, mida nimetatigi rahva suus „homoseksuaalide Auschwitziks“.
Taanlane Carl Værnet oli arstist homofoob, kes aitas natsidel homode peal võikaid katseid teha.
(Twitter.com/ukigoni)
Taani arst sooritas homodest vangide peal eksperimente
Ilmselt teavad kõik vähegi natside ajalooga tuttavad inimesed, kes oli Auschwitzi koonduslaagris vangide peal võikaid eksperimente teinud Josef Mengele. Sarnaselt talle pääses õiglusemõistmise eest teinegi inimeste peal katseid teinud natside arst. Selleks meheks oli taanlane Carl Værnet, kes viis läbi meditsiinilisi katseid koonduslaagritesse sattunud homoseksuaalide peal.
Algselt Kopenhagenis tegutsenud Værnet oli arstina spetsialiseerunud hormooniuuringutele, ent pärast seda, kui natsid üsna II maailmasõja alguses Taani okupeerisid, sattus Værnet kaasmaalaste seas põlu alla. Kõik teadsid, et tegemist on Adolf Hitlerit ja tolle vaateid jumaldava tegelasega. Patsientide arvu kokkukuivamise järel võttis Værnet vastu märgilise otsuse ja liituski ametlikult natsionaalsotsialistliku parteiga. Eriti meeldis doktorile natside ideoloogia see osa, mis keskendus geide vihkamisele. Nimelt oli ka Værnet ise tuntud homofoob.
1940. aastate alguses avanes Værnetil võimalus kohtuda natside meditsiiniülema Ernst-Robert Grawitziga. Too andis taanlasele ülesande uurida, kuidas oleks võimalik homoseksuaalsust „ravida“. Kuna Grawitz kuulus SSi, mida juhtis Heinrich Himmler, siis tuligi käsk ilmselt temalt. Igatahes oli Værnet meelsasti nõus ning SSi toel sai ta panna Prahas püsti korraliku laboratooriumi.
Katsealuseid hankis ta eelkõige Buchenwaldi koonduslaagrist. Seal sooritas ta geivangide peal vastuolulisi operatsioone – näiteks süstis ta „patsientide“ kubemesse kunstlikke hormooninäärmeid. Kuna Værnet ei pööranud patsientide heaolule erilist tähelepanu, surid mitmed neist ebasanitaarsetest oludest tingitud haigustesse.
Taanlase edusammudel (või pigem nende puudumisel) hoidis hoolikalt silma peal Himmler isiklikult. Værnet avaldas sealjuures Himmlerile „sügavaimat imetlust ja murdumatut lojaalsust“. See väljendub taanlase viimasest raportist, kus ta kinnitas, et tema töö on hüvanguks kogu Saksa rahvale.
Ehkki Værnet võeti pärast sõda vahi alla, suutis ta ootamatult Briti ja Taani võime oma uuringute „vajalikkuses“ veenda. Ilmselt ei tundnud Værnet end siiski enam kodumaal mugavalt ning otsustas sarnaselt Mengelele Lõuna-Ameerikasse pageda. Ent erinevalt Auschwitzi Surmainglist ei kavatsenudki taanlane oma tegevust lõpetada. Ta elas oma pärisnime all Buenos Aireses ning jätkas uuringuid homoseksuaalsuse „väljajuurimiseks“. Mõneti kummalisel kombel ei proovitudki teda sõjaaegse tegevuse eest kohtu ette tuua. Tema teod tõi alles aastakümneid hiljem üksikasjalikumalt avalikkuse ette inimõiguslane Peter Tatchell.
Adolf Hitleri (vasakul) ja Ernst Röhmi (paremal) suhe kulges tõusude ja mõõnadega. Oli seal ka sõprusest midagi enamat?
(Wikimedia Commons)
Kas ka Hitler oli gei?
Hitleri surma järel on spekuleeritud palju selle üle, kas naistesse (vähemalt väliselt) võrdlemisi lahjalt suhtunud füürer võis ka ise olla gei või biseksuaal. Sellele viitas ka USA luureagentuuri 1943. aastal avaldatud analüüs, mida on siiski peetud propagandatööks. Veel on näiteks väidetud, et Hitler saadeti I maailmasõja ajal homoseksuaalses käitumises süüdistatuna sõjatribunali alla ja seetõttu teda toona ohvitseriks ei ülendatudki. Samuti on vihjatud tema liiga lähedastele suhetele mitmete geisuhetes kahtlustatud natsidega.
Näiteks oli Hitler enne Pikkade nugade ööks nimetatud veresauna lähedalt seotud SA (Sturmabteilung) juhi Ernst Röhmiga. Väidetavalt pidas füürer Röhmi oma parimaks sõbraks – too oli ainus natside juhtfiguur, kes julges Hitlerit sinatada ja teda lausa semulikult Adolfiks kutsuda. Teadaolevalt oli SA juht aga homo ja füürer oli sellega kursis.
Esialgu ei teinud Hitler Röhmi homoseksuaalsusest suuremat numbrit, sest vajas SA tuge. Mingil teadmata põhjusel läksid mehed 1925. aastal siiski tülli ning Hitler pagendas Röhmi Boliiviasse – ülesandega õpetada välja sealset sõjaväge. Ent neli aastat tagasi kutsus ta SA juhi tagasi Saksamaale ning meeste omavahelised suhted paranesid. Teatavasti jätkas tulevane füürer SA juhi toetamist ka siis, kui talle hakkas laekuma kaaslase „ebamoraalse“ käitumise kohta sagedasi kaebuseid. Hitleri sõnul polnud Röhmi eraelulised detailid olulised kuni need ei sattunud vastuollu natsionaalsotsialistliku poliitikaga.
Ent kui Hitler kerkis kantsleriks, ei pidanud ta enam Röhmi toest sõltuma. Ta hakkas kartma endise sõbra ambitsioone ning otsustas temaga arved klaarida. Hitler lasi mehe 1934. aasta veresauna käigus tappa. Pärast seda tegid natside propagandakanalid Röhmi ja mitmete teiste SA juhtide homoseksuaalsuse avalikuks. Pärast Pikkade nugade ööd märkis Hitler taunivalt, et homoseksuaalsus on moraalitu. Röhmi seksuaalset orientatsiooni kasutas oma huvides ära ka Nõukogude propaganda, mille väitel pidi see näitama Natsi-Saksamaa „tõelist olemust“.
Teatavasti näitas Hitler ise avalikult üles halvakspanu samast soost partnerite intiimsuhete vastu ja toetas (vähemalt elu hilisemas etapis) nende tagakiusamist. Sõja ajal kirjeldas ta seda juba „katkuga võrreldes sama nakkava ja ohtlikuna“. Hitleri enda homoseksuaalsus on jäänud siiski pigem vaid teooriaks, mille kohta ei eksisteeri vettpidavaid tõendeid. Samuti ei usu seda suurem osa mainekamaid eksperte ja ajaloolasi.
Hitleri ja tema kaaskonna homodeks tembeldamine põhjustas omajagu probleeme ka natside ohvritele – Saksamaa ja Austria geidele. Nimelt levis sõjajärgsetel aastatel müüt, et just homoseksuaalid moodustasidki natsipartei selgroo, mis vallandas uue tagakiusamise laine. Sellise „idee“ propageerijaks oli eelkõige Nõukogude Liit. Paragrahv 175 jäi Ida-Saksamaal kehtima 1967. ja Lääne-Saksamaal 1969. aastani. Sellele vaatamata kehtisid paljude homoseksuaalide vangistused ka pärast neid tähiseid, kuna nii mõnedki II maailmasõja võitjariigid arvasid, et nad olid õiglaselt vangistatud ega saa süüdistada kedagi peale iseenda.


“RÄÄGIME ASJAST”: EKRE seisab praeguses võitluses kõigi inimeste, kaasa arvatud Reformierakonna ja Eesti200 valijate kaitselPoliitikud Mart Helme, Martin Helme räägivad võimuliidu katsest likvideerida Eesti demokraatia. Koos Siim Pohlakuga kõneldakse valitsuse kahjulikest maksumuudatustest. Saate kolmandas osas antakse ülevaade MTÜ Slava Ukraini ja Eesti 200 liikme Johanna-Maria Lehtme korruptsiooniskandaalist.
Poliitikasaade “Räägime asjast” on TRE Raadios ja Ring FM-is eetris pühapäeval kell 11 – 12 ja kordus samal õhtul kell 21 – 22. Samuti saab saadet kuulata Uute Uudiste portaalis ja levinumates taskuhäälingu-keskkondades (Spotify, Apple podcasts, Mixcloud).


Jürgen Ligi: sääsed ja elevandid riigikogu rahandusvaidluses. Maksude kogumata jätmisest ei saa vaesemad võitaPoliitikas juhtub ikka, et elevant toas vaikitakse maha või sääsest tehakse oma elevant. Kuid nonde kahe kokku saamine riigikogu saalis, nagu juhtus parlamendi seni ainsal rahumeelsel koosistumisel, on skisofreeniline.
Seekord küll ei laamendatud ega püütud esinejaid summutada, ei uputatud päevakordi ega asutusi tühjade arupärimiste ega eelnõudega, isegi tänu avaldati iseendale ja kõigile, nii et nõretama kippus, maksudebati pidamise eest. Aga debati asemel saime nihkes monoloogid ja üksmeelse erimeelsuse.
Valitsus tuli maksumuudatustega, mis tulumaksukoormust valdavalt vähendab, pahede ja tarbimise maksustamise arvel aga üldkoormust 0,7 protsendipunkti SKPst tõstab. Viimane siiski on kordi vähem kui eelarve struktuurseks või nominaalseks tasakaalustamiseks vaja oleks ja umbes sama palju, kui maksab ainuüksi kaitsekulude tõstmine või maksis ilma kellegi programmi või eelarvekatteta tehtud peretoetuste hüpe maailma tippu.
Mujal ei arvata, et laenuraha kõigile ühtviisi sulas välja jagamine lapsi eostab. Valetavad need, kes väidavad, et praegune koalitsioon ei seisnud sellele vastu enne valimisi või lubanuks peaministrierakond, et toetused nii jäävad või tõusevad.
Maksudes oli opositsioon nüüd vastu kõigele, nii tõstmistele kui langetamisele, nii valimislubaduse täitmisele kui mittetäitmisele, nii tulu kui tarbimise ja nii pahede kui tavakaupade maksustamisele. Makse ei tohtivat võtta inimeste taskust, kust see raha eelarvesse ei toovat, maksu alandamine ent tulla tagasi võtta kui peaministripartei valimislubadus, mida ei täidetavat.
Valitsus oli teinud žesti, et nelja eelarveliselt ja maksupoliitiliselt seotud maksu menetletakse siiski ükshaaval, ent vastutasuks saadi lihtsalt neli korda rohkem korduvaid küsimusi ja kõnesid kõigist neljast läbisegi ja ometi seosetult. Rääkisid need, kes oli selle olukorra tekitanud – eelarvereeglid tühistanud ning koroona varjus, „hinnatõusu kompenseerimiseks“ ja poliitiliste väljapressimistega katteta püsikulusid paisutanud.
Käibemaksu tõstmine ja maksuerandite kaotamine on eelarvekriisile kõige valutum leevendus, ütleb teooria ja Euroopa praktika. Mingist tapvast hinnatõusust ega vaestele langevast põhikoormusest pole seejuures aus rääkida. Hinnatõus on 2% käibemaksu arvel kuni 1,66%, hiljutise aja ühe kuu inflatsiooni jagu.
Hinnatõusu suureks rääkimine ei takistanud soovitusi riigil hoopis rohkem laenata ja puudujääk inflatsiooni tõstmisega ära peita. Ega kurta laenuintresside tõstmise üle – mis on ise inflatsiooni tagajärg, mis on omakorda eelarvepuudujäägi ja laenamisega kõrgemale tõstetud.
Vaesematele aga on iga maksmine valusam. Siiski pole tõsi, et käibemaksu koorem ennekõike neile langeb. Jõukam kümnendik leibkondadest maksab teda kolm korda rohkem kui vaesem.
Vaesematele aga on iga maksmine valusam. Siiski pole tõsi, et käibemaksu koorem ennekõike neile langeb. Jõukam kümnendik leibkondadest maksab teda kolm korda rohkem kui vaesem ja vastavalt maksavad peamiselt ikkagi jõukamad. Sellist laiapõhjalist, eksporti soosivat ja investeeringute suhtes ohutut eelarvetulu peetakse majandusele neutraalseks, mitte pärssivaks, mida on tulumaks. Sotsiaalselt ent ei saa maksude kogumata jätmisest vaesemad võita, sest nad maksavad ise vähem, riigi toimetulekust sõltuvad aga rohkem. Seepärast saab vajadustele vastavat sotsiaalpoliitikat ajada ainult kogutud maksudest.
Tulumaksuerandite koomale tõmbamine on vägagi sotsiaalpoliitiline, sest need omastab jõukam pool leibkondadest pea jäägitult. Vaesem pool ei saa pangast laenu ega ole neil piisavalt tulusid, millest midagi maha arvata.
Eriti rumalad olid praeguse opositsiooni valimislubadused lisada tulumaksusoodustusi lastele juurde ja kustutada perede laene. Suurtel ja toetamist vajavatel peredel või panga jaoks laenukõlbmatutel pole neist juurde saada mitte midagi, rikkad aga saaksid riigilt meeletuid boonused, millest ühiskonnale mingit kasu poleks.
„Reformierakonna kulukas maksulubadus“, 700 kõigile, on siin üks üsna suur erand, sest tal on lagi, ta saab osaks suurele enamusele, ta on isiklike valikute suhtes neutraalne ja ta on ka tõrjevahend, millega ära hoida vaesemaid otseselt nöökivad maksuerandeid tarbimisele, harrastustele, eluasemele, mittesolidaarsetele sotsiaalkuludele.
Et maksuvaba miinimumi taastamist ja 700 eurole tõstmist erakondlikuks peetakse, on poliitiline folkloor. Enne valimisi kritiseerisid praegust süsteemi kõik parteid peale selle kokku keeranud Isamaa.
Valimiste võitjale etteheiteid teha on nüüd ülekohtune, et ta parandab maksusüsteemi defekti, mille kunagi välja pressis ja tegelikult pettis valimiste kaotaja üksi. See oli valijale pähe määritud, mitte tema küsitud asi. Ühetaolise maksu muudab ta kimääriks, millel on praeguseks 34,5% küür, mis pandud enamuses keskmist ja alla selle teenivate inimeste selga. Juba 2015. aastal lubasime, et seisame sellele vastu ja kui ei saanud, siis nii 2019. ja 2023. seda meilt juba konkreetselt ka küsiti. Ja me tõesti ka lubasime.
Et maksuvaba miinimumi taastamist ja 700 eurole tõstmist erakondlikuks peetakse, on poliitiline folkloor. Enne valimisi kritiseerisid praegust süsteemi kõik parteid peale selle kokku keeranud Isamaa.
700-eurone maksuvabastus kõigile paistab kallis põhjusel, et 2015. aasta suur lubadus 500 eurot osadele jäeti pärast läbi surumist sinnapaika. Temagi oli olnud kulukas, aga tema „võitude“ kohta valetati. Teda võrreldi juba seadusega minevikku jäetud miinimumi tasemega (180 eurot) ja ammugi ei osutatud alternatiivile, tookord 300 eurot kõigile, mis praegu oleks palju rohkem.
Pettus oli ka pensionide maksustamine, sest nende täiendav maksuvabastus, mis oli juba kirjutatud eelarvestrateegiasse, võeti ära. Tulemusena liikusid pensionärid suhteliselt vaesete hulka. Alles tänavusest on nende miinimum taastatud ja 500 tõstetud 654ks, mis oli mõeldud praeguse operatsiooni esimene osana. Muidugi kaotati tookord ka muudes maksuvabastustes, aga see poleks probleem, kui see erinevalt praegusest kavast poleks toimunud tulu suurusest sõltuvalt.
Madalapalgaliste töökohtade soosimine oli halb eesmärgina, aga ei räägitud ka näiteks õpetajate maksuvaba miinimumi ära võtmisest. Tänavu ulatub nende keskmine palk 2048 euroni ja „võita“ on veel vaid kümme eurot. Ka tööstustööliste tulumaksukoormust kokkuvõttes tõsteti alternatiividega võrreldes ning kasvõi politseinike või päästajate miinimumpalgad asuvad samuti raha kaotamise vahemikus.
Tõesti halb praeguses maksupaketis on tulumaksu määra tõstmine, sest see kahjustab majandust. Ent praegusest on ilma küüruta süsteem siiski palju parem ja tööjõu maksukoormus kokkuvõttes langeb. Majandusele ja eelarvele hea on ka koormuse nihe tarbimise ja pahede suunas ning tulult ja tööjõult ära.
Aga maksumaksja oma pole ainult isiklik rahakott, vaid ka riik, mispärast selle vara tohutu defitsiidi juures on kohatud nii maksude maha tegemine kui ka rohkem-raha-kätte-võitudest rääkimine. Riik peab suutma meilt kogutud rahast tegema hädapäraseid ühiseid asju, mida üksi teha ei saa ja mis selle poolest on paremad kui sama sularaha igaühe peo peal.


Mesi ja tõrvMESI• Mõned vihmased päevad tõid loodusesse roheluse.• Nädalavahetusel on traditsiooniline muuseumiöö.• Ootus lõppeb peagi: Lidl avab uksed.• Algas Virumaa Suvesaundi rahvahääletus.• Arkna ristmik läheb ümberehitusele.• Võsul avati uus kohvik.TÕRV• Tamsalus hirmutab karupere inimesi.• MTÜ Slava Ukraini rahakasutus on äratanud kahtlusi.• Netikelmid tüssavad jätkuvalt kergeusklikke.


Töövõit! Vene armee uudisportaali enam Eestis ei näe22.05.2023
Alates 2022. aasta Ukraina-vastase rünnaku algusest on Propastop tegutsenud selle nimel, et piirata ligipääsu Kremli sõjapropagandat levitavatele kanalitele. Nüüd viimaks on see tegevus jõudnud tulemuseni ja Eestis ei pääse enam ligi sellistele propagandaportaalidele nagu Izvestija, Vesti.ru, Belarus24.by ning samuti Vene armee inforelvale nimega TV Zvezda.
Määravaks sai postitus, milles põhjendasime piirangute rakendamise vajadust EL sanktsioonidele viidates. Propastop andis postitusest teada Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ametile (TTJA) ning Rahapesu Andmebüroole (RAB), põhjendused vaadati läbi ning viidatud kanalite juurdepääs peatati. Saime kinnitust, et õige tee piirangute rakendamiseks on just sanktsioonid. Varem viitasime propagandakanalite sõda õhutavale sisule, kuid selline argumentatsioon ei viinud tulemuseni.
Siit leiad nimekirja kõigist nendest Kremli ja Valgevene propagandakanalitest, mille juurdepääs on Eestist piiratud. 2. mai 2023 seisuga on listis 316 erinevat väljaannet. Uuendame nimekirja alati, kui saame TTJA-lt uut infot.
Järgmised, mida sulgeda
Paraku pole see nimekiri kaugeltki ammendav ja Eestist on juurdepääs endiselt mitmele Kremli propagandat levitavale  väljaandele. Siin on mõned, mille juurdepääs peab olema samuti piiratud:
Komsomolskaja Pravda
Juurdepääs Vladimir Putini väidetavale lemmikule, Venemaal loetavuselt esikümnesse kuuluvale uudisportaalile kp.ru peab olema piiratud, kuivõrd selle juhi ja peatoimetaja Vladimir Sungorkini vastu on seatud EL sanktsioonid. Sungorkin küll suri möödunud aasta septembris, ent KP haldusfirma Media Partner omanike ringis on Putini käsilane ja Gazpromiga seotud ärimees Grigori Berjozkin, kes kantud samuti EL sanktsineeritute nimekirja.
Moskovski Komsomolets
Juurdepääs Venemaa ühe populaarsema tabloidi veebiportaalile mk.ru peab olema piiratud, kuivõrd selle juhi Pavel Gussevi vastu on seatud EL sanktsioonid.
RBK (RBC) veebiväljaanded
RBK või RBC on meediagrupp, mille nimi on lühend sõnadest RosBusinessConsulting. Eestis on keelatud telekanal RBK, kuid endiselt on ligipääsetavad selle veebiväljaanded rbc.ru ja tv.rbc.ru, kus saab lisaks propagandauudiste lugemisele ka vaadata sedasama telekanalit. Juurdepääsu piiramise alus on meediagrupi ühe omaniku VTB Panga vastu seatud EL finantssanktsioonid.
Dzen
Dzen.ru on keskkond, mis koostab tehisaru abiga ülevaateid teiste meediakanalite uudistest. Selle kaudu pääseb ligi Venemaa peamiste propagandakanalite lugude kokkuvõtetele, samuti vaadata piiratud juurdepääsuga telekanalite sisu, hiilides nii sanktsioonidest mööda.
Juurdepääs Dzenile peab olema piiratud, kuna Dzen kuulub ettevõttele VK. VK omanikeringi kuuluvad ettevõtted Gazprombank ja Sogaz, mille mõlema vastu on seatud EL finantssanktsioonid. Samuti on sanktsioonid seatud Sogazi kaasomaniku, “Putini pankuri” Juri Kovaltšuki vastu.
Pildid: kuvatõmmised


Raviga rahulolematu patsient pressis arstilt raha väljaRootsis pressis patsient psühhiaatrilt raha välja, sest see ei soostunud talle ravimite lisaretsepti välja kirjutama. Väljapressija tabamiseks seadis politsei talle lõksu.
Rootsi arstide liidu läbi viidud uuringu kohaselt ütles 12 protsenti küsitlusele vastanud Rootsi arstidest, et on viimase aasta jooksul sattunud ähvarduste ja vägivalla ohvriks.
Foto: Shutterstock
Rootsi Malmö psühhiaatriaosakonna arstil tekkis eelmise aasta alguses probleem väljapressiva patsiendiga, vahendas mediuutiset.fi artiklit Rootsi meditsiinilehes Dagens Medicin.


Lääne-Nigula vallas lõi mees elukaaslast20. mai öösel kella kahe paiku sai politsei teate, et Lääne-Nigula vallas lõi 25-aastane mees kodus oma 19-aastast elukaaslast. Politsei pidas 25-aastase mehe kuriteos kahtlustatavana kinni.
Pärnumaa
Kelmus
LOE KA:
Haapsalu majutuskohas varastati naiselt telefon ja raha
Politsei palub abi kahtlustatava tuvastamisel
19. mail alustas politsei kriminaalmenetlust selles, et 33-aastane pärnakas tellis 23-aastase mehe käest kolm numbrimärki, mille eest tegi viis rahaülekannet. Soovitud numbrimärke ostja ei saanud ega ole ka saanud makstud raha tagasi. Tekitatud rahaline kahju on pea 720 eurot.
Vargus
22. mail alustas politsei kriminaalmenetlust selles, et ööl vastu 17. maid varastati Sindis robotniiduk. Vargusega tekitatud varaline kahju on ligemale 700 eurot.
Raplamaa
Kehaline väärkohtlemine
20. mail veidi enne südaööd sai politsei teate, et Kohila vallas lõi seni kindlaks tegemata isik 18-aastast noormeest.


Pärtel Piirimäe: ma ei tunne küll mingit süüd, et Johanna Maria Lehtme kangelaslugu uskuma jäinMida me saame Johanna Maria Lehtme juhtumist järeldada ja võib-olla ka õppida, enne veel, kui uurimisorganid ja kohtusüsteem on andnud juriidilised hinnangud?
Ma nõustun Erik Moora ja teiste kriitikutega, kes ütlevad, et Eesti 200 juhid oleksid pidanud võtma palju varem selge moraalse positsiooni – juba siis, kui esimesed tõsised kahtlustused olid meedias esile kerkinud. Aga ma mõistan ka, et kuni viimase hetkeni (s.t kuni Ekspressi eelmise nädala looni) nad lihtsalt ei tahtnud või ei suutnud uskuda, et nad võivad olla sattunud pealtnäha ääretult meeldiva inimese poolt manipuleerimise ohvriks.
Neil ei ole olnud ka piisavalt poliitilist tarkust – ja võib-olla pole siiamaani –, et mõista, et poliitikas ei saa apelleerida süütuse presumptsioonile. Poliitikutele, rahvaesindajatele, avalike ametite täitjatele kehtivad hoopis kõrgemad eetilised nõuded kui see, et ei tohi saada süüdi mõistetud kriminaalkuriteos.
Riigikogu liikme koht ei ole inimõigus, vaid privileeg, mille omamine sõltub valijate usaldusest. Kulunud väljend, et selleks mitte üksnes ei pea olema aus, vaid ka näima aus, on siin õigel kohal. (Kusjuures see kehtib ka Tarmo Tamme juhtumi kohta – ka komisjoni esimehe koha puhul ei saa lähtuda süütuse presumptsioonist, vaid võimalik huvide konflikt tuleb eos välistada, mitte oodata korruptsioonivastase komisjoni või uurimisorganite hinnangut.)

See, et Lehtme tagasi astus, on tõepoolest igati positiivne, sest meil on ka teistsuguseid näiteid, kui meenutada kasvõi Mailis Repsi, kes uurimise all olles ja tööl käimata võttis vastu riigikogu liikme palka. Aga mandaadist loobumine ei ole kangelaslikkus, mida kõvahäälselt kiita, vaid see oli vähim, mida Lehtme sai teha, et natukenegi vähendada seda väga musta varju, mida ta ennast usaldanud inimestele heitis. Nõustun ka Kristina Kallasega, et meediapeksust rääkimine on selles kontekstis kohatu, sest meedia tegi tööd, mida ta peabki tegema.
Aga mandaadist loobumine ei ole kangelaslikkus, mida kõvahäälselt kiita, vaid see oli vähim, mida Lehtme sai teha, et natukenegi vähendada seda väga musta varju, mida ta ennast usaldanud inimestele heitis.

Kindlasti ei tohiks sellest loost teha järeldust, et kõik pealtnäha omakasupüüdmatud inimesed, kes pühenduvad teiste (sh Ukraina) aitamisele, on salajased egoistid või koguni petised. Nagu Tõnu Runnel kirjutas, on nüüd eriti oluline Ukrainat edasi toetada, sealjuures muidugi järgides due diligence‘i printsiipe.
Üks laiem aspekt, mis viib meid selle loo juurtele lähemale, on inimeste sügav vajadus moraalsete kangelaste järele. Me tahaksime väga mõelda, et kuskil on mingid inimesed, kellel puuduvad meisse evolutsiooniliselt juurdunud omakasupüüdlikud instinktid: vajadus hoolitseda esmajoones iseenda, oma pere ja lähedaste, oma sõprade ja kogukonna, seejärel oma riigi ja alles seejärel maailma eest. Johanna Maria Lehtme näis justkui inimene teiselt planeedilt, kelle võitlus Ukraina eest oli sügavalt moraalne ning täielikult ennast ohverdav. Me olime liigutatud ning paljud meist – sealhulgas üle 5000 valija – mõtlesid, et just selliseid inimesi vajab ka riigikogu.
Võib-olla selliseid inimesi polegi tegelikult olemas, vaid nad on fiktsioon, midagi sellist nagu keisri hull Timotheus von Bock, kelle leiutas Jaan Kross, et panna meid küsima, kas sedasorti eetiline kangelaslikkus üldse sobib inimühiskonda. Kindlasti kahjustas von Bock iseennast ja oma perekonda, aga pole kindel, kas tema lõputu ausus tõi kasu isegi keisririigile. Võib-olla saab tema tegutsemist nimetada hoopis teatud laadi egoismiks, sest enesetruuduse ideaali nimel ei olnud ta valmis ühekski kompromissiks, mida ühiskonnas toimetamine ometigi eeldab.

Kindlasti me tahame, et riigikokku kuuluks inimesed, kelle moraalne kompass oleks paigas, aga võib-olla oleks asi päris hull, kui see koosneks ainult von Bockidest, juhul kui selliseid inimesi üldse leidub.
Aga kui moraalseid kangelasi pole võtta, tuleb nad leiutada, sest ühiskondlik nõudlus on olemas. Nagu Teet Kalmus oma veebipostituses tabavalt osutab, ei piisa üksnes «kangelase» enda pingutustest ja avalikkusega manipuleerimisest, vaid kangelasmüüdi loomisel mängib võtmerolli meedia. Johanna-Maria Lehtme kuvandi loomine Eesti ajakirjanduses aastatel 2022–2023 oleks huvitav materjal mõneks tulevaseks magistritööks.
Aga kui moraalseid kangelasi pole võtta, tuleb nad leiutada, sest ühiskondlik nõudlus on olemas.

Seesama meedia, mis teenis leiba Lehtme müüdilt, distantseerib end nüüd osavalt kogu loo käimatõmbamisest, kogudes uusi klikke kangelase languse loo pealt. Samas süüdistades kõiki teisi, kes meedia enda kaasloodud narratiivi uskuma jäid, kusjuures eriti suur kollektiivne süü omistatakse erakonnale Eesti 200.
Mina kui Eesti 200 liige tunnen end samuti petetuna, aga ma ei tunne küll mingit süüd, et ma kangelaslugu uskuma jäin, sest mul puudus igasugune alus kahtlustusteks. Ning ma ei näe ka, kuidas Eesti 200 juhid pidanuks Lehtmet juba enne valimisi kahtlustama olukorras, kus hoopis parema taustakontrolli võimalustega välisministeerium või presidendi kantselei – või ka tagantjärele tark Postimees, kes andis Lehtmele aasta inimese tiitli – midagi kahtlustada ei osanud.
Lõpetuseks võib nentida, kui kuskil kerkib esile mõni pühak, kes seisab inimlikust moraalist kõrgemal või astub parnassile mõni eriliselt innukas moraalijünger, väärtuste kaitsja ja näpuviibutaja, siis tasub olla ekstra ettevaatlik, sest võib-olla on neil hoopis midagi varjata.


Ott Lumi: obstruktsioonipäevadObstruktsiooni on kasutatud juba 2000 aastat ja see, mis hetkel toimub Eestis, pole protseduurika mõttes midagi uut.
Ajaloo esimene kuulus obstruktsioon leidis aset 59. aastal eKr, kui senaator Cato Noorem kasutas seda vastusena maareformi seaduseelnõule, mille algatajaks ja rahastajaks oli toonane konsul Caesar. Kui saabus aeg Catol debatis sõna võtta, alustas ta ülipikka kõnet, pidades muidugi ka vaheaegu. Caesari eesmärk oli võtta eelnõu vastu enne, kui tema kaaskonsul Marcus Calpurnius Bibulus kuu lõpus võimu enda valdusesse haarab. Mõistes Cato kavatsust, käskis Caesar liktoritel Cato ülejäänud ööpäevaks vangi pista. See samm oli paljude senaatorite seas ebapopulaarne ja oma veast aru saanuna andis Caesar peagi käsu Cato vabastada. Sellest kujunes Cato väike võit: päev läks raisku, ilma et senat oleks jõudnud eelnõu toetava ettepaneku üle hääletada. Kuid lõppude lõpuks sai Caesar Cato vastuseisust siiski jagu, viies meetme arutamiseks rahvatribuuni ette, kus see läks ka läbi. Sellel organil oli õigus senati otsuseid vetostada.
Tänapäevase obstruktsiooni juured on Briti poliitikas, ulatudes 19. sajandi lõppu, mil Iiri partei katsetas Briti parlamendi alamkoja töö seiskamist. Ameerika Ühendriikide senatis on sellest tänaseks saanud võimas seadusandliku töö vahend. Senati reeglid lubavad senaatoril või senaatoritel rääkida nii kaua kui nad soovivad ja mis tahes teemal, välja arvatud juhul, kui kolm viiendikku nõuetekohaselt valitud ja vannutatud senaatoritest ei tee ettepanekut debatt lõpetada. Süsteemi kaitsjad USA-s nimetavad seda printsiipi “senati hingeks”.
Kõige protseduurikakesksemaid obstruktsioone (vaheagade võtmine, pikad kõned jms) harrastavad Mandri-Euroopas Itaalia ning Prantsusmaa. Näiteks viimases esitas vasakpoolne opositsioon 2006. aasta augustis 137 449 muudatust kavandatavale seadusele, millega sooviti alandada Prantsuse riigi osalust Gaz de France’is 80%-lt 34%-le, et võimaldada Gaz de France’i ja Suezi ühinemine. Tavaline parlamentaarne menetlus nõudnuks kõigi muudatusettepanekute hääletamiseks 10 aastat.
Nii et obstruktsiooni on kasutatud juba 2000 aastat ja see, mis hetkel toimub Eestis, pole protseduurika mõttes midagi uut. “Protseduurikunn” Urmas Reinsalu (Eesti Ekspressi pandud hüüdnimi), kes mõtles seekordse skeemi välja, ei ole siin niisiis ei geenius ega pahalane. Inimene lihtsalt teeb oma tööd.
Rääkida täna suurest demokraatia kriisist on minu arust ekslik. Praeguse olukorra tekkimises on süüdi mõlemad pooled.
Eeskätt Reformierakond ei rääkinud meile valimiste eel täit tõde riigi rahanduse seisust. Olukord, kus huvirühmad pole enne valimisi informeeritud, mis maksupoliitikas toimuma hakkab, tekitabki arusaadavalt pahameelt. Aga olgem mureta, sellele annab oma hinnangu järgimistel valimistel valija. Opositsiooni reaktsioon on samas olnud päris räige. Dikteerib kammertooni loomulikult EKRE. Ühiskond on parlamendi kaudu oma rahulolematust näidanud. Teatud mahus on see normaalne. Ent kuidas opositsioon saaks hakata rahunema? Siin tuleb vaadata Isamaa ja Keskerakonna otsa. Kardetavalt mängib EKRE siin oma mänge, loodetavasti mõistlikkuse piires. Tänavaprotestidele üleskutsed siin muidugi midagi adekvaatset ei tähista. Samuti mitte peaministri hinnang opositsiooni tegevusele, võrreldes viimast Putini ja Hitleriga… Ausalt, tahaks teada: kes selle kõne kirjutas?
Üldiselt olen nõus õiguskantsler Madisega: olukorra saab lahendada vaid parteidevahelise kokkuleppega, sest lõppude lõpuks kehtib Eestis erakonnademokraatia. Ise keeravad käki kokku, ise lahendagu ka ära. Aga seda, et ei peaks arutama Eesti demokraatlike institutsioonide tervise üle, ma ei ütleks. Lisaks Riigikogule tuleks analüüsida ka valitsuse, parteide ja kodanikuühiskonna uuenemise võimet uuenevas demokraatias. Muide olgem ka seejuures optimistid. Näiteks Freedom House’i demokraatiaindeksis on Eesti juba liigitatud küpsete konsolideerunud demokraatiamaade sekka. Enamus teisi indekseid paigutab Eesti veel teatud väikeste vigadega demokraatiate hulka. Aga poliitikuile soovitaks tugevamat närvikava. Meenutades Bertrand Russelli öeldut, et poliitika on protsess, mille käigus inimesed valivad inimest, kes on süüdi. Reeglina olete need teie, poliitikud.


Horoskoop 22.-28. mai: Ambur on ülemuse kullipilgu all, Kalad on läbipõlemise piirilKäesoleva nädala sünnipäevalapsed:
22.05 Naomi Campbell, Evelin Võigemast
23.05 Tambet Tuisk, Nancy Himma-Mantsik
24.05 Bob Dylan
25.05 Tauno Kangro
26.05 Eda-Ines Etti; Lenny Kravitz
27.05 Mari Jürjens, Jamie Oliver
28.05 Kylie Minogue

JÄÄR
Alanud nädal toob sulle tööalase õitsengu. Kolleegid imetlevad sind ning märkavad sinu unikaalset panust. Ülemused heldivad ja sind võivad ees oodata pakkumised uutele positsioonidele. Naudid uut sorti võimu ning edukat majanduslikku seisu.
Ära lase end tööalasest edust pimestada - mujal varitsevad sind sel nädalal ohud. Ole väga ettevaatlik, sest sind võivad ees oodata õnnetused ja ootamatused või hoopis ootamatu haigestumine. Erilist ettevaatlikkust näita üles autot juhtides.
Näib, et üks kindel sinu suhe sinu elus ei liigu enam edasi ja ei ole võtnud sinu jaoks positiivset suunda. Võib-olla tunned end juba mõnda aega klaustrofoobselt ja lämmatatuna? Mõtle hoolega läbi see, mida päriselt ihaldad ja tee vastavad otsused.
SÕNN
Vaevled pühendumise ja keskendumise vaeguse käes. Sa ei ole eriti ka koostööst huvitatud, kuigi just see võiks sind aidata. Tööalased partnerlussuhted kisuvad sel nädalal teravaks; kogete palju erimeelsusi.
Kuigi tööalaselt kimbutavad sind keerulised suhted, oled vähemalt oma eraelus, mis vastutab su tervise eest, leidnud tasakaalu. Naudid hea tervise vilju, kuid ära muutu laisaks - enda eest hoolt kandmine on elukestev töö ja toob vilju vaid järjepidevatele.
Sel nädalal võib sinu romantiline suhe järsku tunduda liiast. Tajud liigset kontrolli, kuid ei oska sõrme peale panna, kas sind kontrollitakse või hoopis sina kontrollid. Austage teineteist ja andke üksteisele ruumi, nõnda on võimalik suhtepuntrad taas harmooniasse viia.
KAKSIKUD
Sinu töös ootab sind pehme ja kaastundlik suhtlus. Inimesed imetlevad sind sinu loomuse pärast ja oled oma kaalutletud käitumise tõttu paljudele heaks eeskujuks. Rahaline seis on taas tõusuteel.
Võta aega oma kiirest graafikust ja pühenda see ainult iseendale. Kui sa seda veel teinud ei ole, siis just nüüd on hea aeg alustada sportimisega.
Abielus Kaksikuid võib sel nädalal kimbutada pahameel ja vaidlused raha üle. Kui aga oled veel vallaline, saabub sel nädalal sulle hoiatus: mõtle veelkord. Ära kiirusta otsustama.
VÄHK
Võid tunda kahetsust juba tehtud otsuste üle, mis ei ole sinu kasuks lahenenud. Kuid aega ei saa tagasi pöörata ning kahetsused on asjatud. Võta sihiks edasi liikumine ja positiivne mõttelaad, see teenib sind kõvasti rohkem kui nukrutsemine ja minevikus seismine.
Taastud terviseprobleemidest. Maadled minevikus esile kerkinud foobiatega ning stressi tõttu tekkinud muredega. Meditatsioon ja jooga võiksid leida tee sinu päevakavasse.
Suhetes võid kogeda reetmist. See ei tähenda ilmtingimata truudusetust, kuid mingit sorti pettusega tuleb sul tegeleda. Ole sõprussuhetes ettevaatlik, ära ole mesijutust liigselt vaimustuses, see ei pruugi alati kõige siiramast kohast sündida.
LÕVI
Arened tööalaselt pöörasel kiirusel. Uued projektid on juba sinu poole teel ning võid loota kiirele edule. Sellest hoolimata ära kuku priiskama ning hoia rahaasjad kontrolli all
Tunned end terve ja tugevana! Saad lõpuks lahti ka sind pikalt kimbutanud varasemast tervisemurest.
Sel nädalal tähistad! Seda nii pere kui sõpradega. Kümbled armastuse soojuses, tunned end hoitu ja armastatuna. Kui mõtled suhte järgmisele tasemele viimisest, siis nüüd on selleks ideaalne aeg!
NEITSI
Värsked, viljakad võimalused on sinu poole teel! Keskendu oma võimekusele ja tulemustele, ära kuluta aega fantaseerimisele. Pigem keskendu, et kõik lubatu tehtud saaks, sest igal avanenud võimalusel on oma hind. Rahaga käi ümber ettevaatlikult.
Sel nädalal varitseb tervises oht vaid siis kui jääd passiivseks. Ole proaktiivne, produktiivne ja aktiivne - siis naudid oma tervise head vormi ja selle vilju!
Praegu on hädavajalik et keskenduksid oma suhete eest hoolt kandmisele. Poputa oma lähedasi. Armastus, austus ja mõistmine on põhikomponendiks iga suhte arenguks. Kui oled vallaline, ära kiirusta suhtesse. Võta aega ja ole täiesti veendunud enne kui järgmise sammu astud.
KAALUD
Edu ja majanduslik tulu on garanteeritud! Võid kergendunult hingata, see juhtub justkui iseenesest.
Kui oled juba varasemalt tervisele hea hoo sisse andnud, saad nüüd lõpuks selle boonuseid nautida. Jätka sellega, mis sulle hea enesetunde toob!
Suhetes koged lahkhelisid. Ära hoia oma ideedest ja arusaamadest kinni, need lõhuvad seda, mida oled suhetes ehitanud. Anna kallitele piisavalt ruumi ja aega. Nad jõuavad taas sinu lähedusse tagasi, miski ei juhtu sunniviisiliselt.
SKORPION
Naudid arengut ja kasvu oma karjääris. Eriti just seda osa, mis aitab sul omandada uusi oskusi ning märgata, et oled oma ala professionaal. Kõik katsumused ja pingutused on end ära tasunud, sest nüüd võid lausa une pealt teha seda, mis alguses pikkadeks tundideks pingeliselt higistama pani. Võid oodata uusi tööpakkumisi või ülendamisi senises töökohas. Kui oled varasemalt tegelenud investeerimisega, võid nüüd näha esimest tulu.
Hoia enda kulutamine ja kasvatamine tasakaalus. Tööta nii oma füüsilise kui vaimse heaolu nimel. Pööra tähelepanu oma tujudele ja emotsioonide kontrollimisele. Ülereageerimine toob sel nädalal keskmisest rohkem kahju.
Võid tunda end kiusatuna, seda eriti just romantilises suhtes. Võid kogeda negatiivseid tundeid või emotsioone, seda isegi oma kallite ja lähedaste vastu. Ära pelga otsida abi nõustajate või psühholoogide juurest.
AMBUR
Kui igatsed ameti- või palgakõrgendust, võib sulle selleks võimalus avaneda. See aga tähendab, et selle eest otsustavate inimeste pilgud on sinu poole pööratud ning sinu igat sammu ja panust mõõdetakse erakordse täpsusega. Püüa olla oma parimas vormis ja näidata enda pühendumust, siis suudad neid veenda.
Pakatad energiast ja entusiasmist, kuid pead olema ettevaatlik - sel nädalal võivad sind varitseda mitmed tervist ohustavad õnnetused või kokkusattumused.
Suhetes on hea aeg alustada puhtalt lehelt ja positiivselt noodilt. Jäta ebameeldivused minevikku. Kui sa oled suhtes, pead nüüd lõpuks otsustama - kas tahad probleemi lahendamata edasi liikuda või hoopis leppida.
KALJUKITS
Ära unusta, et pisiasjad on vahel tähtsamad kui suured. Ära pühi probleeme vaiba alla, eriti neid, mis puudutavad su tööd. Tegele nendega, enne kui nad eskaleeruvad kõrgustesse, kuhu sa enam ei küündi.
Oled oma tervise osas hooletu ja kuritarvitad oma ressursse. Pead leidma aega enda eest hoole kandmiseks. Füüsilised tegevused on kohustuslikud.
Tunned, et sind on teiste poolt hüljatud ja eiratud. Pead keskenduma oma kallitega aja veetmisele. Hoolitse, et neil oleks mugav, seda nii emotsionaalselt kui ka majanduslikult.
VEEVALAJA
Tööl on ilmselt nii mõnigi pinge muutunud talumatuks ja sind viimse kannatuse piirini viinud. Praegu ei ole aga hea aeg impulsiivsete otsuste tegemiseks. Kui tunned, et oled oma ametist tüdinud ning pinged võtavad võimust, püüa leida partnereid, kellega oma ülesandeid jagada, või vähemalt mõtteid vahetada. Valmistu, et mõned tagasilöögid ja kaotused on siinkohal paratamatud.
Koged ärevust ja alanenud meeleolu. Võid kogeda leina ja kurbust. Nüüd, veel rohkem kui varem, pead keskenduma positiivse ja õnneliku vaimuseisundi saavutamisele.
Suhted toovad sulle palju rahu ja kergendust. Naudid harmooniat ja ülestõstvat energiat. Koged sidemete tugevnemist ja saad oma sõprade, kallima ja perekonnaga lähedasemaks kui eales varem.
KALAD
Oled läbipõlemise piiril. Sul on keeruline tempoga sammu pidada. Parimaks nõuandeks on oma töökoorma jagamine kolleegidega, selle asemel, et kvaliteedi arvelt mööndusi teha. Ees ootab palju ootamatuid väljaminekuid.
Oled mõnda aega maadelnud tervisemurega, mis aeg-ajalt end ikka ja jälle meelde tuletab. Sa pead sellele tähelepanu pöörama. Ära jäta oma tervist hooletusse! Kuluta aega ja energiat, et end ravida.
Romantilises suhtes koged emotsionaalset stabiilsust ja harmooniat. Tunned ühtsust oma pereliikmete vahel. Sõprussuhted kasvavad ja muutuvad veelgi nauditavamateks.


40-eurost diivanit pakkunud kelmid pääsesid ohvri pangakontole

 Viljandi politseinike poole pöördus 33-aastane mees, kelle pangakontolt olid kelmid suutnud juba broneerida 1301 eurot, enne kui ta juhtunule jaole sai.
Eelmisel reedel politseisse avalduse teinud mees oli soovinud Facebook Marketplace’i kaudu osta kasutatud diivanit hinnaga 40 eurot. Müüja oli edastanud talle DPD kulleri lingi, mille ta oli avanud ja sisestanud sinna kõik nõutud andmed.
Seejärel oli mees avastanud, et tema pangakontolt on tehtud maksebroneering võõrastele kontodele summas 1301 eurot. Ta andis sellest pangale teada ja palus broneeringu katkestada.
Politsei alustas juhtunu uurimiseks kirminaalasja arvutikelmuse paragrahvi alusel.


Mart Helme: Slava Ukraini juhtum jõudis prokuratuuri juba veebruarisTäna kogunes riigikogu korruptsioonivastane erikomisjon, kus arutleti Slava Ukraini ümber puhkenud skandaali teemadel. Komisjoni esimees Mart Helme sõnas Postimehele, et tema usub, et lokulööja Eestisse toomiseks esitatakse taotlus juba varsti.Millest komisjon täpsemalt rääkis ja mis te selgeks saite?

Meid huvitas eelkõige prokuratuuri tegevus. Ega prokuratuur kõiki oma tegevuse aspekte meile ei saanud avada, kuna tegemist on menetlusega ja menetluse üksikasju ei saa avalikkuse ette tuua. Aga see, mida me teada saime oli see, et tegelikult ujus asi pinnale juba veebruaris. Miks veebruaris midagi ei tehtud? Siin on kahtlusi üleval olnud, et seda seoses lähenevate valimistega, aga nii KAPO peadirektor kui ka prokuratuuri esindajad ütlesid, et kahtlused olid, aga neid tuli kõigepealt kinnitada ja materjali koguda. Seetõttu jäi keskkriminaalpolitseile ülesannete ja materjali edasiandmine alles peale valimisi. See on nendepoolne selgitus.

Mis veel selgus? Meie küsimusele, et miks vilepuhujat Eestisse ei tooda või miks ei lasta tal Eestisse tulla. Öeldi, et meie ei saa teda otseselt ära tuua sealt, see oleks käsitletav mingil määral inimröövima. Selleks peab Ukraina pool andma nõusoleku. Küsisin, kas seda nõusolekut on küsitud - praegu ei ole. Meid ikkagi huvitab see, et Eesti riik astuks omalt poolt samme ja ilmutaks initsatiivi, et Tšernov Eestisse tuleks. Arvestades seda, et Ukrainas korruptsiooniga on olukord oluliselt keerulisem kui Eestis. Peale selle on see sõdiv riik, kus ressurss läheb palju rohkem mujale, kui tsiviilasjade peale. Oleks tema tegevus, tunnistused ja ülekuulamised ja protseduurid tõenäoliselt palju kiiremad, efektiivsemad ja turvalisemad.

Kes seda vilepuhuja teemat siis Eestis otsustab? Prokuratuur?

Ma küsisin jah, et miks prokuratuur ei ole taotlust teinud. Nad ütlesid, et see ei ole nii lihtne, aga mulle tundub, et varem või hiljem see taotlus tuleb.

Kus maal- prokuratuur oma uurimisega praegu on? Nagu ma aru saan, polnud veel vähemalt mõned päevad tagasi isegi Lehtmet üle kuulatud.

Öeldi nii, et Eestis otseselt neid inimesi, kellele konkreetne süüdistus esitada veel ei ole. See tähendab, et ka Lehtme ei kuulu praegu inimeste hulka, kelle puhul oleks piisavalt materjali, et talle süüdistus esitada. See on prokuratuuri väide.

Kas ja millal selleni jõutakse? Sellele küsimusele prokuratuur keeldus vastamast öeldes, et see on menetlus ja sellest saab avalikkus teada, kui tõepoolest sinnamaale jõutakse.

Ukrainas on alustatud kriminaalmenetlus, peale mida alustati ka Eestis kriminaalmenetlus. Kui palju tehakse Ukrainaga koostööd ja kui palju Eestis üldse reaalseid toiminguid tehakse?

Nad ütlesid, et väga aktiivselt käib praegu menetluse teostamine, inimestega kohtumine ja materjali kogumine. Mis puutub koostöösse Ukrainaga, siis see pidi olema väga sujuv. Aga kui ma küsisin, et kas see on ka väga usaldusväärne arvestades, et Ukraina pool on ikkagi väga korrumpeerunud riik, siis selle peale öeldi taktitundeliselt, et ei ole põhjust selles kahelda. Saame ikkagi öelda kogu selle kohtumise tulemusena, et praktika on tõe kriteerium ja ilmselt selguvad asjad mõnevõrra hiljem. Mida rõhutas prokuratuur, et neil ei ole õigust minna Ukrainasse ja seal inimestega kohtuda, üle kuulata või informatsioon. Selleks peavad nad, ja see on täiesti arusaadav, riikidevahelisi protseduurinorme järgima. See tähendab, et vastavaid taotlusi esitama vastavatele institutsioonidele, vastavad inimesed, kes on vastavad volitused saanud sinna saata jne.

Samal ajal kui ajakirjanik nagu teie võiksite sõita Lvovi, Kiievisse või kuhu iganes ja kui te selle inimesega kokku saate, siis te saate sellest kirjutada. Prokuratuuri käed on sellesmõttes täiesti arusaadavalt mõnevõrra seotumad. See ei tähenda seda, et prokuratuur omakorda oleks huvitatud, et ajakirjandus või teised ei teeks seda tööd, mida nad teevad. Sest seda materjali saavad nad kasutada oma töös.


Balil vahistati võltsimises ja pettuses süüdistatav kanadalaneDENPASAR, 22. mai, AFP-BNS – Indoneesia kuurordisaarel Balil vahistati kanadalane, keda Interpol otsis taga seoses võltsimise ja sadade investorite petmisega kodumaal, teatas politsei esmaspäeval.
Stephane Gagnon vahistati oma Canggu villas laupäeval pärast seda, kui Interpol saatis Bali politseile kirja, mille kohaselt 50-aastane kanadalane on seoses pettuse- ja võltsimissüüdistustega tagaotsitav.
"Vahistasime Gagnoni 20. mail, ta jääb järgmiseks 20 päevaks Balile," ütles politsei kõneisik. Politsei teatel saabus Gagnon Balile 2020. aastal Vietnamist ja tal on investorina ajutine elamisluba.
AFP – Baltic News Service


Vene relvaekspordi portfell püsib 50-55 miljardi dollari tasemelMOSKVA, 22. mai, Interfax-BNS – Venemaa relvade eksporditellimuste portfell püsib 50-55 miljardi dollari tasemel, ütles esmaspäeval Venemaa föderaalse sõjalis-tehnilise koostöö teenistuse juht Dmitri Šugajev.
"Meie riik teeb täna koostööd rohkem kui 100 riigiga, viimaste aastate eksporditellimuste portfell on olnud 50-55 miljardi USA dollari kandis," ütles Šugajev ajakirjanikele.
Tema sõnul lähtub Venemaa sõjalis-tehniline koostöö teiste riikide siseasjadesse mittesekkumise, rahvusvaheliste seaduste ja võetud kohustuste täitmise, aga ka ähvarduste, väljapressimise, sunni, jõu kasutamise  ja igasuguste piirangute vältimise põhimõtetest.
"Kõik eelnev võimaldab meil arendada koostööd mitte ainult Venemaa vaateid ja välispoliitikat jagavate riikidega, vaid ka tõsise lääne mõju all olevate riikidega," väitis Šugajev.
Interfax – Baltic News Service


Eesti plaanib Ukrainasse rajada orbude jaoks peremajadEesti Rahvusvahelise Arengukoostöö Keskus (ESTDEV), Eesti Arhitektide Liit (EAL) ja kultuuriministeerium kuulutavad välja arhitektuurikonkursi, et leida Ukrainasse ehitatavate kaasaegsete peremajade tüüpprojekt. Peremaja peab andma kodutunde sõjas vanemad kaotanud Ukraina lastele.Kultuuriminister Heidy Purga (RE) märkis, et Venemaa verise sõja tõttu kasvab Ukrainas orbude hulk, aga võimalused lastele kasuperede leidmiseks kahanevad.
Konkursil otsitakse puithoonet, mis oleks tehaseliselt toodetav, kohandatav tühjale krundile ja vastaks laste vajadustele. Peremaja peab andma kodutunde kuni kaheksale lapsele ja neid kasvatavatele perevanematele ning tagama ligipääsu ja kasutusmugavuse ka erivajadustega pereliikmetele.
«Kutsun kõiki Eesti arhitekte konkurssi panustama, et vanemad kaotanud laste lapsepõlv jääks neile seonduma turvalise kodumaja ja koduõuega. See on vähim, mida teha saame,» lausus Purga.
Arhitektuurivõistluse tulemusena sündiv peremaja tüüpprojekt peaks nutikalt ühendama Eesti parimad ruumiloome oskused ja kogemuse asenduskodude süsteemi ülesehitamisel, ütles arengukoostöö keskuse Ukraina ehitusprojektide juht Tarmo Needo. Arhitektide liidu president Andro Mänd lisas, et oluline on ka avalik arhitektuurivõistlus, mis hoiab ära korruptsiooni.

25. mail kell 15 toimub kultuuriministeeriumi suures saalis arhitektuurikonkursi infotund, mida saab jälgida ka veebis Teamsi vahendusel. Kohale tulijatel tuleb esitada isikut tõendav dokument. Lisainfo johanna.joekalda@kul.ee.

Konkursitööde esitamise tähtaeg on 11. juuli ning võistlustingimused on toodud riigihangete registris. Võistluse preemiafond on 20 000 eurot.
Projekt valmib Eesti ja Ukraina arhitektide ühistööna. Arhitektuurikonkursi võistlustingimused on kooskõlastatud Ukraina Arhitektide Liiduga.
Arhitektuurivõistlus on osa suuremast koostööst kultuuriministeeriumi ja ESTDEVi vahel, mille eesmärk on tagada Ukraina ülesehitamisel Davosi kvaliteetse ruumikultuuri põhimõtete järgimine.
Võistluse žüriisse kuuluvad ESTDEVist Tarmo Needo, Eva-Maria Liimets ja Anna Silem, kultuuriministeeriumist Johanna Jõekalda, EAList Andro Mänd ja Siiri Vallner, Ukraina Arhitektide Liidust Olena Oliinõk.


Algas arhitektuurikonkurss Ukraina peremajade tüüpprojekti leidmiseks  Eesti Rahvusvahelise Arengukoostöö Keskus (ESTDEV), Eesti Arhitektide Liit (EAL) ja Kultuuriministeerium kuulutavad välja arhitektuurikonkursi Ukrainasse ehitatavate kaasaegsete peremajade tüüpprojekti leidmiseks.
„Venemaa verise sõja tõttu kasvab Ukrainas orbude hulk, aga võimalused lastele kasuperede leidmiseks kahanevad. Peame Ukraina ülesehitamisel looma kaasava keskkonna, mis on jätkusuutlik ning lähtub Euroopa Liidus tunnustatud põhimõtetest. Kutsun kõiki Eesti arhitekte konkurssi panustama, et vanemad kaotanud laste lapsepõlv jääks neile seonduma turvalise kodumaja ja koduõuega. See on vähim, mida teha saame,” ütles kultuuriminister Heidy Purga.
„Arhitektuurivõistluse tulemusena sündiv peremaja tüüpprojekt peaks nutikalt ühendama Eesti parimad oskused ruumiloomes ja kogemuse asenduskodude süsteemi ülesehitamisel. See annaks Ukrainale hea võimaluse tutvuda Euroopa Liidus kehtivate nõuete ja standarditega peremajade ehitamisel,“ ütles ESTDEV-i Ukraina ehitusprojektide juht Tarmo Needo.
„Lisaks uuenenud peremaja kontseptsioonile on Ukraina kontekstis oluline ka avaliku võistluse formaadi kasutamine. Eesti avaliku sektori pikaajaline kogemus tellida uued hooned läbi avalike arhitektuurivõistluste näitab, et just nii saame parima võimaliku arhitektuurilahenduse ning ühtlasi on see ka tõhus meetod korruptsiooni vältimiseks,“ ütles Eesti Arhitektide Liidu president Andro Mänd.
Konkursil otsitakse kõrgetasemelise arhitektuuriga puithoonet, mis oleks tehaseliselt toodetav, kohandatav erinevatele tühjadele kruntidele ja vastaks sõjas vanemad kaotanud laste vajadustele. Peremaja peab andma kodutunde kuni kaheksale lapsele ja neid kasvatavatele perevanematele ning tagama ligipääsu ja kasutusmugavuse ka erivajadustega pereliikmetele. Konkursitööde esitamise tähtaeg on 11. juuli 2023. Võistlustingimused on allalaetavad riigihangete registrist.
Võistluse preemiafond on 20 000 eurot, fondi rahastavad Kultuuriministeerium, ESTDEV ja Thermory.
mail algusega kell 15 toimub Kultuuriministeeriumi suures saalis arhitektuurikonkursi infotund. Infotundi saab jälgida ka veebis Teamsi vahendusel aadressil https://bit.ly/3IdsvGg. Kohale tulijatel on palutud kaasa võtta isikut tõendav dokument. Lisainfo johanna.joekalda@kul.ee.
Arhitektuurikonkursil osalemise eelduseks on, et projekt valmib Eesti ja Ukraina arhitektide ühistööna, mille eesmärk on Ukraina arhitektide erialane toetamine ja sealset konteksti ja ruumikultuuri tundvate inimeste kaasamine. Võidutöö puhul on see oluline ka ehitusloa saamise ja autorijärelevalve teostamise seisukohalt. Arhitektuurikonkursi võistlustingimused on kooskõlastatud Ukraina Arhitektide Liiduga. Peremajade puhul toetutakse Eesti heale kogemusele iganenud ruumiprogrammide kaasajastamisel, kaasava keskkonna loomisel ja jätkusuutlikul ehitamisel. Euroopa Liidus tunnustatud kestlikkuse ja kvaliteedi põhimõtetest lähtumine on oluline ka arvestades Ukraina staatust Euroopa Liidu kandidaatriigina.
Arhitektuurivõistlus on osa suuremast koostööst Kultuuriministeeriumi ja ESTDEVi vahel, mille eesmärk on tagada Ukraina ülesehitamisel Davosi kvaliteetse ruumikultuuri põhimõtete järgimine. Võistluse žüriisse kuuluvad ESTDEVi poolt Tarmo Needo, Eva-Maria Liimets ja Anna Silem, Kultuuriministeeriumi poolt Johanna Jõekalda, EALi poolt Andro Mänd ja Siiri Vallner, Ukraina Arhitektide Liidu poolt Olena Oliynyk.


Mart Helme Slava Ukrainist: selgus, et asi ujus prokuratuuris pinnale juba veebruarisTänasel Riigikogu korruptsioonivastase erikomisjoni istungil arutleti Slava Ukraini skandaali. Komisjoni esimees Mart Helme (EKRE) ütles, et Slava Ukrainiga ja selle endise juhi Johanna-Maria Lehtmega seotud probleemid olid teada juba enne valimisi.
„Ega prokuratuur kõiki oma tegevuse aspekte meile ei saanud avada, kuna tegemist on menetlusega ja menetluse üksikasju ei saa avalikkuse ette tuua. Aga see, mida me teada saime oli see, et tegelikult ujus asi pinnale juba veebruaris. Miks veebruaris midagi ei tehtud? Siin on kahtlusi üleval olnud, et seda seoses lähenevate valimistega, aga nii KAPO peadirektor kui ka prokuratuuri esindajad ütlesid, et kahtlused olid, aga neid tuli kõigepealt kinnitada ja materjali koguda. Seetõttu jäi keskkriminaalpolitseile ülesannete ja materjali edasiandmine alles peale valimisi. See on nende poolne selgitus,“ valgustas Mart Helme Postimehele.
Ta rääkis ka, et vilepuhuja Eestisse toomiseks peab Ukraina andma nõusoleku.
„Meid ikkagi huvitab see, et Eesti riik astuks omalt poolt samme ja ilmutaks initsiatiivi, et Tšernov Eestisse tuleks. Arvestades seda, et Ukrainas korruptsiooniga on olukord oluliselt keerulisem kui Eestis. Peale selle on see sõdiv riik, kus ressurss läheb palju rohkem mujale, kui tsiviilasjade peale,“ lausus Helme.
Öeldi nii, et Eestis otseselt neid inimesi, kellele konkreetne süüdistus esitada, veel ei ole. See tähendab, et ka Lehtme ei kuulu praegu inimeste hulka, kelle puhul oleks piisavalt materjali, et talle süüdistus esitada. „See on prokuratuuri väide,“ rõhutas Helme.


Bulgaaria parteid jõudsid valitsuse moodustamiseks kompromissile (Täiendatud!)SOFIA, 22. mai, AFP-BNS – Bulgaaria poliitilisi läbirääkimisi juhtiv endine Euroopa Liidu innovatsioonivolinik Marija Gabriel teatas esmaspäeval, et pärast viiendaid valimisi viimase kahe aasta jooksul saavutati kokkulepe "stabiilse valitsuse moodustamiseks".
"Tegime kõik suuri järeleandmisi," ütles Gabriel pressikonverentsil.
Bulgaaria parlamendi kaks suuremat erakonda, Gabrieli konservatiivne GERB ja korruptsioonivastane Me Jätkame Muutust (PP) pakuvad välja 18 kuuks ekspertide valitsuse loomise.
44-aastane eksvolinik, kes lahkus oma ametikohalt Brüsselis eelmisel nädalal, saab esialgu asepeaministriks, valitsusjuhiks nimetatakse 60-aastane teadlane Nikolai Denkov.
Denkov ja Gabriel on rotatsiooni korras kumbki üheksa kuud peaministri kohal.
Bulgaarial ei ole kunagi varem olnud roteeruvat peaministrikohta, kuid kompromiss oli ainus võimalus valitsuse moodustamiseks pärast seda, kui Gabriel ei suutnud tagada GERB-i valitsusele kahe parlamendi väikepartei toetust.
"Otsisime lahendust, et vältida reaalset uute valimiste ohtu," ütles Denkov.
AFP – Baltic News Service


EL kehtestas Iraani revolutsioonikaardi investeerimisharule sanktsioonBRÜSSEL, 22. mai, AFP-BNS – Euroopa Liit kehtestas esmaspäeval seoses Iraani meeleavalduste jõhkra mahasurumisega revolutsioonikaardi investeerimisharu suhtes varade külmutamise .
EL-i kaheksas sanktsioonide voor seoses meeleavalduste mahasurumisega tehti teatavaks pärast veel kolme meeleavaldustega seotud isiku hukkamist Iraanis.
EL lisas Iraani revolutsioonikaardi investeerimisharu IRGC Cooperative Foundation varade külmutamise ja viisakeelu musta nimekirja "režiimi jõhkrate repressioonide rahastamise eest". USA kehtestas konglomeraadi suhtes sanktsioonid tänavu jaanuaris.
AFP – Baltic News Service


ERJK peab selgitama Lehtme ja Eesti 200 valimiskampaania rahastamistTALLINN, 22. mai, BNS – Riigikogu korruptsioonivastase erikomisjoni esimees Mart Helme saatis Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjonile (ERJK) kirja, milles soovib teada, kas komisjon kaalub menetluse alustamist Johanna-Maria Lehtme ja Eesti 200 valimiskampaania rahastuse uurimiseks.
Helme juhtis tähelepanu, et MTÜ Slava Ukraini on alates 2022. aasta algusest kuni tänaseni kogunud annetajatelt kokku ligi 6,5 miljonit eurot, mis pidi minema Ukraina armee toetuseks ja humanitaarabiks rindepiirkonna tsiviilelanikkonnale, teatas Mart Helme.
"Ajakirjanduses ilmunud info kohaselt ei ole MTÜ Slava Ukraini kasutanud raha sihipäraselt. Väidetavalt on MTÜ-d juhtinud Lehtme ja temaga seotud inimesed lõiganud annetustelt isiklikku kasu. Vilepuhuja Oleksandr Tšernovi väitel oli Lehtme teadlik sellest, et Slava Ukraini rahad lähevad „vasakule“ ning Lehtme ise olevat viinud sularaha Ukrainast välja,“ ütles Helme.
Helme märkis, et Johanna-Maria Lehtme oli hiljutistel riigikogu valimistel erakonna Eesti 200 suurim häältekoguja, pälvides Haabersti, Põhja-Tallinna ja Kristiine linnaosas 5251 valija usalduse.
"Seoses sellega soovin teada, kas ERJK on kaalunud menetluse algatamist, et teha kindlaks, kes annetajatest toetasid erakonda Eesti 200 rahaliselt valimiskampaanias ja kas nimetatud toetajatel võis olla mingi seos MTÜ-ga Slava Ukraini. ERJK asi oleks välja selgitada, kas osa MTÜ Slava Ukraini kogutud rahast võis jõuda Eesti 200 pangakontole eraisikute annetustena ning kas MTÜ-le annetatud raha võis leida kasutamist Johanna-Maria Lehtme või Eesti 200 valimiskampaanias,“ ütles Helme.
Tallinna toimetus, +372 610 8866, sise@bns.ee
Baltic News Service


Mart Helme soovib välja selgitada, kas MTÜ Slava Ukraini annetusraha eest võidi rahastada Johanna-Maria Lehtme ja Eesti 200 valimiskampaaniatRiigikogu korruptsioonivastase erikomisjoni esimees Mart Helme (EKRE) saatis Riigikogu Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjonile (ERJK) kirja, milles soovib teada, kas komisjon kaalub menetluse alustamist Johanna-Maria Lehtme ja Eesti 200 valimiskampaania rahastuse uurimiseks.
Helme juhtis tähelepanu, et MTÜ Slava Ukraini on alates 2022. aasta algusest kuni tänaseni kogunud annetajatelt kokku ligi 6,5 miljonit eurot, mis pidi minema Ukraina armee toetuseks ja humanitaarabiks rindepiirkonna tsiviilelanikkonnale.
„Ajakirjanduses ilmunud info kohaselt ei ole MTÜ Slava Ukraini kasutanud raha sihipäraselt. Väidetavalt on MTÜ-d juhtinud Lehtme ja temaga seotud inimesed lõiganud annetustelt isiklikku kasu. Vilepuhuja Oleksandr Tšernovi väitel oli Lehtme teadlik sellest, et Slava Ukraini rahad lähevad „vasakule“ ning Lehtme ise olevat viinud sularaha Ukrainast välja,“ ütles Helme.
Helme märkis, et Johanna-Maria Lehtme oli hiljutistel Riigikogu valimistel erakonna Eesti 200 suurim häältekoguja, pälvides Haabersti, Põhja-Tallinna ja Kristiine linnaosas 5251 valija usalduse.
„Seoses sellega soovin teada, kas ERJK on kaalunud menetluse algatamist, et teha kindlaks, kes annetajatest toetasid erakonda Eesti 200 rahaliselt valimiskampaanias ja kas nimetatud toetajatel võis olla mingi seos MTÜ-ga Slava Ukraini. ERJK asi oleks välja selgitada, kas osa MTÜ Slava Ukraini kogutud rahast võis jõuda Eesti 200 pangakontole eraisikute annetustena ning kas MTÜ-le annetatud raha võis leida kasutamist Johanna-Maria Lehtme või Eesti 200 valimiskampaanias,“ ütles Helme.


Helme uurib ERJK-lt Lehtme ja Eesti 200 valimiskampaania rahastamise kohtaRiigikogu korruptsioonivastase erikomisjoni esimees Mart Helme (EKRE) saatis erakondade rahastamise järelevalve komisjonile (ERJK) kirja, milles soovib teada, kas komisjon kaalub menetluse alustamist Johanna-Maria Lehtme ja Eesti 200 valimiskampaania rahastuse uurimiseks.Helme juhtis tähelepanu, et MTÜ Slava Ukraini on alates 2022. aasta algusest kuni tänaseni kogunud annetajatelt kokku ligi 6,5 miljonit eurot, mis pidi minema Ukraina armee toetuseks ja humanitaarabiks rindepiirkonna tsiviilelanikkonnale.
«Ajakirjanduses ilmunud info kohaselt ei ole MTÜ Slava Ukraini kasutanud raha sihipäraselt. Väidetavalt on MTÜ-d juhtinud Lehtme ja temaga seotud inimesed lõiganud annetustelt isiklikku kasu. Vilepuhuja Oleksandr Tšernovi väitel oli Lehtme teadlik sellest, et Slava Ukraini rahad lähevad «vasakule» ning Lehtme ise olevat viinud sularaha Ukrainast välja,» ütles Helme.
Helme märkis, et Johanna-Maria Lehtme oli hiljutistel riigikogu valimistel erakonna Eesti 200 suurim häältekoguja, pälvides Haabersti, Põhja-Tallinna ja Kristiine linnaosas 5251 valija usalduse.
«Seoses sellega soovin teada, kas ERJK on kaalunud menetluse algatamist, et teha kindlaks, kes annetajatest toetasid erakonda Eesti 200 rahaliselt valimiskampaanias ja kas nimetatud toetajatel võis olla mingi seos MTÜ-ga Slava Ukraini. ERJK asi oleks välja selgitada, kas osa MTÜ Slava Ukraini kogutud rahast võis jõuda Eesti 200 pangakontole eraisikute annetustena ning kas MTÜ-le annetatud raha võis leida kasutamist Johanna-Maria Lehtme või Eesti 200 valimiskampaanias,» ütles Helme.


Odinets sai riigikogu LGBT+ kogukonna toetusrühma juhiksIda-Virumaalt riigikogusse valitud Kohtla-Järve linnavolikogu esimees, sotsiaaldemokraat Eduard Odinets valiti riigikogus rahvusvahelisel homo- ja transfoobia vastasel päeval moodustatud LGBT+ kogukonna toetusrühma esimeheks.Parlamendiliikmete ühenduse eesmärk on edendada koostööd riigikogu ning LGBT+ esindus- ja eestkosteorganisatsioonide vahel, algatada vajaduse korral kogukonda puudutavaid õigusakte ning arendada ühiskonnas dialoogi LGBT+ teemadel, edastas Sotsiaaldemokraatlik Erakond pressiteate vahendusel."Lisaks vajab LGBT+ kogukond rohkem empaatiat ja toetust ühiskonnas vallandunud debati taustal, mis pahatihti on väljunud viisakuse ja mõistlikkuse piiridest," märkis Odinets.Toetusrühma aseesimeheks valiti erakonna Eesti 200 aseesimees Hendrik Terras ning sinna kuuluvad veel Jevgeni Ossinovski ja Reili Rand Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioonist ning Liisa-Ly Pakosta Eesti 200 saadikurühmast.Eesti LGBT ühingu määratluse kohaselt tähendab LGBT+ lesbi, gei, bi, trans ning muu seksuaal- ja sooidentiteediga inimesi.Lisaks LGBT+ toetusrühmale juhib Odinets riigikogus õiguskomisjoni ning kuulub korruptsioonivastasesse komisjoni. Peale selle on ta ametiühingute toetusrühma esimees ning kuulub ka õpetajate, rahvusvähemuste, kohalike omavalitsuste ja regionaalpoliitika ning Ida-Virumaa toetusrühma.Eduard Odinets. MATTI KÄMÄRÄ(PR)


Ukraina sõjaväe abistaja: Slava Ukraini skandaali tõttu on pankrotimaitse suusAastaid ukrainlasi aidanud võhmalane Ants Punning tõdeb, et nii nagu kõigil teistel abistajatel on tal mittetulundusühingu Slava Ukraini segaste rahaasjade skandaali puhkemise järel annetused kokku kuivanud.
Mullu 12 ja tänavu kaks korda Ukrainasse abi viinud Punning sõnas, et skandaal on tema tegevust pidurdanud, aga tegelikult on hea, kui segased rahaasjad avalikuks tehakse ja ära klaaritakse.
Ants Punning, kuidas on Slava Ukraini skandaal mõjunud annetustele?
Loomulikult rängalt, toetust tilgub nüüd väga vaevaliselt juurde. Tegelikult on hea, kui kõikvõimalikud valskused abistamisega seoses lagedale tuuakse.
Ma rääkisin juba tükk aega enne skandaali puhkemist, et Slava Ukraini rahaasjad ei ole korras. Mulle jäi silma, et nad tellisid mitu tuhat vormikomplekti, hind igal üle 350 euro. Kui läksin Ukrainas poodi ja nägin, et samaväärne komplekt maksis 150 eurot, pani see kulme kergitama. Sealtmaalt tundus mulle, et see nende asi on väga mäda. Tegelen hobiga, mille tõttu tean täpselt, kui palju vormid maksavad. See hind, mida nad väidetavalt maksid, oli müstiliselt kõrge. Usun, et see, mis nende rahaasjadest on välja tulnud, on alles algus, jäämäe veepealne osa.
Kõigi Ukraina abistajate annetused Eestis on selle skandaali järel rängalt kokku kuivanud, ka MTÜs Toeta Ukrainat, millega olin varem pikalt seotud. Muuseas, selle mittetulundusühinguga läksid meie teed eelmise aasta lõpus just seetõttu lahku, et ma kaasvõitlejate arvates Slava Ukraini suhtes toona liiga kriitiliselt sõna võtsin. Samas oma kaaslaste tegevusele ei ole mul midagi ette heita, nemad toimetavad ausalt ja suure südamega.

Ants Punning (vasakult teine) läinud aasta lõpul Bahmutis eesliini staabis koos kohalike võitlejatega.
Erakogu

Kuidas ise tagate, et saadud abi vasakule ei lähe?
Mul on 2015. aastast olnud kontaktiks Ukrainas piirilinnas Volodõmõris mittetulundusühingu Ühinenud Aktivistid liikmed, kes teevad koostööd Prytula fondiga. Nemad toimetavad minu abi sõjaväelastele rindel. Alati saabuvad üleandmisest fotod ja videod, vahel kahe-kolmekuuse viibimisega, sest eesliinil napib aega, aga tulemata need ei jää.
Ukraina partnerid on abistamisega 2014. aastast tegelnud ja sellesse palju oma firma raha pannud. Kui Toeta Ukrainat esindajana viisin Ukrainasse autod, siis nädala-paari pärast pandi videod üles, kuidas autod liikusid sõduritele, samuti üleandmisaktide tõendid.
Kui viin siit koorma, siis täidan Ukraina tollis deklaratsiooni. Sinna viidava auto registreerimiseks peab olema garantiikiri väeosalt, kellele see läheb. Kui seda paberit tollile ei esitata, siis viiakse see auto riiki ebaseaduslikult.
Petta saab Ukrainas juhul, kui Eesti-poolne abi korraldaja selleks võimaluse annab, sest Ukrainas on kontroll päris tugev. Teenistused käivad abiorganisatsioone kontrollimas, tollideklaratsiooni järgi kontrollitakse laoseisu, vastuvõtu- ja üleandmisakte ning laoseis peab olema ideaalne – kõik peab olema paberitega tõendatav.
Ei ole Ukrainas see petmine ja korruptsioon abisaadetistega nii lihtne, nagu Johanna-Maria Lehtme väidab. Minul on oma kontaktidega tekkinud kaheksa aastaga usaldus ja teadmine, et petmist ja endale kasutegemist seal ei ole.
Kõik tšekid olen alles hoidnud ja kui kellelgi on küsimusi, siis saan alati näidata. Seal on ka kütusetšekid, söögitšekid, hotellikulud, järelkäru rent...
Petta saab Ukrainas juhul, kui Eesti-poolne abi korraldaja selleks võimaluse annab, sest Ukrainas on kontroll päris tugev.
Millal viimane kord abi viisite?
See oli aprillis, viisin abi Gruusia võõrleegionäridele: sülearvuteid, raadiosaatjaid, sääsetõrjet ning muid pisiasju, mis sõdurile on väga olulised. Kalavõrku läks järelkärus kattevõrguks paarsada kilogrammi.
Veel viisin suviseks kasutamiseks välidušše, binokleid ja veefiltreid. Kõige rohkem vajavad nad praegu maastureid ja järelkärusid, aga isegi nende romude hinnad on Eestis müstiliselt tõusnud.
Viimase reisi jaoks kogusin annetusi eraisikuna ja kokku tuli 1000 eurot. Muuseas, eelmise reisi jaoks veebruaris võtsin eraisikuna pangast 1000 eurot laenu, et saaksin koorma ära viia. Esimese laenu, 3000 eurot võtsin mullu augustis, siis viisin selle eest Ukrainasse auto. Laenu maksan tagasi 2029. aasta jaanuarini.

Ants Punning (vasakul) ja Ants Erm (keskel) maasturi taustal, mille nad Eestist Ukrainasse viisid.
Erakogu

Miks te seda teete?
Miks mitte. Kui me täna ei aita Ukrainat, siis homme on see sõda siin. Seni kuni ukrainlased hävitavad Vene vägesid oma territooriumil, need meile kallale ei tule. Meil on lihtsam toetada Ukrainat kui sõdida homme seda sõda Eestis. Mul on väga palju sõpru ja tuttavaid Ukrainas, mitmed on sõjas hukkunud. Meil on ühine vaenlane, kes on vaja pihuks ja põrmuks teha.
Kust te annetajaid leiate?
Põhiliselt Facebookist ja mitmesuguste Ukrainat toetavate Facebooki gruppide vahendusel. Samuti on mul selleks oma sõpruskond. Olen müünud Ukrainast toodud trofeesid, aga pärast Slava Ukraini skandaali nende vastu erilist huvi enam ei ole. Viimane kord tõin Tšuvaššia registris oleva Vene sõjaväeauto numbri, aga keegi ei ole huvitatud. Praegu peab rahvas kõiki Ukraina abistajaid petisteks. Tänavu on mulle kui eraisikule tulnud Ukraina abistamiseks paari tuhande euro ringis toetust.
Ma rääkisin juba tükk aega enne skandaali puhkemist, et Slava Ukraini rahaasjad ei ole korras.
Olete öelnud, et 2015. aastast alates, mil ukrainlaste abistamisega tegelete, ei ole te endale selle eest sentigi töötasu maksnud.
Ei ole, see oleks ebaeetiline. Inimesed annavad ju raha Ukraina abistamiseks, mitte mulle palgaks. Oma sissetuleku saan teenida kuskilt mujalt. Inimeste annetuste arvelt elama hakkamine oleks ebaeetiline ja vale.
Ega te riigikokku kavatse kandideerida?
Ei, ei, ei... Ehkki mitte millegi tegemise eest on palk ahvatlev ning laiselda mulle meeldib, ei taha ma seda seal kõigi nähes teha.
Kust te varustust ostate ja kuidas?
Summad ei ole nii suured, et oleks mõtet hinnapakkumisi võtta. Vaatan kaupluses kohapeal ja kui hind sobib, siis ostan, kui on kõrge, siis räägin läbi hinnaalanduse asjus või lähen teise poodi. Tavaliselt tehakse mulle kui Ukraina abistajale ka kümme protsenti hinnaalandust. Tean ja tunnen kõiki Eestis olevaid militaarkauplusi läbi ja lõhki.
Miks viite asju Eestist, mitte ei osta Ukrainast?
Viime Ukrainasse asju, millest on seal nappus. Näiteks on meile annetatud patareisid ja akusid ning akulaadijaid, Ukrainas on nendega kitsas. Neid on Ukrainas jagatud eri kohtades jaokaupa, et kõigile jaguks vastavalt vajadusele. Üks inimene annetas nüüd kolmesaja euro eest kolm karpi sääse- ja puugitõrje vahendeid.
Ma ise lähiajal Ukrainasse sõita ei plaani, seega lähetasin asjad teise organisatsiooniga kohale ning 5. mail olid need kohal ja üle antud, nüüd ootan pilti üleandmisest. Kiivreid ja kuulikindlaid plaate saab Eestist osta, plaate isegi toodetakse siin. Täiemahulise sõja puhkedes annetasid Eesti kaitseliitlased meile oma vana isiklikku varustust, sealt tulid kiivrid ja muu, millega oli Ukrainas algul väga kitsas.


Olaf Mertelsmann: Ukraina ei tohiks Bahmuti varemetest kinni hoides Venemaaga samasse lõksu astudaKuhu saaks võitluse Bahmuti pärast paigutada sõjaajaloos? Miks võideldakse sellise koha nimel nii pikalt ja tuliselt?
Alates 2022. aasta augustist peetakse ägedaid lahinguid Bahmuti linna pärast ja kuuleme sellest regulaarselt uudistest. Linnast viimaks sisuliselt välja pressitud Ukraina kinnitab endiselt, et jätkab võitlust.
Otsustavad ei ole mitte ainult lõplikud kaotused, vaid ka kaasatud relvajõudude kvaliteet.
Tegemist on keskmise suurusega linnaga, kus enne Putini rünnakut Ukrainale elas veidi üle 70 000 inimese – kohaliku transpordisõlme, soolatööstuse keskuse ja Ukraina kaitseliini osaga Ida-Ukrainas.
Kuid kas sool, transporditaristu ja üks punkt kaitseliinis on üldse niivõrd intensiivset võitlust väärt? Oleks ju oluliselt lihtsam ja ka kaotused oleksid märgatavalt väiksemad, kui üks pool võitlemise lõpetaks. Paljud eksperdid toonitavad, et Bahmut pole strateegilisest vaatenurgast tegelikult oluline.
Ukraina poole üks põhimõtteid on kahtlemata see, et senikaua, kuni suudetakse Bahmutit veel varustada, tuleb positsioone hoida, et siduda võimalikult palju vastaste jõude, neid kulutada ja neile enda omadest suuremaid kaotusi põhjustada. Selle taga on antiikajast alates püsinud põhiidee kindlustatud sõjaväelaagritest, kindlustest ja linnustest.
Sõjaajaloost leiab selle kohta lõputult näiteid. Sarnane oli ka Saksa kaitsestrateegia Itaalias pärast liitlaste dessanti Sitsiilias 1943. aasta juulis. Järjest uute Saksa kaitseliinide tõttu said arvuliselt suures ülekaalus ja oluliselt paremini varustatud liitlasväed ainult aeglaselt edasi liikuda.
Sakslased kapituleerusid Itaalias alles 1945. aasta mais ja sellega oli selle sõjakolde mõju lõpptulemusele peaaegu olematu. Saksa poolel õnnestus aga siduda märkimisväärne osa relvajõudusid ja ressursse, mida muidu oleks mujal, näiteks Prantsusmaal, kasutada saanud.
Ühe konkreetse sarnase näite Bahmutis toimuvast annab Vene-Ukraina sõjas 2022. aasta mais ja juunis toimunud lahing suurlinna Sjevjerodonetski nimel. See langes lõpus küll venelaste kätte, kuid nende kaotused olid suured ja Venemaa ofensiiv jäi selles piirkonnas lõplikult toppama. Sellega muutus Ukraina taktikaline kaotus strateegiliseks võiduks.
Põhiidee hoida Bahmutit nii kaua kui võimalik, selleks et Vene jõude siduda, neid kulutada ja suuri kaotusi tekitada, näib esmalt veenvana. Kuid me ei tea midagi mõlema poole konkreetsetest kaotustest ja sellest, millist hinda nad lahingu eest maksma pidid.
Selle järgi, mida saame teada meedia ja sõjablogijate vahendusel ning ekspertide kommentaaridest, tunduvad Vene poole kaotused olevat märkimisväärselt suuremad. Kuid me ei tea midagi täpselt.
Otsustavad ei ole mitte ainult lõplikud kaotused, vaid ka kaasatud relvajõudude kvaliteet: kas tegemist on eliitüksuste või palgasõdurite vahendusfirma Wagneri kahurilihaga. Teiste sõnadega – Bahmuti lahingut saab täpselt määratleda ja hinnata alles siis, kui on teada olulised faktid. See võib juhtuda alles mõne kuu või isegi aastate pärast.
Nimelt on asjal veel üks oluline mõõde – linna sümbolväärtus. Vene pool on muutnud linna vallutamise algusest peale oma propaganda prestiižiobjektiks. Nüüd oli aeg lõpuks tegutsema hakata. Viimasest talvest alates oli Bahmut tihtilugu ainus rindelõik, kus venelased üldse pealetungil olid.
Sümboolne väärtus on Bahmutil ka Ukraina jaoks – seda hiljemalt alates sellest, kui president Zelenskõi 2022. aasta detsembris linna külastas. Mõlema poole jaoks võib seega sümboolne ja propagandistlik väärtus olla suurem kui taktikaline või strateegiline tähendus. Seega võivad mõlemad pooled olla valmis ohverdama oluliselt rohkem relvajõude ja materjali, kui need varemed tegelikult väärt on.
Üks ajalooline näide oleks Stalingradi lahing. Linn oli nii Stalini kui ka Hitleri jaoks strateegilise ja suure propagandistliku tähendusega. Linna tuli iga hinna eest hoida või see vallutada. 1942. aasta augustist 1943. aasta veebruarini väldanud tulised võitlused, vangilangemised ja vigastusjärgsed surmad võisid nõuda kuni ühe miljoni teljeriikide ja Punaarmee sõduri ning Nõukogude Liidu tsiviilisiku elu. Seejuures oli Saksa poole osalus alates 6. armee ümberpiiramisest 1942. aasta novembris muutunud täiesti mõttetuks.
Vene pool on Bahmutist olulise propagandateema tegemisega kindlasti lõksu langenud. Seeläbi ollakse sunnitud sõdureid edasi ohverdama, isegi kui enam midagi vallutada pole. Siit pole võimalik hinnata, kas Ukraina pool lähtub Bahmuti puhul pigem sõjaväelistest kaalutlustest või laseb end linna sümbolväärtusest pimestada. Selles konfliktis on Ukraina armee igatahes enamasti õigel ajal tagasi tõmbunud, et oleks vähem kaotusi.
Üks võrdlus, mida ikka ja jälle appi võetakse, on Esimese maailmasõja ajal läänerindel käinud positsiooni- ja kaevikusõda. Siin tuleb aga lisada, et läänerinne oli poole lühem kui Vene-Ukraina rinne ning Prantsusmaal ja Belgias seisid vastamisi miljonilised sõjaväed, samal ajal kui Vene-Ukraina rinde puhul räägime mõlemal poolel umbes 200 000 sõdurist.
See tähendab, et Esimese maailmasõja aegse läänerinde võitlustega võrreldav intensiivsus on praegu tegelikult võimatu – isegi kui Bahmutist ja selle ümbrusest edastatavad pildid seda meenutavad.
Üks idee, mida toona mõlemad vaenupooled ikka ja jälle toonitasid ja õigustasid, oli vaenlase verest tühjaks joosta laskmine. Selle loogika kohaselt pidi vaenlane kaotama rohkem sõdureid kui enda pool. See mõte osutus aga üsna idiootlikuks – Verduni ja Somme’i lahingutes kaotasid nimelt mõlemad pooled umbes sama palju võitlejaid. Kindralid ohverdasid oma mehi mitte millegi eest.
Pärast pea neli aastat kestnud patiseisu muutus olukord 1918. aasta hilissuvel alles tänu piisaval hulgal Ameerika relvajõudude ja varustuse saabumisele, mis viis sakslased lõpuks relvarahuni. See, et tollased poliitilised ja sõjalised vastutajad lasksid omaenda ja vaenlase relvajõude hulgaliselt ja mõttetult maha nottida, tundub tagantjärele tarkusena peaaegu kriminaalse rumalusena.
Nagu eespool mainitud, ei ole mul täpset ülevaadet Bahmuti olukorrast. Võin vaid loota, et Ukraina pool kasutab linna vastase ärakulutamiseks, samal ajal kui omaenda kaotused on suhteliselt väikesed. Vene pool kulutab kõrvalise tähtsusega näitelava peale igatahes liiga palju ressursse ja relvajõude. Kuid päriselt saame alles tulevikus teada, kas tegemist oli propaganda ja sümbolite nimel peetavate mõttetute tapatalgutega või ühe või isegi mõlema poole sõjaliselt külmalt kalkuleeritud mõistliku lahinguga, mis saavutas oma eesmärgid.


Kas üks linn on nii palju inimelusid väärt? Oleneb kaotuste suhtestUkraina ei tohiks Bahmuti varemetest kinni hoides Venemaaga samasse lõksu astudaAlates 2022. aasta augustist peetakse ägedaid lahinguid Bahmuti linna päras. Linnast viimaks sisuliselt välja pressitud Ukraina kinnitab endiselt, et jätkab võitlust. Kuidas saaks need sündmused sõjaajalukku paigutada? Miks võideldakse sellise koha nimel nii pikalt ja tuliselt?Tegemist on keskmise suurusega linnaga, kus enne Putini rünnakut Ukrainale elas veidi üle 70 000 inimese - kohaliku transpordisõlme, soolatööstuse keskuse ja Ukraina kaitseliini osaga Ida-Ukrainas.Kuid kas sool, transporditaristu ja üks punkt kaitseliinis on üldse niivõrd intensiivset võitlust väärt? Paljud eksperdid toonitavad, et Bahmut pole strateegilisest vaatenurgast tegelikult oluline.Ukraina poole üks põhimõtteid on kahtlemata see, et senikaua, kuni suudetakse Bahmutit veel varustada, tuleb positsioone hoida, et siduda võimalikult palju vastaste jõude, neid kulutada ja neile enda omadest suuremaid kaotusi põhjustada. Sõjaajaloost leiab selle kohta lõputult näiteid. Sarnane oli ka Saksa kaitsestrateegia Itaalias pärast liitlaste dessanti Sitsiilias 1943. aasta juulis. Järjest uute Saksa kaitseliinide tõttu said arvuliselt suures ülekaalus ja oluliselt paremini varustatud liitlasväed ainult aeglaselt edasi liikuda.Sakslased kapituleerusid Itaalias alles 1945. aasta mais ja sellega oli selle sõjakolde mõju lõpptulemusele peaaegu olematu. Saksa poolel õnnestus aga siduda märkimisväärne osa relvajõudusid ja ressursse, mida muidu oleks mujal, näiteks Prantsusmaal, kasutada saanud.Ühe konkreetse sarnase näite Bahmutis toimuvast annab Vene-Ukraina sõjas 2022. aasta mais ja juunis toimunud lahing suurlinna Sjevjerodonetski nimel. See langes lõpus küll venelaste kätte, kuid nende kaotused olid suured ja Venemaa ofensiiv jäi selles piirkonnas lõplikult toppama. Ukraina taktikaline kaotus muutus strateegiliseks võiduks.Kumb kaotas rohkem?Põhiidee hoida Bahmutit nii kaua kui võimalik, selleks et Vene jõude siduda, neid kulutada ja suuri kaotusi tekitada, näib esmalt veenvana. Kuid me ei tea midagi mõlema poole konkreetsetest kaotustest ja sellest, millist hinda nad lahingu eest maksma pidid.Asjal on veel üks oluline mõõde - linna sümbolväärtus. Vene pool on muutnud linna vallutamise oma propaganda prestiižiobjektiks. Viimasest talvest alates oli Bahmut tihtilugu ainus rindelõik, kus venelased üldse pealetungil olid.Sümboolne väärtus on Bahmutil ka Ukraina jaoks - seda hiljemalt alates sellest, kui president Zelenskõi 2022. aasta detsembris linna külastas. Mõlema poole jaoks võib seega sümboolne ja propagandistlik väärtus olla suurem kui taktikaline või strateegiline tähendus. Seega võivad mõlemad pooled olla valmis ohverdama rohkem relvajõude ja materjali, kui need varemed tegelikult väärt on.Üks ajalooline näide on Stalingradi lahing. Linn oli nii Stalini kui ka Hitleri jaoks strateegilise ja propagandistliku tähendusega. Linna tuli iga hinna eest hoida või see vallutada. 1942. aasta augustist 1943. aasta veebruarini väldanud tulised võitlused, vangilangemised ja vigastusjärgsed surmad võisid nõuda kuni ühe miljoni teljeriikide ja Punaarmee sõduri ning Nõukogude Liidu tsiviilisiku elu.Vene pool on Bahmutist olulise propagandateema tegemisega kindlasti lõksu langenud. Seeläbi ollakse sunnitud sõdureid edasi ohverdama, isegi kui enam midagi vallutada pole.Üks võrdlus, mida ikka ja jälle appi võetakse, on Esimese maailmasõja ajal läänerindel käinud kaevikusõda. Siin tuleb aga lisada, et läänerinne oli poole lühem kui Vene-Ukraina rinne ning Prantsusmaal ja Belgias seisid vastamisi miljonilised sõjaväed, samal ajal kui Vene-Ukraina rinde puhul räägime mõlemal poolel umbes 200 000 sõdurist. See tähendab, et Esimese maailmasõja aegse läänerinde võitlustega võrreldav intensiivsus on praegu tegelikult võimatu.Üks idee, mida toona mõlemad vaenupooled ikka ja jälle toonitasid ja õigustasid, oli vaenlase verest tühjaks joosta laskmine. Selle loogika kohaselt pidi vaenlane kaotama rohkem sõdureid kui enda pool. See mõte osutus aga üsna idiootlikuks - Verduni ja Somme'i lahingutes kaotasid nimelt mõlemad pooled umbes sama palju võitlejaid. Kindralid ohverdasid oma mehi mitte millegi eest. LOE PIKEMALT: EPL.EE/ARVAMUSIllustratsioon: AFP Scanpix EPLOlaf Mertelsmann;Tartu ülikooli ajalooprofessor


Helme: prokuratuur ja kapo said Slava Ukraini kohta teada juba veebruarisEsmaspäeval kogunes riigikogu korruptsioonivastane erikomisjon, kus arutleti MTÜ Slava Ukraini teemadel. Komisjoni esimees Mart Helme (EKRE) usub, et taotlus lokulööja Eestisse toomiseks esitatakse juba varsti.
Helme ütles Postimehele, et prokuratuur ja kaitsepolitseiamet (kapo) kinnitasid, et info MTÜ Slava Ukraini probleemide kohta jõudis nendeni juba veebruari alguses. Prokuratuur ütles Postimehele, et see on vale.
Istungil oli külas peaprokurör Andres Parmas ning Helme sõnul huvitas komisjoni eelkõige prokuratuuri tegevus selles asjas, kuigi kõiki oma tegevuse aspekte prokuratuur neile ei avaldanud. «Aga saime teada, et tegelikult ujus asi pinnale juba veebruaris,» ütles Helme.
Prokuratuuri avalike suhete juht Kairi Küngas nimetas Helme väidet hiljem valeks: tema sõnul sai prokuratuur toimunust teada märtsis. Postimees küsis veel hiljem Helmelt üle, kas prokuratuuri esindajad ütlesid istungil, et teada saadi veebruaris, ning Helme kinnitas seda veel kord. «Siin on kahtlusi olnud, et seoses valimistega algatati menetlus nii hilja. Aga nii kapo peadirektor kui ka prokuratuuri esindajad ütlesid, et kahtlusi tuli kõigepealt kinnitada ja materjali koguda. Seetõttu jäi keskkriminaalpolitseile ülesannete ja materjali edasiandmine alles pärast valimisi. See on nende selgitus,» rääkis Helme.
Lisaks arutleti, mis võiks edasi saada Slava Ukraini skandaali lokulööjast Oleksandr Tšernovist, kes praegu on Ukrainas koduarestis. «Meie küsimusele, miks vilepuhujat Eestisse ei tooda või miks ei lasta tal siia tulla, vastati, et me ei saa teda sealt otseselt ära tuua - see oleks käsitletav mingil määral inimröövina. Selleks peab Ukraina andma nõusoleku,» rääkis Helme. Praegu pole tema sõnul nõusolekut küsitud. «Nad ütlesid, et see ei ole nii lihtne, aga mulle tundub, et varem või hiljem see taotlus tuleb.»
Helme tõi ka välja, et kõnealuse juhtumi puhul on Eesti uurimisasutuste! asja keerulisem uurida, kuivõrd Ukrainas ei saa Eesti prokuratuur ilma ametlikku kadalippu läbimata uurimistoiminguid läbi viia. «See ei tähenda, et prokuratuur oleks huvitatud, et ajakirjandus või teised ei teeks seda tööd, mida nad teevad. Seda materjali saavad nad kasutada oma töös,» lisas ta.
Riigikogu korruptsioonivastane erikomisjon käsitles eile Slava Ukraini ümber keerlevaid teemasid.

TARVO MADSEN


Ukraina sõjaväe abistaja: Slava Ukraini skandaali tõttu on pankrotimaitse suusINTERVJUUAastaid ukrainlasi aidanud võhmalane Ants Punning tõdeb, et nii nagu kõigil teistel abistajatel on tal mittetulundusühingu Slava Ukraini segaste rahaasjade skandaali puhkemise järel annetused kokku kuivanud.Mullu 12 ja tänavu kaks korda Ukrainasse abi viinud Punning sõnas, et skandaal on tema tegevust pidurdanud, aga tegelikult on hea, kui segased rahaasjad avalikuks tehakse ja ära klaaritakse.Ants Punning, kuidas on Slava Ukraini skandaal mõjunud annetustele?Loomulikult rängalt, toetust tilgub nüüd väga vaevaliselt juurde. Tegelikult on hea, kui kõikvõimalikud valskused abistamisega seoses lagedale tuuakse.Ma rääkisin juba tükk aega enne skandaali puhkemist, et Slava Ukraini rahaasjad ei ole korras. Mulle jäi silma, et nad tellisid mitu tuhat vormikomplekti, hind igal üle 350 euro. Kui läksin Ukrainas poodi ja nägin, et samaväärne komplekt maksis 150 eurot, pani see kulme kergitama. Sealtmaalt tundus mulle, et see nende asi on väga mäda. Tegelen hobiga, mille tõttu tean täpselt, kui palju vormid maksavad. See hind, mida nad väidetavalt maksid, oli müstiliselt kõrge. Usun, et see, mis nende rahaasjadest on välja tulnud, on alles algus, jäämäe veepealne osa.Kõigi Ukraina abistajate annetused Eestis on selle skandaali järel rängalt kokku kuivanud, ka MTÜs Toeta Ukrainat, millega olin varem pikalt seotud. Muuseas, selle mittetulundusühinguga läksid meie teed eelmise aasta lõpus just seetõttu lahku, et ma kaasvõitlejate arvates Slava Ukraini suhtes toona liiga kriitiliselt sõna võtsin. Samas oma kaaslaste tegevusele ei ole mul midagi ette heita, nemad toimetavad ausalt ja suure südamega.Kuidas ise tagate, et saadud abi vasakule ei lähe?Mul on 2015. aastast olnud kontaktiks Ukrainas piirilinnas Volodõmõris mittetulundusühingu Ühinenud Aktivistid liikmed, kes teevad koostööd Prytula fondiga. Nemad toimetavad minu abi sõjaväelastele rindel. Alati saabuvad üleandmisest fotod ja videod, vahel kahe-kolmekuuse viibimisega, sest eesliinil napib aega, aga tulemata need ei jää.Ukraina partnerid on abistamisega 2014. aastast tegelnud ja sellesse palju oma firma raha pannud. Kui Toeta Ukrainat esindajana viisin Ukrainasse autod, siis nädala-paari pärast pandi videod üles, kuidas autod liikusid sõduritele, samuti üleandmisaktide tõendid.Kui viin siit koorma, siis täidan Ukraina tollis deklaratsiooni. Sinna viidava auto registreerimiseks peab olema garantiikiri väeosalt, kellele see läheb. Kui seda paberit tollile ei esitata, siis viiakse see auto riiki ebaseaduslikult.Petta saab Ukrainas juhul, kui Eesti-poolne abi korraldaja selleks võimaluse annab, sest Ukrainas on kontroll päris tugev. Teenistused käivad abiorganisatsioone kontrollimas, tollideklaratsiooni järgi kontrollitakse laoseisu, vastuvõtu- ja üleandmisakte ning laoseis peab olema ideaalne - kõik peab olema paberitega tõendatav.Ei ole Ukrainas see petmine ja korruptsioon abisaadetistega nii lihtne, nagu Johanna-Maria Lehtme väidab. Minul on oma kontaktidega tekkinud kaheksa aastaga usaldus ja teadmine, et petmist ja endale kasutegemist seal ei ole.Kõik tšekid olen alles hoidnud ja kui kellelgi on küsimusi, siis saan alati näidata. Seal on ka kütusetšekid, söögitšekid, hotellikulud, järelkäru rent...Millal viimane kord abi viisite?See oli aprillis, viisin abi Gruusia võõrleegionäridele: sülearvuteid, raadiosaatjaid, sääsetõrjet ning muid pisiasju, mis sõdurile on väga olulised. Kalavõrku läks järelkärus kattevõrguks paarsada kilogrammi.Veel viisin suviseks kasutamiseks välidušše, binokleid ja veefiltreid. Kõige rohkem vajavad nad praegu maastureid ja järelkärusid, aga isegi nende romude hinnad on Eestis müstiliselt tõusnud.Viimase reisi jaoks kogusin annetusi eraisikuna ja kokku tuli 1000 eurot. Muuseas, eelmise reisi jaoks veebruaris võtsin eraisikuna pangast 1000 eurot laenu, et saaksin koorma ära viia. Esimese laenu, 3000 eurot võtsin mullu augustis, siis viisin selle eest Ukrainasse auto. Laenu maksan tagasi 2029. aasta jaanuarini.Miks te seda teete?Miks mitte. Kui me täna ei aita Ukrainat, siis homme on see sõda siin. Seni kuni ukrainlased hävitavad Vene vägesid oma territooriumil, need meile kallale ei tule. Meil on lihtsam toetada Ukrainat kui sõdida homme seda sõda Eestis. Mul on väga palju sõpru ja tuttavaid Ukrainas, mitmed on sõjas hukkunud. Meil on ühine vaenlane, kes on vaja pihuks ja põrmuks teha.Kust te annetajaid leiate?Põhiliselt Facebookist ja mitmesuguste Ukrainat toetavate Facebooki gruppide vahendusel. Samuti on mul selleks oma sõpruskond. Olen müünud Ukrainast toodud trofeesid, aga pärast Slava Ukraini skandaali nende vastu erilist huvi enam ei ole. Viimane kord tõin Tšuvaššia registris oleva Vene sõjaväeauto numbri, aga keegi ei ole huvitatud. Praegu peab rahvas kõiki Ukraina abistajaid petisteks. Tänavu on mulle kui eraisikule tulnud Ukraina abistamiseks paari tuhande euro ringis toetust.Olete öelnud, et 2015. aastast alates, mil ukrainlaste abistamisega tegelete, ei ole te endale selle eest sentigi töötasu maksnud.Ei ole, see oleks ebaeetiline. Inimesed annavad ju raha Ukraina abistamiseks, mitte mulle palgaks. Oma sissetuleku saan teenida kuskilt mujalt. Inimeste annetuste arvelt elama hakkamine oleks ebaeetiline ja vale.Ega te riigikokku kavatse kandideerida?Ei, ei, ei... Ehkki mitte millegi tegemise eest on palk ahvatlev ning laiselda mulle meeldib, ei taha ma seda seal kõigi nähes teha.Kust te varustust ostate ja kuidas?Summad ei ole nii suured, et oleks mõtet hinnapakkumisi võtta. Vaatan kaupluses kohapeal ja kui hind sobib, siis ostan, kui on kõrge, siis räägin läbi hinnaalanduse asjus või lähen teise poodi. Tavaliselt tehakse mulle kui Ukraina abistajale ka kümme protsenti hinnaalandust. Tean ja tunnen kõiki Eestis olevaid militaarkauplusi läbi ja lõhki.Miks viite asju Eestist, mitte ei osta Ukrainast?Viime Ukrainasse asju, millest on seal nappus. Näiteks on meile annetatud patareisid ja akusid ning akulaadijaid, Ukrainas on nendega kitsas. Neid on Ukrainas jagatud eri kohtades jaokaupa, et kõigile jaguks vastavalt vajadusele. Üks inimene annetas nüüd kolmesaja euro eest kolm karpi sääse- ja puugitõrje vahendeid.Ma ise lähiajal Ukrainasse sõita ei plaani, seega lähetasin asjad teise organisatsiooniga kohale ning 5. mail olid need kohal ja üle antud, nüüd ootan pilti üleandmisest. Kiivreid ja kuulikindlaid plaate saab Eestist osta, plaate isegi toodetakse siin. Täiemahulise sõja puhkedes annetasid Eesti kaitseliitlased meile oma vana isiklikku varustust, sealt tulid kiivrid ja muu, millega oli Ukrainas algul väga kitsas."Petta saab Ukrainas juhul, kui Eesti-poolne abi korraldaja selleks võimaluse annab, sest Ukrainas on kontroll päris tugev.""Ma rääkisin juba tükk aega enne skandaali puhkemist, et Slava Ukraini rahaasjad ei ole korras."Isikliku sõiduautoga viib Ants Punning Ukraina piirilinna haavatutele tampoone ja territoriaalkaitsjatele varustust.EGON VALDARU Sakala


40-eurost diivanit pakkunud kelmid pääsesid ohvri pangakontoleViljandi politseinike poole pöördus 33-aastane mees, kelle pangakontolt olid kelmid suutnud broneerida 1301 eurot, enne kui ta juhtunule jaole sai. Eelmisel reedel politseisse avalduse teinud mees oli soovinud Facebook Marketplace'i kaudu osta kasutatud diivanit hinnaga 40 eurot. Müüja oli edastanud talle DPD kulleri lingi, mille ta oli avanud ja sisestanud sinna kõik nõutud andmed.
Seejärel oli mees avastanud, et tema pangakontolt on tehtud maksebroneering võõrastele kontodele summas 1301 eurot. Ta andis sellest pangale teada ja palus broneeringu katkestada.
Politsei alustas juhtunu uurimiseks kriminaalasja arvutikelmuse paragrahvi alusel.

MARKO SUURMÄGI


Helme: prokuratuur ja kapo said Slava Ukraini kohta teada veebruarisTALLINN, 23. mai, BNS - Riigikogu korruptsioonivastase komisjoni esimees Mart Helme Eesti Konservatiivsest Rahvaerakonnast (EKRE) ütles esmaspäeval Postimehele, et prokuratuur ja kaitsepolitseiamet (kapo) kinnitasid, et info MTÜ Slava Ukraini probleemide kohta jõudis nendeni juba veebruari alguses - prokuratuur ütles Postimehele, et see on vale.
Komisjoni esmspäevasel istungil oli külas peaprokurör Andres Parmas ning Helme sõnul huvitas komisjoni eelkõige prokuratuuri tegevus selles asjas, kuigi kõiki oma tegevuse aspekte prokuratuur neile ei avaldanud. «Aga saime teada, et tegelikult ujus asi pinnale juba veebruaris,» ütles Helme.
Prokuratuuri avalike suhete juht Kairi Küngas nimetas Helme väidet hiljem valeks: tema sõnul sai prokuratuur toimunust teada märtsis. Postimees küsis veel hiljem Helmelt üle, kas prokuratuuri esindajad ütlesid istungil, et teada saadi veebruaris, ning Helme kinnitas seda veel kord. «Siin on kahtlusi olnud, et seoses valimistega algatati menetlus nii hilja. Aga nii kapo peadirektor kui ka prokuratuuri esindajad ütlesid, et kahtlusi tuli kõigepealt kinnitada ja materjali koguda. Seetõttu jäi keskkriminaalpolitseile ülesannete ja materjali edasiandmine alles pärast valimisi. See on nende selgitus,» rääkis Helme.
Lisaks arutleti, mis võiks edasi saada Slava Ukraini skandaali lokulööjast Oleksandr Tšernovist, kes praegu on Ukrainas koduarestis. «Meie küsimusele, miks vilepuhujat Eestisse ei tooda või miks ei lasta tal siia tulla, vastati, et me ei saa teda sealt otseselt ära tuua - see oleks käsitletav mingil määral inimröövina. Selleks peab Ukraina andma nõusoleku,» rääkis Helme.
Praegu pole tema sõnul nõusolekut küsitud. «Nad ütlesid, et see ei ole nii lihtne, aga mulle tundub, et varem või hiljem see taotlus tuleb.»
Helme tõi ka välja, et kõnealuse juhtumi puhul on Eesti uurimisasutustel asja keerulisem uurida, kuivõrd Ukrainas ei saa Eesti prokuratuur ilma ametlikku kadalippu läbimata uurimistoiminguid läbi viia. «See ei tähenda, et prokuratuur oleks huvitatud, et ajakirjandus või teised ei teeks seda tööd, mida nad teevad. Seda materjali saavad nad kasutada oma töös,» lisas ta.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service