Must auk, saamata palk ja ego hirmutamine – Lepistu teekond Rumeeniast koju. "Inimkaubandusega ma pole nõus tegelema!" (0)Kolmekordne Eesti meister Brent Lepistu mängis tänavuse aasta esimese poole Rumeenia kõrgliigas Miovenis. Nüüd lõi ta käed oma eelmise tööandja Tallinna FCI Levadiaga. Kodumaale naasmine on justkui seik mõnest filmist. "Inimkaubandusega ma pole nõus tegelema!" lajatas poolkaitsja ähvardama kukkunud klubijuhtidele.
Esmaspäeva pärastlõuna. Tallinna kesklinna kohvikus einestab helepruunide lühikeste juuste, habeme, musta värvi t-särgi ja paljude tätoveeringutega jumekas mees. Kauss tema ees on värviline ja näeb välja väga tervislik. "Ei jõudnud varem süüa! Tegemist on nii palju. Olen kolm päeva terrassi õlitanud! Alguses mõtlesin, et teen lillekastid teise õliga," annab ta selgelt märku, et ettevõtmine on osutunud planeeritust oluliselt suuremaks.
Aga tema nägu on rahulolev. Ta on väga rõõmsa olemisega. Ta on jälle kodus. "Pean sulle ütlema, et tegin Levadiaga lepingu ka ära, kui tahad äkki sellega seoses enne intervjuud oma küsimusi kohendada. Nad täna panevad ametliku teate ka üles," sõnab ta abivalmilt.
Ta lõpetab oma söögi ja tellib kohvi. Americano. Valab piima juurde ja lisab lusikaga törtsu mett. Ta on 13-kordne Eesti internatsionaal Brent Lepistu ja nüüd ta on valmis Soccernet.ee-le rääkima, kuidas tal on viimasel poolaastal läinud. Must auk, saamata palk, ego hirmutamine, restart, inimesena kasvamine, üksiolek, lähedaste toetus, tuleviku kindlustamine ja mõistagi jalgpall on teemad, millest kõneleme.
Brent, kuidas sul läheb praegu?
Mul läheb väga hästi! Kiirelt.
Milline see elurütm sul hooaja lõpust alates on olnud?
Hooaja lõpus tulin korra Eestisse. Olin kuus päeva siin. Ja siis tekkis võimalus minna Pariisi oma elukaaslast [Anett Kontaveiti] toetama. Käisin vaatasin tipptennist lähedalt – see oli väga äge kogemus. Nüüd olen uuesti Eestis olnud nädalakese.
Sinust sai värskelt Levadia mängija. Kuidas selle kokkuleppeni jõudsite?
Plaan oligi Rumeenias esmalt pooleaastane leping teha ja siis suvel vaadata edasi, mis tunded ja mõtted on. Need põhjused, miks ma hooaja alguses ei sõlminud lepingut, jätsime minevikku ja saime nende asjadega tegeletud. Jõudsime kokkuleppele ja saame mõlemad üksteisele kasulikud olla. Levadias on uus tiim, uus energia ja samuti ka mina olen restardi teinud oma arvutile, peale.
View this post on Instagram
A post shared by FCI Levadia Tallinn (@fcilevadia)
Lähme ajas tagasi. Lähme sinna talve. Sa ütlesid ise ka toona, et Eestisse jäädes sa ei oleks õnnelik. Sa läksid Rumeeniasse keerulises seisus olevasse võistkonda. Kas sa said selle restardi, mida sa soovisid?
Jaa! Sellega oligi nii, et eelmise hooaja lõpus mõtlesin, et käin puhkusel ära, tulen tagasi ja vaatan, kas ma saan selle raske energia välja, mis poolaasta lõpuga tekkis. Käisin puhkusel ära ja sain aru, et ma olen täiesti tühi, mul on vaja vähemalt korrakski kindlasti mingisugust muutust.
Tundsin vastutust ka meeskonna ees. Olin ikkagi kapten sel hetkel ja kui tunnen, et ma ei ole 100 protsenti, siis on mõistlikum võtta vastu mingi otsus. Samamoodi tundus, et mingi perioodi lagi on ees. Ma ei saanud seda lage nihutatud nendel tingimustel.
Mul oli korra päris must periood seal aasta alguses. Tundsin, et ainus lahendus on see, et ma viskan end veel mustemasse vette ja veel raskemasse olukorda. See mõte, et pean Rumeeniasse kuskile lõpusatsi minema, heas mõttes hirmutas mind. Siin on psühholoogilised egomängud ka – sa oled kuskil klubis nii-öelda tegija, kapten ja siis järsku vabatahtlikult lähed kuskile, kus sa ei ole mitte keegi ... Kuna areng nii inimese kui jalgpallurina on minu jaoks esmatähtis, siis vahel on vaja selliseid hirmutavaid asju teha, et august välja tulla ja meeled teravaks saada, eelmisel perioodil tehtud vead elimineerida nii mängijana kui ka psühholooliselt mingis keskkonnas olles.
Mul oli vaja uus Windows peale tõmmata. Sellega ma sain hakkama. See oli väga vajalik!
Kui palju oli sul mingisuguseid teisi valikuid sel hetkel, kui otsustasid, et lähed just Rumeeniasse?
Olid Maltad ja Sloveeniad ja mingid sellised. Liigataseme mõttes sellise kaliibriga konkureerivat pakkumist ei olnud. Korra olid ka mingisugused USA jutud, aga kuna Rumeenia liiga on jalgpalli mõttes kõva ja huvitav liiga, otsustasin selle väljakutse vastu võtta.
Mis tasemel see USA jutt oli? Esiliiga?
USA esiliiga tasemel, jah. See ei tundunud sellel hetkel mõistlik.
Rumeenia kõrgliigas oli sul Eesti mehi ees ka. Joonas Tamm ja Mattias Käit. Kas sa rääkisid nendega ka enne otsuse tegemist, milline on nende kogemus Rumeeniast?
Jaa, ikka! Kuna Joonas on mul väga hea sõber, siis temaga rääkisime ikka pikalt. Kuna treener [Nicolae Dica] oli ka endine Joonase treener [Bukaresti Steauast], küsisin tema ja ka liiga kohta. Nende soovitus oli, et liiga on kõva jalka ja selle arengu mõttes, et vahet ei ole, et on viimane sats. Välismaa elu on näidanud niikuinii, et ju ka näiteks Norras esiliiga ja teine liiga ei jää taseme mõttes nii palju maha. Otsustasin, et see on sellel hetkel kõige õigem valik.
Sa läksid sinna. Mis pilt sulle vastu vaatas? Mioveni ei ole suur linn. Ta on Bukarestist mingi tund ja peale eemal. Kuhu sa sattusid?
Klubi ise on Miovenis, see on selline väiksem, 30-40 000 inimest elab seal. Aga enamus mängijaid ja treenerid elavad klubi baasist 15-minutilise sõidu kaugusel Pitestis, kus mängib teine, Argese nimeline meeskond. See on natuke suurem koht: 150 000 elanikku – ikkagi linna mõõtu.
Seda teadsin ette, et ilmselt elan Pitestis ja trennis käin Miovenis. Aga Mioveni … Rumeenia elustandard niikuinii on Euroopaga võrreldes madalam. Ja Mioveni on veel omakorda väikelinn. Sattusid sellisel külmal ja hallil ajal ka veel … šokk oli heas mõttes päris suur. Aga see oli see, mida ma otsisin! Otsisin šokeerivat kogemust, mis nõuaks mult nii jalgpalluri kui inimesena rohkemat kui see, mis mul oli aasta lõpus laua peal.
Rumeenia standard on selline, et keri ajas 15 aastat tagasi.
Eestis Levadias olid Marko Savic ja Vladimir Vassiljev selle struktuuri teil väga professionaalseks ehitanud. Asjad olid top-notch. Milline see klubipool seal Miovenis oli? Tingimused, staff, võimalused, kogu see lähenemine.
Noh … Kui ütlesin, et Rumeenia on liiga mõttes ikkagi kõva liiga ja suurtel meeskondadel on väga ägedad infrad ja asjad, siis see pilt, mis Miovenist vastu vaatas, oli alla standardite, millega harjunud olin. Baas oli vana ja natuke lagunenud, kuigi jõusaal ja jäävannid olid olemas. Aga klubi üleüldine asjaajamine – seal ei olnud paigas mitte midagi! Rääkimata veel sellest, et kui enne trennid palud füsiolt teipi, siis öeldakse, et siin me ostame ise teipi omale. Mingid sellised asjad, mis on igal pool täielik standard, olid lihtsalt puudu.
Sa olid üks väga paljudest talvistest täiendustest. Seal tuli väga kõva kaliibriga vendasid, kes on Rumeenia kõrgliigas pikalt mänginud, Belgia kõrgliigas jne. Kuidas see sats oma kvaliteedi poolest oli?
Siin ongi kuidagi veider paradoks. Need täiendused olid tõesti väga head mängumehed: Belgiast, Prantsusmaalt, Norra kõrgliigas mänginud, Hollandi Ajaxi kooliga poisid … Mängijate individuaalne tase välismaalastel ja osadel Rumeenia mängijatel oli ikkagi väga kõrge. Aga kui mängijate tase oli väga kõrge, siis kõik see muu meeskondlik – kuidas öelda? – asjaajamine, tingimused, millega ma olen ka Savici ja üldse kaptenina harjunud, milline peab olema meeskonna sisekliima ja ühtsus – need asjad jäid väga-väga vajaka.
Fakt oli see, et uus treener tuli, poolteist kuud oli seda juttu, et oleme ühise asja eest väljas ja on meeskonnatunne, aga … pärast seda lagunes see ära.
Mängulisest poolest. Debüüdi tegid võõrsil vahetusest sekkudes, võitsite. Edasi olid põhikoosseisus, saite viike. Kuidas mänguliselt võistkonda sissesulandumine läks?
Sellega oli natuke ebajopp. Kui ma sinna läksin jaanuari kolmanda nädala alguses, siis teadsin, et laupäeval on juba liigamäng ja nad tahtsid, et ma mängiksin põhis. Jõudsin esmaspäeval Rumeeniasse, kolmapäeval oli treeningmäng – ma olin kaks päeva Rumeenias olnud – ja juba 15. minutil tahtsin ühe kiirrünnaku maha võtta ja lõin oma hüpeka nii õnnetult vastasele jala alla korkidesse, et ma järgmine päev ei saanud astudagi. Täiesti sinine!
Mõtlesin, et kurat küll, millal see must auk ära lõppeb?! Tulen siia ja kohe selline uus väljakutse. Lähed sinna ja pead kohe alguses hakkama vigastusega tegelema. See lõi korra rivist välja.
Oli selge, et esimene mäng ei saa ma kindlasti mängida. Siin tuli aga minu see jalgpalluri külg välja, et hambad ristis mõtled, et kuidagi ju ikka saad! Teisel nädalal üritasin hakata midagi tegema, aga fakt oli see, et esimesed kolm nädalat ma vasakut, oma tugevamat jalga põhimõtteliselt ei kasutanud. Ei trennides ega ka mingites mängudes. Suunamuutsed ja kõik asjad tegin mingi 75-80 protsendiga.
Lihtsalt see konkurents on seal nii kõva ja sinna lähed ju sportliku eesmärgiga mängida. Mida rohkem päevi läheb algusest mööda, seda enam tundub, et sa ei saa ju hea olla, kui ei mängi ning siis lihtsalt pingutadki. Start läks vigastuse nahka, kuigi meeskondlikult alustasime väga hästi: kaks võitu, kolm viiki. Saime rohkem punkte, kui nad eelneva poolaastaga olid saanud.
Kui terveks sain ja mängisin end põhikoosseisu, siis järgmine mäng olin varus. Kõikide mängijatega oli niimoodi. Mul oli selline tunne, nagu treener oleks segadusse sattunud, et mida teha. Ta hästi-hästi palju vahetas mängijaid. Tal ei olnud mingit tuumikut, kogu aeg mängijad roteerusid ja mingit loogikat ei olnud, kes mängib, miks mängib. Siis ei tulnud tulemust ka ja ühel hetkel läks asi väga kaootiliseks.
Vaatasin ka, et mingid mängud oled põhis, siis oled varus, siis oled võib-olla üldse tribüünil, siis oled jälle põhis.
Mhmh! Seal vahepeal oli ükskord niimoodi, et läksin enne mängu jalutama. Päev enne mängu, olime hotellis, läksin jalutama ja ma ei teadnud, et me peame ainult hotellis istuma terve päeva. Jõudsin tagasi ja võeti läbi mind "Miks sa jalutamas käid? Mis asja?". Ütlesin, et ma ei suuda ju tervet päeva voodis istuda, mul on vaja jalutada! Ehk olid ka mingid sellised asjad ja solvumised.
Hästi emotsionaalne ja ebastabiilne keskkond. Pidid kikivarvukil käima. See loogika, et kes trennis hästi mängib, kes mitte, see ei olnud mingi printsiip.
Pluss muidugi oli see, mida ma alguses ei teadnud, et seal peab mängima kaks alla 21-aastast mängijat (üks peab tegema kaasa terve matši ja teine vähemalt ühe poolaja – K. E.). Nagu umbes meil on see KTM-reegel. Ja tuli välja, et meil nendest noortest mängijatest kõik kolm olid keskpoolikud ja kasutasime mänguplaanis kaht number kuut. Ehk siis põhimõtteliselt võitlesin ühe koha peale, sest üks noor pidi alati mängima. Sellised huvitavad väljakutsed olid.
Nagu ütlesid ise ka, et kui see talv või kevad algas tulemuste mõttes okeilt, siis kui see liiga poolitamine kätte jõudis, läks ikka kõik aia taha, mis üldse minna sai.
Tegelikult hakkas juba enne seda poolitamist asi aia taha minema. Sest esimesed poolteist kuud me saime palka, aga pärast seda ei ole siiamaani mitte mingit palka näinud …
Mitme kuu palga nad sulle võlgu on siis?
Nelja … Kui ma sinna läksin, siis lubati suure suuga, et palgamured on lahendatud, kõik asjad on korras. Peatreener isiklikult lubas, et kõik asjad on nüüd timmis. Kui pärast poolteist kuud palgajamad algasid, oli näha kohe, kuidas meeskonna motivatsioon ja kõik asjad langesid. Kui juba teise kuu palk oli saamata, siis võid ise arvata, mis sellises keskkonnas juhtuma hakkab. See meeskonna ühine aura, mis alguses oli, lagunes täiesti ära.
Pärast poolitamist oli see asi nii kaootiline. Mingid välismaalased läksid juba enne ära. Siis hakati veel omakorda klubi poolt kõiki välismaalaseid suruma. Viimane kuu või natuke peale. Jäeti meid kõiki välja mingitest mängudest ja siis kui hiljem kedagi veel mängudel kaasa võeti, siis esmajärjekorras neid platsile enam ei pandud. Ainult rumeenlased mängisid. Sellega üritati meid pressida, et äkki lähme varem ära või teeme mingi vea, et nad ei peaks meile mingit palka maksma. Nii see asi tundus ja oli.
Sa ise vist ka viimases mängus enam ei olnud seal?
Ei olnud. Enne viimast mängu juhtus ühel õhtusöögil kummalisi asju. Linnapea (Mioveni klubi kuulub linnale – K. E.) ja presidendid tulid sinna ja ähvardasid mängijaid teatud asjadega, et kui sa ei tee nii, siis on nii … Mis sõnadega ja mis keeles seda kõike tehti … Istusin seal ja vaatasin korra ringi. See tundus nagu mingi "Black Mirror'i" episood. Enne viimast mängu korra mõtlesin, et millega ma tegelen siin. Inimkaubandusega ma ei ole nõus tegelema!
Mis seal toimus siis?
Oli õhtusöök, hakati suruma, et peame loobuma mingitest palkadest, et üldse mingitki raha näha. Muidu nad kuulutavad võib-olla pankroti välja, et keegi ei saa midagi. Aga see, mis vormis seda edastati – ma tegin lõpus seal laua taga selles samas hetkes selgeks, et homme hommikul ostan ma lennupiletid ja lähen ära. Mul on mingi eneseväärikus, kust ma ei ole nõus järele andma.
Kas sellises olukorras on mingisugune lootus oma need palgad kätte ka saada?
Noo ... jah. Variant on FIFA-sse minna ja siis sa ootad seda raha maksimum kaks aastat. Nüüd pärast lahkumist tegime läbi agendi selle klubiga mingi uue kokkuleppe. Ma natuke olin nõus loobuma millestki, et nad vähemalt nüüd siis lubasid maksta. Kas nad hakkavad maksma … varsti see kuupäev kukub. Siis vaatame, kas see ka reaalsuseks saab. Nende asjade koha pealt ikka täielik agoonia ja katastroof.
Agent on sul Taavi Rähn, eks?
Jah.
Tema on siis saanud rumeenlastega pingelisi vestluseid pidada?
Nojah. (Naerab). Seal on ka Rumeenia asjaajamine. See ei käi kõigi kohta, aga teatud inimesi sa ei saa kunagi 100 protsenti usaldada. See on kultuuri eripära. Väike sulindus käib asja juurde.
Kui klubiga palga mõttes on asjaajamised sellised, siis kuidas sind alguses vastu võeti? Elamise said klubi poolt või pidid ise otsima? Kuidas see eluolu oli?
Elasime seal suuremas linnas ja sain klubi poolt korraliku korteri endale ja võtsin ise omale auto. Selle koha pealt oli okei. Vastu võeti hästi. Algus oli kõik okei, sest sain aru, et tingimused pole sellised, kus võib-olla kuskil mujal, aga seal oli ikkagi häid inimesi ka, kes tõesti südamega tegid.
Lõpuks kõik, mis seal asjade ümber oli, see selleks. Rumeenia kõrgliigas kaheksa mängu kirjas. On see selline hulk, mis pakub sulle endale sellise miiniumi kätte, mida lootsid või kuidas sellesse suhtud?
Tead, sellega on see, et tuleb natuke suuremat pilti vaadata. Jalkas ja spordis on üldse see, et võid neid numbreid ja minuteid ja väravaid kogu aeg taga ajada ja ühtpidi on see tõde, aga teistpidi see, mis selle viie kuu jooksul toimus igapäevaselt, millega ma pidin tegelema, kuidas end tõestama jne. Ma ise ei teadnudki, palju mul neid mänge kogunes, sest see suur pilt oli mu jaoks palju-palju olulisem.
Aga mis mulje sulle Rumeenia kõrgliiga jättis? Jalgpallurina platsi peal.
Jalka mõttes äge! Enamus meeskondadel olid normaalsed staadionid, pooltel täitsa uued suured statkad, vinged. Rahvast käib vaatamas. Okei, meie mängudel ei käinud nii palju.
11th - Mioveni
Bit old but decent stadium, it'll be handy for the second division pic.twitter.com/CsWp23sQWL
— mello (@cojomello) June 2, 2023
Kodumängul mingi 5000 inimest oli ju ikka.
No seda ikka ja mingitel välismängudel oli ka 15 000 kanti, mis Eestiga võrreldes oli ikka äge! Ma ei hakka võrdlema Joonase ja Mattiase tiimide, mis on suured satsid, ajalooga. Aga liiga oli väga huvitav. Mängijate tase väga-väga hea. Fänlus ja see, et rahvast käib vaatamas, näitas, et kultuuri on.
Pluss veel, mis mind üllatas, oli teleülekannete tase. See oli mingi asi, mis mind väga-väga üllatas! Istud kodus, oli üks spordikanal, mille paned käima, ja terve päev rääkisid ainult Rumeenia kõrgliigast. Kogu aeg stuudiod ja asjad. Nädalavahetusel näidati kõiki mänge selles samas kanalis ja eraldi veel. Ükskõik, kes mängis, kas meie eelviimasega või mis iganes, targad mehed stuudios tund aega enne arutavad juba. Ükspäev avastasin end teleka eest, et täna Rumeenia kõrgliiga mänge ju ei ole, mis kuradi mäng see on? Ei saanud aru. Ja siis vaatan ja taipan, et esiliigat kannavad täpselt samamoodi üle! Jõhker! See oli vägev!
See on kultuur.
Jaa, see oli see, mille järele ma läksin ka. Eestis ma tunnen, et ükskõik, mis mängija on – no võib-olla mõned suudavad –, veidi üle kolme aasta on mõnes mõttes nagu mingi maksimum, kus järjest mängida. Siis on vaja end natuke käia arendamas. Sellepärast ma läksingi sinna, et saada seda kultuuri, emotsiooni täita ja panna ennast ebamugavasse ja raskesse olukorda, et mu keha ja vaim nõuaksid mult arengut.
Selles mõttes said kindlasti väga teistsuguse kogemuse. Eeldan, et lootsid positiivsemat. Kui sa kirjeldasid, kuidas sul enne oli vaimselt väga keeruline, siis kuidas sa tegelikult igapäevaselt kogu sellest Rumeenia nii-öelda pasast läbi tulid? Palka ei maksta, füsio ütleb, et teip võta ise kaasa, klubil on raske …
Õnneks kui ma sinna läksin, siis kõik teised olid positiivsemad kui ma ise. Ma maalisin enda jaoks ikka nii halva keskkonna ja variandid, mis võimalikud on. Ehk kui ma läksin, olin valmis selleks. Siis on aga need psühholoogilised asjad, mis hakkavad juhtuma. Millega sa ei oska arvestada.
Jalgpallurina teame, et su mänguaeg ka tihtipeale ei sõltu sinust endast. Sa võid olla väga hea mängumees ja trennis iga päev asju hästi teha, aga sellest ei pruugi piisata. See riik on tuntud ka mingite korruptsiooniasjadega. Teatud mehed mängivad, teatud mehed ei mängi.
Aga kuidas ma sellest läbi tulin? Furoor ja asjad, mis eelmisel aastal toimusid – neid oli nii palju. Mu klaas oli tõesti täiesti täis. Ma mõnes mõttes nautisingi seda, et ma olen nüüd üksi, pildilt täiesti väljas ja ma saangi päriselt iseendaga olla. Mul ei olnud ju naist seal kaasas, mul ei ole seal sõpru. Viis kuud ikkagi enamus aega olla üksi. Veeta aega kogu aeg üksi. See oli korralik väljakutse! Tänapäeva inimesed eriti ei kujuta ette, mis tunne on sedasi olla. Seal ei olnud sellist kultuuri ka, et pärast trenni minnakse kuskile kohvile.
Käisid trennis ära ja siis sa oled üksi kogu aeg. Ja nüüd sa pead mõtlema, mis sa teed selle ajaga. Kui on veel mingid jamad ja halb emotsioon, siis teame ise, kuidas inimese psühholoogia töötab. Kui sa istud üksi, mõtled neid asju veel suuremaks.
Elasin natuke sellist munga elu. Lugesin ka munga raamatut. Võtsingi sellise väljakutse, et üritan oma nahka karastada, seda paksemaks saada ja mul on aega iseendaga tegeleda. Eelkõige see vana pask arvutist välja saada ja uus programm alla laadida ja ära installida. Mul on seal ainult jalgpall ja saan olla fookusega seal! See oli kokkuvõttes keskkonnana väga hea enesekasvatamise laager.
Nagu ma sõjaväes kunagi käisin. Kui sulle see keskkond ei meeldi, pead otsuse vastu võtma, kas nutad taga seda, mida sul ei ole, või üritan maksimumi võtta. Kuigi see aeg ei olnud lihtne ja siin on nii palju igapäevaseid ja -nädalasi väljakutseid, millega pead tegelema, aga see on see, mis kasvatab.
Kui palju tugevama just vaimu poolest sa end tänases päevas tunned?
No kõvasti! Kuigi olen end kogu aeg tugevaks pidanud, aga areng on oluline. Alati saab tugevamaks, alati saab targemaks, alati saab paremaks muutuda. Tunnen, et olen nüüd teatud asjadest suutnud lahti lasta.
Vaata inimesed jäävad vahel kinni mingisugustesse energiatesse. Vahel sa teed, ütled või käitud nii, nagu sa tegelikult ise ei tunne. Nagu oleksid juhitud mingist muust asjast. Sain mingid vanad asjad ja energiad kõrvale jäetud, mingite asjadega rahu tehtud. Selline mõnus rahulik on olla. Tööeetika, motivatsioon ja sisemine põlemine on väga kõrgel kohal. Ootan huviga, mida järgmine periood toob!
Kui oluline on alates eelmise aasta lõpust olnud lähedaste tugi, et tulla sellest kõigest välja ise tugevama inimese ja jalgpallurina?
(Mõtleb). See on üks tähtsamaid komponente üldse! Kui ei oleks lähedasi inimesi, kellega kasvõi telefoni teel või videosilla abil suhelda või kes ka vahel külas käisid, siis kui neid inimesi ei oleks, siis … inimesed võivad väga raskesse seisu jääda.
See on hindamatu! Igal inimesel võiks või peaks olema lähedased inimesed – partnerid, vanemad, sõbrad –, kes usuvad sinusse ja toetavad sind nii rasketel kui headel aegadel. Lihtne on naeratada ja toetada siis, kui kõik on hästi. Kui asjad toimivad ja elu on lahe. Aga elus käivad etapid ikka lainetena. Kui on raskem, tulevad need õiged sõbrad ja õiged toetajad välja.
Kui hea on nüüd tagasi olla keskkonnas, kus need lähedased on sul igapäevaselt ümber, nad on sinu juures?
Mu lähedastel oli see periood võib-olla isegi raskem kui mul, sest raske on vaadata, kui teistel on raske. Arvan, et nüüd on kõik õnnelikud. Partner on hetkel õnnelik, vanemad on õnnelikud ja sõbrad on õnnelikud, et sõber on tagasi. Kõik on hästi.
View this post on Instagram
A post shared by Brent Lepistu (@brentlep)
Kui palju on Levadia muutunud selle poole aasta jooksul, mil sa ära olid?
Tahaks öelda, et mõnes mõttes 75-80 protsenti kindlasti. See andis mulle ka julgust Levadiaga taasliituda. See liitumine ei ole mulle taaskord mugav valik. Ühtepidi on mugav, aga teistpidi ta ei ole jälle mugav ja see nõuab mult endiselt arengut. Sest nüüd on täiesti uus meeskond, nüüd olen mina see, kes peab hiljem tulema.
Kui ma mõni aastat tagasi olin ainukese vennana lepinguga, kui seda meeskonda ehitama hakati, siis nüüd olen ma viimane, kes rongile jõuab. Mina tulen uude meeskonda, tahan neid aidata, täiendada ja igasugused dünaamikad on muutunud: uus treener, uued mängijad, uued kaptenid. Lähenemine on täiesti uue nurga alt. Muidugi mingid mängijad on ka samad ja poolt meeskonda ma ikkagi tunnen. Vastuvõtt oli soe. Eks kõik ootasid! Aga saab huvitav olema!
Arvan, et see pidigi nii minema. Mul oli vaja ära minna, et ennast korda saada ja Levadial oli vaja uut energiat, et mina ka korra sealt eest ära läheksin. Tähtis periood on tulemas: euromängud ja tiitlilahing, kus oleme ilusti sees. Olen väga enesekindel, et meil on väga tugev meeskond ja potentsiaal võita.
Kui lihtne sinu jaoks personaalselt sellesse võistkonda minna on? Sa olid kolm aastat Levadia kapten. Nüüd sa lähed. Ma arvan, et sa täna ei ole veel kapten.
Ei ole.
Näed, on uus hierarhia. Sa ei ole enam see TOP1 vend. Hetkeseisul. Kui keeruline see on? Oma olekult oled sa ikkagi see tüüp, kes on liider.
See ongi see koht, mis heas mõttes hirmutab ja paneb sind ebamugavalt tundma. See nõuab midagi uut! Võtan seda kui põnevat väljakutset, et kuidas endaga hakkama saada, kui oled omale ise või su ego on seadnud sulle mingid piirid.
Samas ega kellelegi ei ole ju põhikoosseisu koht kindlustatud. Võib-olla mul on vaja mõned mängud pingil istuda või kes teab. Võib-olla olen kohe põhis, võib-olla ei saagi mängu. Kes seda teab! Poole hooaja pealt tulek on huvitav.
Aga seda, et ma olen liidritüüpi, ei võta mult keegi ära. Lõppkokkuvõttes see kapteniks olek välise asjana on ju ainult pael. Võib-olla on mingid kohutused ka. Ent oma kogemustega teeb iga liider, kes võistkonnas on, meeskonna paremaks. Juhul kui need liidrid suudavad omavahel koos töötada.
Neid liidriomadusi ma ei ole kuskile jätnud. Need ma võtan kaasa. Ma olen nüüd meeskonna vanim mängija.
Pika puuga vanim mängija! Kas Rasmus Peetson on vist äkki 27 veel?
Sai 28.
Need asjad plaanin kõik lauale tuua. Arvan, et neid liidreid ja tugevaid karaktereid on meeskonna palju: Peetson, Mihkel Ainsalu, Til Mavretic. Siin on veel neid mängumehi. Minu ülesanne on tunnetada seda uut dünaamikat ja teha seda peenelt.
Kui palju sul muid variante oli praegu?
Neid oli. Aga kõik variandid oleksid olnud sellised, et okei, parem liiga kuskil Kesk-Euroopas, aga meeskond tabelis keskel või madalamal pool ja keskkond selline, et sa ei tea, mis saab. Mul praeguseks on sellist ebastabiiselt keskkonda kokku aasta aega olnud.
Asju, mida sellesse valemisse praegu sisse panna, et ma otsustasin Levadiasse tulla, oli hästi palju. Omajagu on selliseid personaalseid asju, mida võib-olla keegi ei tea, aga mis aja jooksul saavad selgemaks. Ühesõnaga kõiki asju koos arvestades tundus see kõige mõistlikum valik.
Mitu Eesti klubi sulle kirjutasid-helistasid?
No ikka olid mõned. Meistriliigast paar tükki, isegi Esiliigast! Esiliigast vanad treenerid väga optimistlikult pakkusid mulle, et kuule, meil on vaja. (Naerab).
Aga nii vana veel ei ole?
Nii vana ei ole ja duhhi, kogemust ja kvaliteeti on, et Eesti kõrgemate karikate eest võidelda.
Sa oled 30. Tänapäeval jalgpalluri mõistes see ei tähenda, et karjäär hakkaks läbi saama. Omal ajal Marko Kristal lõpetas küll 31-aastaselt, aga praegu Zlatan oli juba 40 ja peale, kui ära lõpetas. Ehk siis sul on veel korralikult karjääri ees. Millest sa täna jalgpallurina unistad veel?
(Mõtleb). Kui räägime praegu meeskondlikus kontekstis Levadiast, siis unistan, et ka Eesti klubiga Euroopas midagi suuremat teha nagu tegi Flora üks aasta. Ehk Levadiaga kuskile gruppi saada. Eesti mõistes meistriks tulek või karika võitmine on minu jaoks nii elementaarne, et muud moodi mu aju ei olegi osanud mõelda. See on miinimum, mida teha! Maksimum on see, et tahaks Euroopas Eesti klubiga tegusid teha.
Ja kes teab! 30 alles, elu on üllatusi täis. See on jälle klišee, et tuleb elada hetkes ja teha oma asju nii hästi kui võimalik, aga mu eesmärk on areneda nii heaks jalgpalluriks kui võimalik. Inimesed vaata tihtipeale võrdlevad kellegi teise karjääre, et näe vaata kui hästi tal läheb seal või ta on nii teinud ja ta on naa. Aga fakt on see, et meil kõigil on erinevad stardipunktid, erinevad füsioloogilised ja sotsiaalsed eeldused ja mitte-eeldused. Kuidas karjäär on läinud, mingid teatud asjad … Vaatan endasse ja võistlen iseendaga. Et võtta enda karjäärist maksimum.
Sa oled kolm korda välismaal käinud. Kas see tulek siit oli selline, et nüüd sa oledki kodus või sa tegelikult tahaksid veel piiri taha jõuda?
Seda ei tea. 30 ei ole nii vana, nagu sa ütlesid. Ma tunnen, et ma läbi karjääri lähen ikkagi paremaks iga aastaga. Samamoodi tunnen, et mu füüsiline vorm läheb paremaks! Minu arust ma lähen aastatega isegi natuke kiiremaks! Ma ei ole kunagi väga kiire mängija olnud, noorena ma olin täitsa aeglane. Aga mingid füüsilised eeldused lähevad isegi vanusega järjest paremaks. Kvaliteet, kogemused, tarkus – see niikuinii. Vaatame, kaua see kasv kestab ja mida sellega teha annab. Kui tulevikus tuleb midagi sellist, mis makes sense, siis miks mitte.
Millega sa oma pead jalgpallist puhastad?
Neid asju on erinevaid. Kuna olen hästi sportlik inimene, siis meeldib palju erinevaid spordialasid jälgida, vaadata, ise mängida. Suvel on Eestis väga palju asju, mida õues teha. Praegu olen kolm päeva terrassi õlitades oma pead puhanud. Samamoodi teen natukene asju, mis võib-olla kindlustavad elu pärast karjääri lõppu, et oleks midagi ette näidata. Või oleks see maandumine tulevikus pehmem. Mul neid asju teha on hästi palju. Igavust või mitteproduktiivset aega, et lihtsalt istuks diivanil laiaks end, mul ei ole. Käed-jalad on igast erinevatel suundadel tööd täis.
Mis see tegemine on, mis on tulevikku vaatav?
No siin Markus Jürgensonilt inspiratsiooni saades – see on nali! – otsustasime Zakaria Beglarišviliga mingi aeg Gruusias oma veini hakata tootma. Nüüd oleme sellega juba Eestisse jõudnud ja vaatame, kuidas sellega läheb. See on selline hobi ja hea inimesena kasvamise mõttes muudel elualadel, nagu seda on ärivaldkond, end proovile panna. Samamoodi üritan erinevates kinnisvaraprotsessides tulevikku natuke rohkem kindlustada. Tegemisi jagub!
No kui Markus Jürgenson toob Karol Metsaga veini maale, siis te lausa ise toodate! See on väga palju keerulisem. Tundub, et sa oled Jürgensonist ikka samm kõrgemal juba!
(Naerab). Sa ju tead mind. Ma üritan ikka alati parem olla!
Kuna Zakaria-poolsed inimesed on seda teinud ja see on huvitav ja midagi muud jälle, siis isetegemine on ju alati parem, kui kelleltki sisse osta. Kes see jumal teab, mis sinna Markuse veinidesse sisse on pandud! (Naerab).
Kas Eesti inimene saab kuskilt seda sinu ja Zaka veini osta ka?
Jaa. Hetkel meil veel uhket veebisaiti ega midagi ei ole, et veinid alles jõudsid Eestisse ja tegeleme, aga kui kellelgi on huvi, siis kirjutage mulle või Zakariale kuskile platvormi ja saate maitsta! Tegemist on tõesti väga kvaliteetse tootega.
Kui põnev see sinu jaoks on olnud natuke teistsugust maailma tundma õppida?
Väga põnev ja ka väga raske! Seal Rumeenias ka õhtuti videosilla vahendusel veetsime ikka mitmeid-mitmeid tunde nädalas, et aru saada, kuidas üldse see äriline värk toimib, mis selleks kõik tegema peab, kuidas asjad kokku lüüa jne. See on põnev ja hea ajutöö! Kuna ma ülikoolis ka ei käinud pärast keskkooli lõppu, siis selleks, et keha oleks värske, peab vaim värske olema ja vaimutööd on vaja ka teha, et tasakaal oleks.
Kui ma intervjuu alguses tõin välja su Rumeeniasse mineku aegse tsitaadi, et Eestisse jäädes sa poleks olnud õnnelik, siis kas nüüd tagasi Eestis olles sa oled õnnelik?
Jaa! Hetkel ma olen õnnelik. Mingeid asju olen õppinud vabamalt võtma. Mul on olnud see tendents, et ma jään kinni mingitesse asjadesse või ebaõnnestumistesse. Nüüd võtan rahulikumalt. See säästab augu suurust, kuhu sa kukud ebaõnnestumiste korral. Olen praegu õnnelik ja vaatan positiivselt tuleviku poole ja ka hetkesse.
Aitäh sulle, Brent!
Olgu, tore!
***
Brent Lepistu
Sündinud: 26.03.1993
Positisoon: keskpoolkaitsja
Klubikarjäär: FC Flora (2002-2017), Kristiansund (Norra, 2018-2019), Lahti (Soome, 2019), FCI Levadia (2020-2022), Mioveni (Rumeenia, 2023), FCI Levadia (2023-...)
Koondisekarjäär: 13 A-maavõistlust, debüüt 27. detsembril 2014 Katari vastu; 39 mängu ja 1 värav noortekoondistes
Saavutused: Eesti meister 2015, 2017, 2021; karikavõitja 2013, 2016, 2021; superkarikavõitja 2014, 2016, 2022


Kohus mõistis hooldekeskuse omanikule tingimisi vangistuseTartu maakohus mõistis teisipäeval soodustuskelmuse süüasjas Lõuna-Eesti Hooldekeskuse AS-i omanikule Vambola Sipelgasele tingimisi vangistuse ning tema kaaskohtualusele, ehitusärimehele Ake Andressoole osaliselt reaalse vangistuse.Liitkaristusena mõistis kohus Vambola Sipelgasele tingimisi ühe aasta, 10 kuu ja 15 päeva pikkuse vangistuse, millest arvestati maha kaks päeva eelvangistuses viibitud päeva. Kohus mõistis talle kolmeaastase katseaja.
Kohus karistas Ake Andressood kahe aasta ja 10 kuu pikkuse vangistusega, millest arvestati maha eelvangistuses viibitud kolm päeva. Kohus määras mõistetud karistusest reaalselt ärakandmisele kuus kuud ning mõistis talle ülejäänud osa tingimisi nelja-aastase katseajaga.
Kohus mõistis Lõuna-Eesti Hooldekeskus AS-ile rahalise karistuse 150 000 eurot, milles koheselt täitmisele kuulub 50 000 eurot. Rahakaristuse ülejäänud osa mõistis kohus firmale tingimisi kolmeaastase katseajaga.
Kohus rahuldas täielikult kannatanu Eesti vabariigi esitatud avalik-õigusliku nõudeavalduse ning mõistis Lõuna-Eesti Hooldekeskus AS-ilt riigi kasuks välja projekti «Võisiku Kodu reorganiseerimine (Lõuna-Eesti Hooldekeskus AS)» raames sõlmitud ehitustöövõtulepingu alusel toetusena saadud 563 438,30 eurot.
Maakohtu otsuse saab vaidlustada Tartu ringkonnakohtus 30 päeva jooksul.
Prokuratuur süüdistab Lõuna-Eesti Hooldekeskuse AS-i ja selle omanikku Vambola Sipelgast ning ehitusärimeest Ake Andressood üle poole miljoni euro toetusraha väljapetmises.
Keegi süüdistatavatest end kuritegudes süüdi ei tunnista.


Danske ekstöötaja raha jäi välismaale kinniRiigiprokurör Maria Entsik palus Harju maakohtul anda Liechtensteinile kinnitus, et nn Danske rahapesu juhtumis käib menetlus Mihhail Murnikovi üle. Nimelt seisab tolles Kesk-Euroopa riigikeses asuvas Bendura pangas juba mitu aastat külmutatuna 124 300 eurot, mis kuulub Murnikovi firmale Medford Impacts.Liechtensteini reeglite kohaselt peavad uurimis- või kohtuorganid korra aastas kinnitama, et menetlus jätkub. Vastasel juhul raha vabastatakse. Praegu on kõnealune summa arestitud augusti lõpuni.


Peatoimetajad: Kaja Kallase valitsuse maksureform kasvatab propaganda ja väliskanalite mõjuEesti meediaettevõtete liitu kuuluvate üleriigiliste, maakondlike ja kohalike lehtede peatoimetajate avaldus.
Poliitilise võimu vaheldumine, opositsiooni kriitika valitsuse kohta, kodanikuühiskonna aktiivsus ja riigivõimu vastutus ning läbipaistvus on üheselt seotud vaba ja riigist sõltumatu ajakirjanduse tugevusega.Ebavõrdse konkurentsi kiuste on Eesti ajakirjandusvabadus ja -kvaliteet maailma absoluutses tippklassis.
Viimati kättesaadavate majandusaasta aruannete põhjal tegutsevad nii Eesti suuremad,üleriigilist ajakirjandust arendavad meediaettevõtted kui ka kohalikud ajalehed majanduslikult kahjumlikult - oma süü on nii Eestist välja voolaval reklaamirahal,kohatul riigiabil ja keelatud konkurentsil kui ka paberi ja muude sisendhindade röögatul hinnatõusul. Ühtmoodi miinuses või miinuse piiril tegutses üksikute kasumlike meediaettevõtete kõrval valdav enamik.
Valitsuskoalitsiooni otsus tõsta ajakirjanduse käibemaksu 5% pealt 9% peale läheb arvestuslikult maksma umbes 100 ajakirjaniku töökoha tänasest 850st - see on selle 4 miljoni euro hind.Erinevalt luksusautodest ei ole ajakirjanduses ruumi maksutõusu kulu lugejale enam edasi kanda - eriti sellele lugejale,kelle side juba täna riigiga õrnaks kipub jääma,ent mille säilimise nimel me iga päev võitlust peame. Seda tööd teevad nii meie investeeringud ajakirjandusse ja digipöördesse kui rindereporterid Ukrainas, kes sealse sõja vahetut mõju Eesti julgeolekule on aidanud sedastada.

AJAKIRJANDUS ON MISSIOONIETTEVÕTLUS -
üle kogu Euroopa. Kes tahab kvaliteeti hoida, teeb mööndusi tulemuslikkuses. Eesti ajakirjanduse reklaamituru suurus tammub samas kohas kus 2006. aastal - suurusjärgus 100 miljonit eurot. Reklaami müügilt maksavad väljaandjad käibemaksu muuseas hariliku määra järgi,mis on pärast maksutõuse 22%. Senise vähendatud määra järgi maksavad eestimaalased tellimuste eest.
Ülejäänud reklaamituru kulutused, kordades suurem summa, voolab Eestist välja, digihiidude rahakotti. Eesti ja teiste ELi liikmesriikide suutmatus leppida kokku maksureeglites,mis maksustaks nende tulu seal,kus see teenitakse,on põhjustanud ebavõrdset konkurentsi juba 15 aastat.
Samas on Eesti ajakirjandus Eesti riigikaitsesse ja ühiskonda panustanud läbi kogu Eesti iseseisvuse ja seda sõltumata riigieelarvelistest võimalustest, reklaamiturust või Eesti majanduse hetkeseisust. Oleme olnud solidaarsed Eestiga igal hetkel ja teinud oma tööd.Me ei saa ajutiselt sulgeda toimetusi,konserveerida oma inimesi,servereid või trükipresse.Vastupidi - mida haavatum on majandus ja säästlikum raskete aegade sunnil riik,seda rohkem hoiab moraali vaba ajakirjandus.
Vaba ja hakkamasaav ajakirjandus on hoidnud ühiskonnal purjeid püsti iseseisvuse taastamisest saadik. See on meid eristanud mitmestki siirdeühiskonnast Kesk- ja Ida-Euroopas, kus võimukoridoride kõikidesse nurkadesse valgus ei pääse ning korruptsioon ja stagnatsioon riike tagasi on hoidnud. Neis riikides on tuntav ka Venemaa propaganda mõju, mida Eesti ajakirjandus siin on hoidnud kontrolli all.

EUROOPA LIIDU RAHANDUSMINISTRID otsustasid 2021. aastal, laastava COVID-pandeemia tuules, et õige samm on muuta käibemaksudirektiivi, et lubada ajakirjandusele sisse seada ka 0% käibemaksumäär - tunnistades seda seni lahendamatut konkurentsiprobleemi ja teisalt ajakirjanduse kriitilist rolli meie kultuuriruumis, meie arusaamas riigi ja kodanike suhete tasakaalupunktist.
Eesti tegi seetõttu üle-eelmise valitsuse ajal sammud õiges suunas ja kehtestas ajakirjandusele 5% käibemaksumäära - direktiiv lubab kahte vähendatud määra hariliku määra kõrval ning Eestis on need 5% ja 9%; lisaks lubab direktiiv teatud valikule teenustest ja toodetest ka 0% määra ja 0% ja 5% vahele jäävat määra - ajakirjandus on üks sellistest lubatud kategooriatest.Tänaseks on rida ELi ja ka sinna mittekuuluvaid Euroopa riike - Norra, Suurbritannia, Iiri, Belgia ja Taani - kehtestanud 0% määra ning enamik riike 0% kuni 5% käibemaksumäära - põhjendused on meil kõigil Euroopas sarnased.
Eesti on teinud viimase 15 aastaga digipöördes tõesti suuri samme; eriti hästi on arenenud avalikud teenused ning riik ja poliitikud on rahvusvaheliselt lõiganud selle töö vilju. Ent Eesti ajakirjanduse kanda on jäänud oluline osa ühiskonna ja demokraatia digiteerimise kulupoolest. Kui riik on saanud oma suhtlemises kodanikega loobuda paberist, siis meie peame olema kättesaadavad kõikidele eestimaalastele sõltumata nende tehnoloogilistest eelistustest - me trükime ja toimetame Eesti inimeste elu puudutavad uudised, avaliku ruumi arutelud ja valikud, suursündmused, positiivse ja negatiivse nende koju, tähelepanuvälja kätte.

MAKSUTÕUS ON PARADOKSAALNE, sest teiselt poolt ütleb valitsus koalitsioonilepingus, et ajakirjandus ja meediaruum on väga tähtis. Üleminek eestikeelsele haridusele,Venemaa sõjategevus Ukrainas ning Ida-Virumaa sotsiaalmajanduslikud muutused (üleminek põlevkivienergeetika väärtusahela tööhõivelt muudele tööstustele ja ettevõtlusele) on tinginud, et valitsus soovib toetada Ida-Virumaad ja venekeelset ajakirjandust. Ühe käega võtame,teise käega anname.
Kutsume üles vabariigi valitsust ja riigikogu liikmeid astuma oma taktikalistest heitlustest rahatabelitega korraks kõrvale ja vaatama suurt pilti - millist Eestit me nende sammudega ehitame, mida ja milleks teeme, mis on nende sammude otsesed ja teisesed tagajärjed.Kas tõesti tahame me ühelt poolt vähendada ajakirjanduse kättesaadavust Eesti erinevates kohtades,väljaspool suuri keskusi,ainult selleks, et teise käega lisada kümneid miljoneid regionaalinvesteeringuid,et jõuga väljasuretatud kohtadesse eestikeelset mõtteelu tagasi viia? Välismaal rääkida tähtsast võitlusest Venemaa propagandaga, aga kodus takistada tegelikke samme selle elluviimiseks? Riigimeediale raha igal aastal juurde ja sõltumatult meedialt raha ära võtta?
Hingame kõik koos korra sisse veel enne,kui astume samme,millest tagasiteed ei ole.
Kalev Annom, Võrumaa Teataja peatoimetaja Piret Eesmaa, Hiiu Lehe peatoimetaja Siiri Erala, Pärnu Postimehe peatoimetaja Erik Gamzejev, Põhjaranniku peatoimetaja Anna Gudõm, Vestnik Tartu peatoimetaja Sirli Homuha, Lõuna-Eesti Postimehe peatoimetaja Priit Hõbemägi, Postimehe peatoimetaja Tiit Lääne, Vooremaa peatoimetaja Meelis Mandel, Äripäeva peatoimetaja Sergei Metlev, Rus.Postimehe peatoimetaja Andrei Mokijevski, MK-Estonia peatoimetaja Merili Nikkolo, Eesti Ekspressi peatoimetaja Urmas Paidre, LõunaLehe peatoimetaja Rannar Raba, Tartu Postimehe peatoimetaja Veli Valentin Rajasaar, Accelerista peatoimetaja Heiki Raudla,Õpetajate Lehe peatoimetaja Liina Raudvassar, Eesti Kiriku peatoimetaja Kaire Reiljan, Lääne Elu peatoimetaja Tiit Reinberg, Järva Teataja peatoimetaja Hindrek Riikoja, Maalehe peatoimetaja Ülo Russak, Harju Elu peatoimetaja Eva Samolberg-Palmi, Virumaa Teataja peatoimetaja Andres Sepp, Saarte Hääle peatoimetaja kt Andrei Shumakov, venekeelse Delfi peatoimetaja Urmo Soonvald, Eesti Päevalehe ja Delfi peatoimetaja Martin Šmutov, Õhtulehe peatoimetaja Ülle Tamm, Sõnumitooja peatoimetaja Tõnis Tõnisson, Raplamaa Sõnumite peatoimetaja Polina Volkova, Delovõje Vedomosti peatoimetaja Hans Väre, Sakala peatoimetaja
FOTO ÕHTULEHT


Eesti Meediaettevõtete Liitu kuuluvate üleriigiliste, maakondlike ja kohalike lehtede peatoimetajad: Kaja Kallase valitsuse maksureform kasvatab propaganda ja väliskanalite mõjuPoliitilise võimu vaheldumine, opositsiooni kriitika valitsuse suunas, kodanikuühiskonna aktiivsus ja riigivõimu vastutus ning läbipaistvus on üheselt seotud vaba ja riigist sõltumatu ajakirjanduse tugevusega. Ebavõrdse konkurentsi kiuste on Eesti ajakirjandusvabadus ja -kvaliteet maailma absoluutses tippklassis. Viimati kättesaadavate majandusaasta aruannete põhjal on nii Eesti suuremad, üleriigilist ajakirjandust arendavad meediaettevõtted kui ka kohalikud ajalehed majanduslikult kahjumlikult tegutsevad - oma süü on nii Eestist välja voolaval reklaamirahal, kohatul riigiabil ja keelatud konkurentsil kui ka paberi ja muude sisendhindade röögatus hinnatõusus. Ühtmoodi miinuses või miinuse piiril tegutses üksikute kasumlike meediaettevõtete kõrval valdav enamus. Valitsuskoalitsiooni otsus tõsta ajakirjanduse käibemaksu 5% pealt 9% peale läheb arvestuslikult maksma umbes 100 ajakirjaniku töökoha tänasest 850st - see on selle 4 miljoni euro hind. Erinevalt luksusautodest ei ole ajakirjanduses ruumi maksutõusu kulu lugejale enam edasi kanda - eriti sellele lugejale, kelle side juba täna riigiga õrnaks kipub jääma, ent mille säilimise nimel me iga päev võitlust peame. Seda tööd teevad nii meie investeeringud ajakirjandusse digipöördesse kui rindereporterid Ukrainas, kes sealse sõja vahetut mõju Eesti julgeolekule on aidanud sedastada.Ajakirjandus on missiooniettevõtlus - üle kogu Euroopa. Kes tahab kvaliteeti hoida, teeb mööndusi tulemuslikkuses. Eesti ajakirjanduse reklaamituru suurus tammub samas kohas, kus 2006. aastal - suurusjärgus 100 miljonit eurot. Reklaami müügilt maksavad väljaandjad käibemaksu muuseas hariliku määra järgi, mis on pärast maksutõuse 22%. Senise vähendatud määra järgi maksavad eestimaalased tellimuste eest. Ülejäänud reklaamituru kulutused, kordades suurem summa, voolab Eestist välja, digihiidude rahakotti. Eesti ja teiste EL liikmesriikide suutmatus leppida kokku maksureeglites, mis maksustaks nende tulu seal, kus see teenitakse, on põhjustanud ebavõrdset konkurentsi juba 15 aastat. Samas on Eesti ajakirjandus Eesti riigikaitsesse ja ühiskonda panustanud läbi kogu Eesti iseseisvuse ja seda sõltumata riigieelarvelistest võimalustest, reklaamiturust või Eesti majanduse hetkeseisust. Oleme olnud solidaarsed Eestiga igal hetkel ja teinud oma tööd. Me ei saa ajutiselt sulgeda toimetusi, konserveerida oma inimesi, servereid või trükipresse. Vastupidi - mida haavatum on majandus ja säästlikum raskete aegade sunnil riik, seda rohkem hoiab moraali vaba ajakirjandus. Vaba ja hakkamasaav ajakirjandus on hoidnud ühiskonnal purjeid püsti iseseisvuse taastamisest saadik. See on meid eristanud mitmestki siirdeühiskonnas! Keskja Ida-Euroopas, kus võimukoridoride kõikidesse nurkadesse valgus ei pääse ning korruptsioon ja stagnatsioon riike tagasi on hoidnud. Neis riikides on tuntav ka Venemaa propaganda mõju, mida Eesti ajakirjandus siin kontrolli all on hoidnud.Euroopa Liidu rahandusministrid otsustasid 2021. aastal, laastava COVID-pandeemia tuules, et õige samm on muuta käibemaksudirektiivi, et lubada ajakirjandusele sisse seada ka 0% käibemaksumäär - tunnistades seda seni lahendamatut konkurentsiprobleemi ja teisalt ajakirjanduse kriitilist rolli meie kultuuriruumis, meie arusaamas riigi ja kodanike suhete tasakaalupunktist. Eesti tegi seetõttu üle-eelmise valitsuse ajal sammu õiges suunas ja kehtestas ajakirjandusele 5% käibemaksumäära - direktiiv lubab kahte vähendatud määra hariliku määra kõrval ning Eestis on need 5% ja 9%; lisaks lubab direktiiv teatud valikule teenustest ja toodetest ka 0% määra ja 0% ja 5% vahele jäävat määra - ajakirjandus on üks sellistest lubatud kategooriatest. Tänaseks on rida EL ja ka sinna mittekuuluvaid Euroopa riike-Norra, Suurbritannia, Iiri, Belgia ja Taani - kehtestanud 0% määra ning enamik riike 0% kuni 5% käibemaksumäära - põhjendused on meil kõigil Euroopas sarnased.Eesti on teinud viimase 15 aastaga digipöördes tõesti suuri samme; eriti hästi on arenenud avalikud teenused ning riik ja poliitikud on rahvusvaheliselt lõiganud selle töö vilju. Ent Eesti ajakirjanduse kanda on jäänud oluline osa ühiskonna ja demokraatia digiteerimise kulupoolest. Kui riik on saanud oma suhtlemises kodanikega loobuda paberist, siis meie peame olema kättesaadavad kõikidele eestimaalastele sõltumata nende tehnoloogilistest eelistustest - me trükime ja toimetame Eesti inimeste elu puudutavad uudised, avaliku ruumi arutelud ja valikud, suursündmused, positiivse ja negatiivse - nende koju, tähelepanuvälja kätte.Maksutõus on paradoksaalne, sest teiselt poolt ütleb valitsus koalitsioonilepingus, et ajakirjandus ja meediaruum on väga tähtis. Üleminek eestikeelsele haridusele, Venemaa sõjategevus Ukrainas ning Ida-Virumaa sotsiaalmajanduslikud muutused (üleminek põlevkivienergeetika väärtusahela tööhõivelt muudele tööstustele ja ettevõtlusele) on tinginud, et valitsus soovib toetada Ida-Virumaad ja venekeelset ajakirjandust. Ühe käega võtame, teise käega anname.Kutsume üles Vabariigi Valitsust ja Riigikogu liikmeid astuma oma taktikalistest heitlustest rahatabelitega korraks kõrvale ja vaatama suurt pilti - millist Eestit me nende sammudega ehitame; mida ja milleks teeme, mis on nende sammude otsesed ja teisesed tagajärjed. Kas tõesti tahame me ühelt poolt vähendada ajakirjanduse kättesaadavust Eesti erinevates kohtades, väljaspool suuri keskusi, ainult selleks, et teise käega lisada kümneid miljoneid regionaalinvesteeringuid, et jõuga väljasuretatud kohtadesse eestikeelset mõtteelu tagasi viia? Välismaal rääkida tähtsast võitlusest Venemaa propagandaga, aga kodus takistada tegelikke samme selle elluviimiseks? Riigimeediale raha igal aastal juurde ja sõltumatult meedialt raha ära võtta?Hingame kõik koos korra sisse veel enne, kui astume samme, millest tagasiteed ei ole.Allakirjutanud: Kalev Annom, Võrumaa Teataja peatoimetaja Piret Eesmaa, Hiiu Lehe peatoimetaja Siiri Erala, Pärnu Postimehe peatoimetaja Erik Gamzejev, Põhjaranniku peatoimetaja Anna Gudõm, Vestnik Tartu peatoimetaja Sirli Homuha, Lõuna-Eesti Postimehe peatoimetaja Priit Hõbemägi, Postimehe peatoimetaja Tiit Lääne, Vooremaa peatoimetaja Meelis Mandel, Äripäeva peatoimetaja Sergei Metlev, Rus.Postimees peatoimetaja Andrei Mokijevski, MK-Estonia peatoimetaja Merili Nikkolo, Eesti Ekspressi peatoimetaja Urmas Paidre, LõunaLehe peatoimetaja Rannar Raba, Tartu Postimehe peatoimetaja Veli Valentin Rajasaar, Accelerista peatoimetaja Heiki Raudla, Õpetajate Lehe peatoimetaja Liina Raudvassar, Eesti Kiriku peatoimetaja Kaire Reiljan, Lääne-Elu peatoimetaja Tiit Reinberg, Järva Teataja peatoimetaja Hindrek Riikoja, Maalehe peatoimetaja Ülo Russak, Harju Elu peatoimetaja Eva Samolberg-Palmi, Virumaa Teataja peatoimetaja Andres Sepp, Saarte Hääle peatoimetaja kt Andrei Shumakov, venekeelse Delfi peatoimetaja Urmo Soonvald, Eesti Päevaleheja Delfi peatoimetaja Martin Šmutov, Õhtulehe peatoimetaja Ülle Tamm, Sõnumitooja peatoimetaja Tõnis Tõnisson, Raplamaa Sõnumite peatoimetaja Polina Volkova, Delovõje Vedomosti peatoimetaja Hans Väre, Sakala peatoimetaja


Kohus mõistis hooldekeskuse omanikule tingimisi vangistuseTartu maakohus mõistis teisipäeval soodustuskelmuse süüasjas Lõuna-Eesti Hooldekeskuse ASi omanikule Vambola Sipelgasele tingimisi vangistuse ning tema kaaskohtualusele, ehitusärimehele Ake Andressoole osaliselt reaalse vangistuse.Liitkaristusena mõistis kohus Vambola Sipelgasele tingimisi ühe aasta, 10 kuu ja 15 päeva pikkuse vangistuse, millest arvestati maha kaks päeva eelvangistuses viibitud päeva. Kohus mõistis talle kolmeaastase katseaja.
Kohus karistas Ake Andressood kahe aasta ja 10 kuu pikkuse vangistusega, millest arvestati maha eelvangistuses viibitud kolm päeva. Kohus määras mõistetud karistusest reaalselt ärakandmisele kuus kuu ning mõistis talle ülejäänud osa tingimisi nelja-aastase katseajaga.
Kohus mõistis Lõuna-Eesti Hooldekeskus AS-ile rahalise karistuse 150 000 eurot, milles koheselt täitmisele kuulub 50 000 eurot. Rahakaristuse ülejäänud osa mõistis kohus firmale tingimisi kolmeaastase katseajaga.
Kohus rahuldas täielikult kannatanu Eesti vabariigi esitatud avalik-õigusliku nõudeavalduse ning mõistis Lõuna-Eesti Hooldekeskus AS-ilt riigi kasuks välja projekti "Võisiku Kodu reorganiseerimine (Lõuna-Eesti Hooldekeskus AS)" raames sõlmitud ehitustöövõtulepingu alusel toetusena saadud 563 438,30 eurot.
Maakohtu otsuse saab vaidlustada Tartu ringkonnakohtus 30 päeva jooksul.
Prokuratuur süüdistab Lõuna-Eesti Hooldekeskuse AS-i ja selle omanikku Vambola Sipelgast ning ehitusärimeest Ake Andressood üle poole miljoni euro toetusraha väljapetmises.
Keegi süüdistatavatest end kuritegudes süüdi ei tunnista.
Lõuna-Eesti hooldekeskusele kuuluvad Hellenurme Kodu Tartumaal Elva vallas, Karksi Kodu Viljandimaal Mulgi vallas, Kanepi Kodu Põlvamaal Kanepi vallas, Sangaste Kodu Valgamaal Otepää vallas, Põltsamaa Kodu Jõgevamaal Põltsamaa linnas ja Kose Kodu Harjumaal Kose vallas.
Enne haldureformi 2017. aastal oli Vambola Sipelgas 18 aastat Valgamaal asunud Palupera valla volikogu esimees.


Trump ei tunnistanud end Miami kohtus süüdiMIAMI, 13. juuni, AFP-BNS – USA ekspresident Donald Trump ei tunnistanud end teisipäeval Miami kohtus süüdi kümnete riigisaladusi sisaldavate dokumentide hoidmise korra tahtlikus rikkumises ja skeemitamises nende tagastamise vältimiseks.
"Me kindlasti ei tunnista end süüdi," ütles Trumpi advokaat Todd Blanche.
Trumpile esitati reedel 37 süüdistust nn Mar-a-Lago saladokumentide kohtuasjas, mille kohaselt hoidis ta pärast riigipea ametist ning Valgest Majast lahkumist ebaseaduslikult enda valduses paiguti ülisalajasi dokumente riigi tuuma- ja relvastusprogrammide ning kaitseplaanide kohta.
Justiitsministeerium märkis, et kui Trump lahkus Valgest Majast 2021. aasta jaanuaris, võttis ta endaga kaasa muu hulgas ka ülisalajasi dokumente kaitseministeeriumist ehk Pentagonist, Luure Keskagentuurist (CIA), riiklikust julgeolekuagentuurist (NSA) ja teistest luureasutustest.
Trump hoidis neid turvameetmeid rakendamata oma Florida osariigis asuvas Mar-a-Lago residentsis ja klubis, kuhu sattus erinevate ürituste raames sageli kümneid tuhandeid inimesi, selgub Florida föderaalkohtusse antud süüdistustest.
Vähemalt kahel juhul näitas Trump oma golfiklubis New Jersey osariigis Bedminsteris saladokumente USA sõjaväeoperatsioonidest ja tegutsemisplaanidest inimestele, kel puudus vastav juurdepääsuluba riigisaladusele.
Trumpi kaasavõetud dokumentides leidus teavet, mis puudutas nii USA kui võõrriikide kaitse- ja relvastuse võimeid, Ühendriikide tuumaprogramme, nii USA kui liitlasriikide võimalikke haavatavusi sõjalise rünnaku puhul, aga ka plaane võimalikuks kättemaksuks, mida kasutada vastusena võimaliku võõrriigi rünnaku puhul, selgub süüdistustest.
Trumpile esitati süüdistused 37 punktis, muuhulgas riikliku kaitseteabe tahtlikus säilitamises, vandenõus kohtupidamise tõkestamiseks, dokumentide korruptiivses varjamises ja ka valeütluste andmises.
Justiitsministeeriumi eriprokurör Jack Smithi esitatud süüdistustest igaüks võib tuua endaga kaasa kuni 20 aasta pikkuse vanglakaristuse.
Trumpi abile Walt Nautale esitati süüdistused kuues punktis eksriigipea aitamises dokumente peita.
Ekspresidendi ja tema toetajate sõnul on tegemist poliitiliselt motiveeritud katsega tõkestada Trumpi tee tagasi Valgesse Majja.
AFP – Baltic News Service


Danske ekstöötaja raha jäi välismaale kinniRiigiprokurör Maria Entsik palus Harju maakohtul anda Liechtensteinile kinnitus, et nn Danske rahapesu juhtumis käib menetlus Mihhail Murnikovi üle.
Nimelt seisab tolle Kesk-Euroopa riigikeses asuvas Bendura pangas juba mitu aastat külmutatuna 124 300 eurot, mis kuulub Murnikovi firmale Medford Impacts.
Liechtensteini reeglite kohaselt peavad uurimis- või kohtuorganid korra aastas kinnitama, et menetlus jätkub. Vastasel juhul raha vabastatakse. Praegu on kõnealune summa arestitud augusti lõpuni.


Peatoimetajad: Kaja Kallase valitsuse maksureform kasvatab propaganda ja väliskanalite mõjuEesti meediaettevõtete liitu kuuluvate üleriigiliste, maakondlike ja kohalike lehtede peatoimetajate avaldus.
Poliitilise võimu vaheldumine, opositsiooni kriitika valitsuse kohta, kodanikuühiskonna aktiivsus ja riigivõimu vastutus ning läbipaistvus on üheselt seotud vaba ja riigist sõltumatu ajakirjanduse tugevusega. Ebavõrdse konkurentsi kiuste on Eesti ajakirjandusvabadus ja -kvaliteet maailma absoluutses tippklassis.
Viimati kättesaadavate majandusaasta aruannete põhjal tegutsevad nii Eesti suuremad, üleriigilist ajakirjandust arendavad meediaettevõtted kui ka kohalikud ajalehed majanduslikult kahjumlikult – oma süü on nii Eestist väljavoolaval reklaamirahal, kohatul riigiabil ja keelatud konkurentsil kui ka paberi ja muude sisendhindade röögatus hinnatõusus. Ühtmoodi miinuses või miinuse piiril tegutses üksikute kasumlike meediaettevõtete kõrval valdav enamik.
Valitsuskoalitsiooni otsus tõsta ajakirjanduse käibemaksu 5% pealt 9% peale läheb arvestuslikult maksma umbes 100 ajakirjaniku töökoha tänasest 850st – see on selle 4 miljoni euro hind. Erinevalt luksusautodest ei ole ajakirjanduses ruumi maksutõusu kulu lugejale enam edasi kanda – eriti sellele lugejale, kelle side juba täna riigiga õrnaks kipub jääma, ent mille säilimise nimel me iga päev võitlust peame. Seda tööd teevad nii meie investeeringud ajakirjandusse ja digipöördesse kui rindereporterid Ukrainas, kes sealse sõja vahetut mõju Eesti julgeolekule on aidanud sedastada.
Ajakirjandus on missiooniettevõtlus – üle kogu Euroopa. Kes tahab kvaliteeti hoida, teeb mööndusi tulemuslikkuses. Eesti ajakirjanduse reklaamituru suurus tammub samas kohas kus 2006. aastal – suurusjärgus 100 miljonit eurot. Reklaami müügilt maksavad väljaandjad käibemaksu muuseas hariliku määra järgi, mis on pärast maksutõuse 22%. Senise vähendatud määra järgi maksavad eestimaalased tellimuste eest.
Eesti ja teiste ELi liikmesriikide suutmatus leppida kokku maksureeglites, mis maksustaks nende tulu seal, kus see teenitakse, on põhjustanud ebavõrdset konkurentsi juba 15 aastat.
Ülejäänud reklaamituru kulutused, kordades suurem summa, voolab Eestist välja, digihiidude rahakotti. Eesti ja teiste ELi liikmesriikide suutmatus leppida kokku maksureeglites, mis maksustaks nende tulu seal, kus see teenitakse, on põhjustanud ebavõrdset konkurentsi juba 15 aastat.
Samas on Eesti ajakirjandus Eesti riigikaitsesse ja ühiskonda panustanud läbi kogu Eesti iseseisvuse ja seda sõltumata riigieelarvelistest võimalustest, reklaamiturust või Eesti majanduse hetkeseisust. Oleme olnud solidaarsed Eestiga igal hetkel ja teinud oma tööd. Me ei saa ajutiselt sulgeda toimetusi, konserveerida oma inimesi, servereid või trükipresse. Vastupidi – mida haavatum on majandus ja säästlikum raskete aegade sunnil riik, seda rohkem hoiab moraali vaba ajakirjandus.
Vaba ja hakkamasaav ajakirjandus on hoidnud ühiskonnal purjeid püsti iseseisvuse taastamisest saadik. See on meid eristanud mitmestki siirdeühiskonnast Kesk- ja Ida-Euroopas, kus võimukoridoride kõikidesse nurkadesse valgus ei pääse ning korruptsioon ja stagnatsioon riike tagasi on hoidnud. Neis riikides on tuntav ka Venemaa propaganda mõju, mida Eesti ajakirjandus siin on hoidnud kontrolli all.
Euroopa Liidu rahandusministrid otsustasid 2021. aastal, laastava COVID-pandeemia tuules, et õige samm on muuta käibemaksudirektiivi, et lubada ajakirjandusele sisse seada ka 0% käibemaksumäär – tunnistades seda seni lahendamatut konkurentsiprobleemi ja teisalt ajakirjanduse kriitilist rolli meie kultuuriruumis, meie arusaamas riigi ja kodanike suhete tasakaalupunktist.
Euroopa Liidu rahandusministrid otsustasid 2021. aastal lubada ajakirjandusele sisse seada ka 0% käibemaksumäär – tunnistades konkurentsiprobleemi ja ajakirjanduse rolli meie kultuuriruumis.
Eesti tegi seetõttu üle-eelmise valitsuse ajal sammud õiges suunas ja kehtestas ajakirjandusele 5% käibemaksumäära – direktiiv lubab kahte vähendatud määra hariliku määra kõrval ning Eestis on need 5% ja 9%; lisaks lubab direktiiv teatud valikule teenustest ja toodetest ka 0% määra ja 0% ja 5% vahele jäävat määra – ajakirjandus on üks sellistest lubatud kategooriatest. Tänaseks on rida ELi ja ka sinna mittekuuluvaid Euroopa riike – Norra, Suurbritannia, Iiri, Belgia ja Taani – kehtestanud 0% määra ning enamik riike 0% kuni 5% käibemaksumäära – põhjendused on meil kõigil Euroopas sarnased.
Eesti on teinud viimase 15 aastaga digipöördes tõesti suuri samme; eriti hästi on arenenud avalikud teenused ning riik ja poliitikud on rahvusvaheliselt lõiganud selle töö vilju. Ent Eesti ajakirjanduse kanda on jäänud oluline osa ühiskonna ja demokraatia digiteerimise kulupoolest. Kui riik on saanud oma suhtlemises kodanikega loobuda paberist, siis meie peame olema kättesaadavad kõikidele eestimaalastele sõltumata nende tehnoloogilistest eelistustest – me trükime ja toimetame Eesti inimeste elu puudutavad uudised, avaliku ruumi arutelud ja valikud, suursündmused, positiivse ja negatiivse nende koju, tähelepanuvälja kätte.
Maksutõus on paradoksaalne, sest teiselt poolt ütleb valitsus koalitsioonilepingus, et ajakirjandus ja meediaruum on väga tähtis. Üleminek eestikeelsele haridusele, Venemaa sõjategevus Ukrainas ning Ida-Virumaa sotsiaalmajanduslikud muutused (üleminek põlevkivienergeetika väärtusahela tööhõivelt muudele tööstustele ja ettevõtlusele) on tinginud, et valitsus soovib toetada Ida-Virumaad ja venekeelset ajakirjandust. Ühe käega võtame, teise käega anname.
Kutsume üles vabariigi valitsust ja riigikogu liikmeid astuma oma taktikalistest heitlustest rahatabelitega korraks kõrvale ja vaatama suurt pilti – millist Eestit me nende sammudega ehitame, mida ja milleks teeme, mis on nende sammude otsesed ja teisesed tagajärjed. Kas tõesti tahame me ühelt poolt vähendada ajakirjanduse kättesaadavust Eesti erinevates kohtades, väljaspool suuri keskusi, ainult selleks, et teise käega lisada kümneid miljoneid regionaalinvesteeringuid, et jõuga väljasuretatud kohtadesse eestikeelset mõtteelu tagasi viia? Välismaal rääkida tähtsast võitlusest Venemaa propagandaga, aga kodus takistada tegelikke samme selle elluviimiseks? Riigimeediale raha igal aastal juurde ja sõltumatult meedialt raha ära võtta?
Hingame kõik koos korra sisse veel enne, kui astume samme, millest tagasiteed ei ole.


Otse kell 12: riigikogu infotunnis Kaja Kallas, Kristina Kallas ja Läänemets   Riigikogu infotunnis vastavad täna riigikogu saadikute küsimustele peaminister Kaja Kallas, haridus- ja teadusminister Kristina Kallas ning siseminister Lauri Läänemets. Kell 12 algavat infotundi näeb otsepildis ERR-i portaalis.   Kaja Kallas vastab riigikogu liikmete küsimustele Slava Ukrainiga seotud pettusekahtluse, piirivalveohvitseride väljatõstmise, maksude, majanduse olukorra, ajakirjanduse, maksutõusude ja valitsuse tegevusetuse kohta. Läänemets vastab küsimustele haldusala olukorra, õiguskaitseorganite töö, julgeoleku ja 1. juuni kohta. Kristina Kallas vastab küsimustele tugispetsialistide ning lasteaedades ja koolides usu-, veendumuste ja südametunnistuse vabaduse tagamise kohta.    					Toimetaja:  Mirjam Mäekivi


Kallas vastab infotunnis küsimustele MTÜ Slava Ukraini kohtaKell 12 algavas riigikogu infotunnis osalevad peaminister Kaja Kallas (RE), haridus- ja teadusminister Kristina Kallas (Eesti 200) ning siseminister Lauri Läänemets (SDE).Peaminister vastab riigikogu liikmete küsimustele Slava Ukrainiga seotud pettusekahtluse, piirivalveohvitseride väljatõstmise, maksude, majanduse olukorra, ajakirjanduse, maksutõusude ja valitsuse tegevusetuse kohta.
Siseminister vastab küsimustele haldusala olukorra, õiguskaitseorganite töö, julgeoleku ja 1. juuni kohta.
Haridus- ja teadusminister vastab küsimustele tugispetsialistide ning lasteaedades ja koolides usu-, veendumuste ja südametunnistuse vabaduse tagamise kohta.


Veebikelmid meelitasid ohvri suurt laenu võtmaTALLINN, 14. juuni, BNS - Veebikelmid keelitasid Pärnumaal elavat meest suurt laenu võtma, mille lõpuks omastasid.
Teisipäeval alustas Lääne prefektuur kriminaalmenetlust selles, et selle aasta mais helistati Pärnumaa mehele väidetavalt ettevõttest Blockchain ja öeldi, et tal on saadaval 6700 dollari eest krüptovaluutat.
Helistaja sõnul ei saanud raha kanda otse mehe pangakontole, vaid tal soovitati teha samas summas laenutaotlus Bondorale. Helistaja vahendamisel võeti giAnydesk programmi kasutades 6500 eurot laenu, teatas Lääne prefektuuri pressiesindaja BNS-ile.
Kelmusega loodi mehele ettekujutus, et võttes laenu Bondorast, saab ta hakata kasutama krüptokontole kogunenud raha ja krüptoettevõte tasub tema võetud laenu. Loomulikult nii ei juhtunud ma mees jäi laenurahast ilma.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Bikeep on asunud rattureid hoiatama kahtlase tegevuse eestEestimaine rattaparkimisäpp on asunud viimasel paaril nädalal teavitama oma kliente kahtlase tegevuse eest – uurisime järele, millisest kahtlasest tegevusest käib jutt.
„Oleme viimasel ajal märganud kahtlast tegevust! Ole ettevaatlik ja kaitse oma rataste varguse eest,“ kõlab üks hoiatuse versioon.
Sellele järgnes nädalajagu hiljem uuenenud teavitus: „Tähelepanu! Märkame jätkuvalt kahtlast tegevust! Palun olge valvsad, et hoida oma tõukeratast turvalisena“. Selle tõukerattateavituse said sealjuures ka need, kes parkisid oma tavalist jalgratast.
Bikeepi tegevjuht Kristjan Lind selgitas Fortele, et ettevõtteni on jõudnud mitmed juhtumid, kus on varastatud jalgrataste ja tõukerataste küljest erinevaid detaile, mida Bikeep ise ei lukusta. Saagiks on langenud tuled, spidomeetrid ja muu selline.
„Samuti jõuavad meieni ka juhtumid, kus varastatakse jalgrattaid Bikeep parklate kõrvalt. Seoses tõusnud rattakasutusega on tihti juhtumeid, kus Bikeep'is on kõik kohad täis,“ märkis Lind.
Bikeep soovitab ohvritel alati pöörduda avaldusega politseisse. „Vajame seda ka ise, et saaksime jagada videopilti, kui mõni selline tegevus peaks olema kaamerale salvestunud.“
Kurjategijate huvi kasvu sõidukite vastu selgitab Lind es Tallinnas märgatavalt tõusnud rattakasutusega ja üha kallimateks muutuvate jalgratastega ja elektrirataste arvu kasvuga.
„Oma hoiatustes oleme võtnud eeskuju pankadest, kes tihti hoiatavad kasutajaid petuskeemide eest kui märkavad, et nende sooritamine on sagenenud. Nii soovisime ka meie rattureid kutsuda üles kõrgendatud valvsusele,“ rääkis Lind.


Tartumaa mees soovis osta veebi kaudu traktorit, kahju 1000 eurotTeisipäeval, 13. juunil pöördus politseisse 27-aastane mees, kes tahtis osta soov.ee veebilehe kaudu traktorit.
Mees tegi ettemaksu ning pole pärast seda enam müüjaga ühendust saanud. Kelmusega tekitatud kahju on 1000 eurot.


Pärnumaa mehele pakuti telefoni teel krüptovaluutat, kahju 6500 eurotTeisipäeval, 13. juunil alustati kriminaalmenetlust selles, et selle aasta mais helistati Pärnumaa mehele väidetavalt ettevõttest Blockchain ja öeldi, et tal on saadaval 6700 dollari eest krüptovaluutat.
Helistaja sõnul ei saanud raha kanda otse mehe pangakontole, vaid tal soovitati teha samas summas laenutaotlus Bondorale. Helistaja vahendamisel võeti Anydesk programmi kasutades 6500 eurot laenu.
Kelmusega loodi mehele ettekujutus, et võttes laenu Bondorast, saab ta hakata kasutama krüptokontole kogunenud raha ja krüptoettevõte tasub tema võetud laenu.


Riigikogu infotunnis vastasid saadikute küsimustele Kaja Kallas, Kristina Kallas ja Lauri LäänemetsKell 12 algas infotund, kus osalesid peaminister Kaja Kallas (Reformierakond), haridus- ja teadusminister Kristina Kallas (Eesti 200) ning siseminister Lauri Läänemets (SDE).
Peaminister vastas riigikogu liikmete küsimustele Slava Ukrainiga seotud pettusekahtluse, piirivalveohvitseride väljatõstmise, maksude, majanduse olukorra, ajakirjanduse, maksutõusude ja valitsuse tegevusetuse kohta.
Siseminister vastas küsimustele haldusala olukorra, õiguskaitseorganite töö, julgeoleku ja 1. juuni kohta.
Haridus- ja teadusminister vastas küsimustele tugispetsialistide ning lasteaedades ja koolides usu-, veendumuste ja südametunnistuse vabaduse tagamise kohta.
Infotund kestis kella 14-ni, seejärel algab täiskogu istung.
Istungil jätkub valitsuse usaldusküsimusega seotud valitsuse algatatud peretoetuste vähendamise seaduseelnõu teine lugemine, mis jäi esmaspäevasel ja teisipäevasel istungil tööaja lõppemise tõttu pooleli.
Samuti lükkusid kolmapäevase istungi päevakorda valitsuse usaldusküsimusega seotud valitsuse algatatud tulumaksuseaduse ning sotsiaalhoolekande seaduse ja tulumaksuseaduse muutmise seaduse muutmise seaduse eelnõu (215 SE) teine lugemine ning riigikogu liikmete arupärimised perehüvitiste vajaduspõhisuse (nr 1), lasterikastele peredele suunatud toetuste sõnamurdliku vähendamise ja tühistamise (nr 7) ning riigieelarve puudujäägi kohta (nr 10), millele vastab peaminister Kaja Kallas.


Infotunnis räägiti maksumuudatuste mõjustRiigikogu pressiteade
14. juuni 2023
Infotunnis räägiti maksumuudatuste mõjust
Peaminister Kaja Kallas vastas Riigikogu infotunnis Helir-Valdor Seedri
küsimusele maksude kehtestamise kohta. Seeder uuris peaministrilt, milline
on planeeritud maksumuudatuste tervikmõju näiteks keskmisele kolme
lapsega perele.
Seeder viitas, et käibemaks ja tulumaks tõusevad kümme protsenti,
aktsiisid tõusevad, samuti kärbitakse peretoetusi ja kaotatakse
tulumaksusoodustus lastega peredele ning lisaks tuleb arvestada
majanduslanguse, kõrge inflatsiooni ja kasvavate intressidega.
Peaminister kinnitas küsimusele vastates, et terviklik mõjuanalüüs on
tehtud, aga kõik mõjuanalüüsid on suunatud tulevikku ja majandus ei ole
täppisteadus. „Siin on väga palju tegureid, mis majandust mõjutavad:
erinevad kriisid, inimeste ebakindlus, kliimamuutused – kõik sellised
asjad, mis mõjutavad üldist pilti. Seega neid mõjuanalüüse saab teha,
aga kas need alati paika peavad, ei tea,“ märkis Kallas. Ta nentis, et
kuigi täpset mõju iga pere kohta ei saa välja tuua, siis üldised mõjud
on eelnõude seletuskirjades olemas.
„Käibemaks puudutab kõiki ja käibemaksu tõus 20 protsendilt 22
protsendile ei ole märkimisväärne ja mõjutab rohkem neid, kes rohkem
tarbivad, ehk siis rikkamaid inimesi,“ lausus Kallas. „Käibemaksu
[tõstmise] vajadus tuleneb riigikaitsekulutustest, mida me peame tegema ja
mis on kolm protsenti sisemajanduse kogutoodangust, millega te ise olite ka
nõus,“ sõnas peaminister. „Ega mulle ei meeldi ka neid makse tõsta,
aga oluline on see, et maksukoormus tervikuna ei tõuse. Ta on kõikunud
kogu aeg 32–34 protsendi vahel ja sinna see maksukoormus ka jääb,
arvestades neid kulusid, mida me oleme teinud.“
Kallas puudutas oma vastuses ka automaksu, öeldes, et see on uus maks, mis
nõuab suuremat arutelu. Ta lisas, et seetõttu on võetud aeg, et arutada
ja pakkuda välja lahendusi. Peaminister lisas, et ta ootab ka opositsiooni
ses osas kaasa mõtlema.
Peaminister Kaja Kallas vastas veel Rain Epleri küsimusele Slava Ukrainiga
seotud pettusekahtluse, Tanel Kiige küsimusele piirivalveohvitseride
väljatõstmise, Aleksandr Tšaplõgini küsimusele majanduse olukorra ja
Riina Solmani küsimusele ajakirjanduse kohta.
Siseminister Lauri Läänemets vastas küsimustele Helle-Moonika Helme
küsimusele haldusala olukorra ja Mart Maastiku küsimusele
õiguskaitseorganite töö kohta.
Haridus- ja teadusminister Kristina Kallas vastas Vadim Belobrovtsevi
küsimusele tugispetsialistide ning Varro Vooglaiu küsimusele lasteaedades
ja koolides usu-, veendumuste ja südametunnistuse vabaduse tagamise kohta.
Infotunni stenogramm<https://stenogrammid.riigikogu.ee/et/202306141200>
Riigikogu istungite videosalvestisi saab vaadata
https://www.youtube.com/riigikogu
(NB! Salvestis jõuab veebi viivitusega.)
Riigikogu pressiteenistus
Merilin Kruuse
tel 631 6592, 510 6179
e-post merilin.kruuse@riigikogu.ee<mailto:merilin.kruuse@riigikogu.ee>
päringud press@riigikogu.ee<mailto:press@riigikogu.ee>


Riigikogu infotunnis räägiti maksumuudatuste mõjustTALLINN, 14. juuni, BNS – Peaminister Kaja Kallas vastas kolmapäeval riigikogu infotunnis Helir-Valdor Seedri küsimusele maksude kehtestamise kohta.
Seeder uuris peaministrilt, milline on planeeritud maksumuudatuste tervikmõju näiteks keskmisele kolme lapsega perele.
Seeder viitas, et käibemaks ja tulumaks tõusevad kümme protsenti, aktsiisid tõusevad, samuti kärbitakse peretoetusi ja kaotatakse tulumaksusoodustus lastega peredele ning lisaks tuleb arvestada majanduslanguse, kõrge inflatsiooni ja kasvavate intressidega.
Peaminister kinnitas küsimusele vastates, et terviklik mõjuanalüüs on tehtud, aga kõik mõjuanalüüsid on suunatud tulevikku ja majandus ei ole täppisteadus.
"Siin on väga palju tegureid, mis majandust mõjutavad: erinevad kriisid, inimeste ebakindlus, kliimamuutused – kõik sellised asjad, mis mõjutavad üldist pilti. Seega neid mõjuanalüüse saab teha, aga kas need alati paika peavad, ei tea," märkis Kallas.
Ta nentis, et kuigi täpset mõju iga pere kohta ei saa välja tuua, siis üldised mõjud on eelnõude seletuskirjades olemas.
"Käibemaks puudutab kõiki ja käibemaksu tõus 20 protsendilt 22 protsendile ei ole märkimisväärne ja mõjutab rohkem neid, kes rohkem tarbivad, ehk siis rikkamaid inimesi," lausus Kallas.
"Käibemaksu [tõstmise] vajadus tuleneb riigikaitsekulutustest, mida me peame tegema ja mis on kolm protsenti sisemajanduse kogutoodangust, millega te ise olite ka nõus," sõnas peaminister. "Ega mulle ei meeldi ka neid makse tõsta, aga oluline on see, et maksukoormus tervikuna ei tõuse. Ta on kõikunud kogu aeg 32–34 protsendi vahel ja sinna see maksukoormus ka jääb, arvestades neid kulusid, mida me oleme teinud," selgitas Kallas.
Kallas puudutas oma vastuses ka automaksu, öeldes, et see on uus maks, mis nõuab suuremat arutelu. Ta lisas, et seetõttu on võetud aeg, et arutada ja pakkuda välja lahendusi. Peaminister lisas, et ta ootab ka opositsiooni ses osas kaasa mõtlema.
Peaminister Kaja Kallas vastas veel Rain Epleri küsimusele Slava Ukrainiga seotud pettusekahtluse, Tanel Kiige küsimusele piirivalveohvitseride väljatõstmise, Aleksandr Tšaplõgini küsimusele majanduse olukorra ja Riina Solmani küsimusele ajakirjanduse kohta.
Siseminister Lauri Läänemets vastas küsimustele Helle-Moonika Helme küsimusele haldusala olukorra ja Mart Maastiku küsimusele õiguskaitseorganite töö kohta.
Haridus- ja teadusminister Kristina Kallas vastas Vadim Belobrovtsevi küsimusele tugispetsialistide ning Varro Vooglaiu küsimusele lasteaedades ja koolides usu-, veendumuste ja südametunnistuse vabaduse tagamise kohta.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Veebimaailma ohud: kuidas kaitsta last küberkiusamise ja seksuaalse ärakasutamise eest?Sarnaselt päriselule valitsevad veebis ohud, mille eest on kaitsetud just lapsed ja noored.Foto: ShutterstockInternet on üldiselt tore koht: see pakub lõputult teadmisi, hõlbustab suhtlust ja leevendab igavust. Sarnaselt päriselule valitsevad aga ka veebis ohud, mille eest on kaitsetud just lapsed ja noored.Veebiohtudest tuleb rääkida varakultLaste ja noorte jaoks kujutavad eelkõige ohtu küberkiusamine ja seksuaalne väärkohtlemine, mille risk kasvab seoses nutiseadmete ning interneti suurema kasutamisega. Eriti ohtlikud on vestlusgrupid ja võrgumängud, kus võib kurjategijatega kokku sattuda, samuti sotsiaalmeedias loodud kontaktid.Kõige tõsisemad veebis valitsevad ohud on laste seksuaalne ahvatlemine sotsiaalvõrgustikes, lapsporno levitamine, vaatamine ja allalaadimine ning pedofiilide väljapressimise katse. Näiteks võib kurjategija ähvardada avaldada juba varem välja petetud materjali, kui laps ei saada talle uusi alasti pilte või videoid.Eelnevast tulenevalt on kahtlemata mõistlik rakendada kõikvõimalikke meetmeid, et kaitsta noori internetis varitsevate pahategijate eest.Lapsevanemad saavad riskide maandamiseks ise palju ära teha, selgitades lastele juba varakult internetis peituvaid ohtusid ja nende tagajärgi ning seal käitumise reegleid.Laps ei pruugi ju ise taibata, et veebimängus kohatud inimene ei ole alati see, kes ta väidab end olevat. Samuti seda, et suhtluskeskkonnas piltide küsimine ei ole alati süütu huvi. Oleks parem, kui noored teadvustaksid varakult, et mis internetti läheb, see sinna ka jääb.Last aitavad kaitsta ka tehnilised lahendusedMõnikord ei piisa ainult rääkimisest. Seega võiks järeltulijate kaitsmiseks kasutada ka tehnilisi abivahendeid. Üks lihtne võimalus on tarkvara, mis võimaldab seadistada sisufiltreid ja blokeerida ligipääsu sobimatutele või vanusele mittevastavatele veebilehtedele ning rakendustele. See aitab kaitsta lapsi pornograafia, vägivalla või muu ebasobiva sisu eest.Nooremate laste puhul võib olla hea mõte seadistada interneti kasutamise piiranguid, et nad ei satuks internetis lehekülgedele, mis on neile potentsiaalselt kahjulikud või ebasobivad. Olenevalt lapse vanusest saavad vanemad seada näiteks ka piiranguid tema arvutile ja nutiseadmetele või koduvõrgule, et ta ei pääseks potentsiaalselt kahjulikele või ohtlikele veebisaitidele üldse ligi.Näiteks võimaldab koduvõrku väga hästi turvata Tele2 koduinterneti lahendustega kaasas olev Plume SuperPod™ nutiseade, mille abil saab isegi seadmepõhiselt määrata, millistele veebilehtedele pääseb ja millistele mitte.Hea mõte on kasutada ka erinevaid vanemliku järelevalve lahendusi, mida on olemas kõikidele tuntumatele arvutite ja nutiseadmete operatsioonisüsteemidele. Näiteks on võimalik määrata, milliseid rakendusi ja filme saab lapse nutiseadmest või arvutist kasutada ja alla laadida ning milliseid veebilehti külastada.Mööda ei tasu vaadata ka viiruse- ja pahavaratõrje tarkvaradest. Näiteks Tele2 pakub klientidele peamiselt viirusetõrjena tuntud Bitdefenderit, mis võimaldab seadmetele määrata muu hulgas ekraaniaja piiranguid ja pakub lapsevanematele järelevalve võimalusi. Lahendus on osa Tele2 turvalistest netipakettidest ja võimaldab tavakasutajal mugavalt ning lihtsalt enda võrku kontrollida ja kasutada.Kaitsev turvavõrk annab lisakindluseLapsevanem ei jõua siiski kõike ebasobivat blokeerida ning laps ei oska end alati kaitsta isegi siis, kui ta on võimalikest ohtudest teadlik. Õnneks on olemas veel operaatorite enda loodud kaitsev turvavõrk.Tele2 võitleb laste kuritarvitamise vastu veebis koos ECPAT-iga ehk koostöös üleilmse kodanikuühiskonna organisatsioonide võrgustikuga, mille eesmärk on lõpetada laste seksuaalne ärakasutamine. Tänu Interpolilt ja teistelt jõustruktuuridelt saadud krüpteeritud domeenide nimekirjadele tõkestati eelmisel aastal ainuüksi Tele2 Eesti internetivõrgus üle 150 000 katse pääseda veebilehtedele, mis sisaldavad laste seksuaalse väärkohtlemisega seotud sisu.Tele2 Eesti finantsdirektori ja juhatuse liikme Kristina Penu sõnul on Tele2 tegelenud seksuaalset väärkohtlemist sisaldavate materjalidega veebilehtedele ligipääsude süstemaatilise blokeerimisega juba aastaid. Paraku on tema sõnul näha ajaga kasvavat trendi pääseda ligi just lapspornot sisaldava sisuga lehtedele.“Meie prioriteediks on lisaks veebilehtede blokeerimisele panustada lastevanemate teadlikkuse tõstmisesse ja pakkuda oma klientidele lahendusi nii koduse interneti kui ka mobiilsete seadmete turvalisuse tõstmiseks,” selgitab Penu, kuidas telekomiettevõte internetikasutuse noortele turvalisemaks muudab. “Uuendame blokeeritavate veebilehtede nimekirja reaalajas ja arendame oma süsteeme, et selles veelgi tõhusamad olla.”


Traktorit osta soovinud mees kaotas kurjategijale tuhat eurotTALLINN, 14. juuni, BNS – Traktorit osta soovinud mees kaotas kurjategijale tuhat eurot, mis ta tegi ostu ettemaksuks.
Teisipäeval pöördus politseisse 27-aastane mees, kes tahtis osta soov.ee veebilehelt traktorit, teatas Lõuna prefektuuri pressiesindaja.
Mees tegi ettemaksu ning pole pärast seda enam müüjaga ühendust saanud. Kelmusega tekitatud kahju on tuhat eurot.
Tallinna toimetus, +372 610 8866, sise@bns.ee
Baltic News Service


USA saadik: Läti on langetanud kaitsekulude osas ettenägelikud otsusedRIIA, 14. juuni, BNS – Läti valitsus on teinud kaitseinvesteeringute osas väga kaugele vaatavaid otsuseid, mis võimaldavad riigil mitte ainult end kaitsta, vaid teha edukat koostööd ka teiste NATO riikide üksustega, ütles USA suursaadik Lätis Christopher Robinson usutluses LETA-le.
"USA president on korduvalt kinnitanud meie valmisolekut kaitsta iga tolli NATO ala. Ja ma võin Lätile veel kord kinnitada, et oleme otsuses seda teha kindlad," ütles Robinson.
On selge, et NATO jätkab oma kaitse- ja heidutusvõime tugevdamist, kuid konkreetsed  tulevikku puudutavad otsused selguvad pärast eelseisvat tippkohtumist, ütles saadik.
"Kavatseme ka edaspidi pidevalt tagada oma sõjalise kohaloleku teie riigis rotatsiooni korras," lisas ta. Sel kuul toimub üks suurimaid sõjalisi õppusi Baltops, kus USA teeb Lätiga koostööd võimekuse suurendamiseks.
Alates jaanuarist USA saadikuna Lätis tööle asumisest on Robinson koos piirivalveülema kindral Guntis Pujatsi ja piirivalvuritega juba käinud Valgevene piiril Lielvārdes, Liepājas ja Volmaris.
Robinson tunnustas Lätit investeeringute eest uude relvastusse, mis muuhulgas võimaldab Lätil ja USA-l paremini koostööd teha ning tugevdada NATO ühist positsiooni.
Ta nõustus, et investeeringud riigikaitsesse, kaitsejõududesse ja relvasüsteemidesse seavad Läti eelarvele tõsiseid väljakutseid. Kuid nii saab Läti mitte ainult end kaitsta, vaid teha  ka edukamat koostööd teiste NATO riikide üksustega.
Robinson märkis ka, et mõnes hankes osalevad kõik Baltimaad koos, edastades sellega  mitte ainult oma elanikkonnale, vaid ka Moskvale selge sõnumi.
Küsimusele USA suure annetuse kohta Läti idapiiri tugevdamiseks vastas USA suursaadik, et mõistab Läti seisu, kui Moskva ja Minsk üritavad kasutada olukorra õõnestamiseks ja provokatsiooniks relvana põgenikke.
"Oleme pühendunud Läti julgeoleku parandamisele kaasa aitama ja see kehtib ka piiride turvalisuse kohta. See on oluline ülesanne, mille kallal peame kõik tööd tegema, kuid Läti on juba teinud piiril mitu ettenägelikku investeeringut, mis puudutavad ka riigipiiride turvalisust, ja oleme valmis jätkama koostööd selle piiride kaitsmiseks,“ ütles Robinson.
Energiajulgeolekust rääkides tänas USA saadik Lätit kiire otsuse eest loobuda Venemaa energiaressurssidest. Ta märkis, et Lätil on palju eeliseid, näiteks võimalus maagaasi säilitada ning hüdroenergia ja biomassi potentsiaal elektri tootmiseks.
Robinson kiitis ka Läti tõsist tööd võitluses korruptsiooniga, rõhutades, et Ukraina sõda näitas veelgi selgemalt, et korruptsioonitõrje on majandusliku ja riikliku julgeoleku küsimus.
Baltic News Service


Ossipenko jääb vabadusseKorruptsioonikuritegudes kahtlustatav ettevõtja ja poliitik Nikolai Ossipenko jääb vabadusse, sest riigikohus ei võtnud menetlusse prokuratuuri kaebust tema vahi all hoidmisest keeldumisele.
Tartu ringkonnakohus tühistas 24. mail Viru maakohtu 28. aprilli määruse, millega rahuldati riigi peaprokuröri taotlus kahtlustatava Nikolai Ossipenko vahi all pidamiseks rohkem kui 6 kuud. Kohtumääruse kohaselt vabastati kahtlustatav vahi alt.
Kriminaalmenetluse seadustiku kohaselt on eeluurimiskohtunikul võimalik kriminaalasja erilise keerukuse või mahukuse korral erandlikel põhjustel riigi peaprokuröri taotlusel pikendada vahi all pidamise tähtaega üle 6 kuu.
Sellise taotluse esitas Viru maakohtule kahtlustatava Nikolai Ossipenko vahistamise pikendamiseks 8 kuuks riigi peaprokurör Andres Parmas. Taotlus rahuldati, kuid selle kohta esitasid määruskaebuse Ossipenko kaitsjad.
Ringkonnakohtu hinnangul ei ole enam põhjendatud Ossipenko suhtes tõkendina vahistamise kohaldamine. Asja analüüsides nähtus ringkonnakohtule, et üle 6 kuu vahistamise pikendamist taotleb prokuratuur selle alusel, et kriminaalasi on hinnatav eriti keeruka ja mahukana.
Eelkõige seisneb keerukus ja mahukus selles, et käesoleval hetkel on esitatud kahtlustus mitmele inimesele.
Ehkki kahtlustatavaid on palju, ei anna see ringkonnakohtu hinnangul veel alust järelduseks, et tegemist oleks eriliselt keeruka või mahuka kriminaalasjaga.
Ringkonnakohus küll nõustus, et kahtlustatavate suure hulga tõttu võivad menetlustoimingud võtta keskmisest rohkem aega, kuid seejuures ei ole tegemist kriminaalasjaga, mille puhul oleks põhjendatud kahtlustatava vahi all pidamine üle 6 kuu.
(PR)
Kuvatõmmis


PORTO FRANCO PROTSESS (19. päev) | Prokurör karistaks Hillar Tederit vanglaga ja Keskerakonda miljoni eurogaMÕJUVÕIMUGA KAUPLEMINE: Prokuröri veendumuse kohaselt oli Tallinnas ainuvõimul olnud Keskerakond valmis osutama tasulisi teenuseid maksejõulistele isikutele.
Juhtiv riigiprokurör Taavi Pern nõudis täna Harju maakohtus Porto Franco protsessil mõjuvõimuga kauplemises süüdistatavatele rangeid karistusi.
Kinnisvaraärimees Hillar Teder peaks istuma 1 aasta 6 kuud trellide taga. See oleks reaalne vangistus, millest läheks maha eeluurimise ajal vahi all viibitud veidi rohkem kui kuu aega.
„Tema süü on kõige suurem,“ rõhutas Pern. Ta nimetas Hillar Tederit kuriteo initsiaatoriks, keda tõukas tagant omakasu. Varem Edgar Savisaarega diile teinud ärimehel õnnestus saada Keskerakonna uute juhtide juures jalg ukse vahele. „Tal oli võimalus saada otsekontakt Keskerakonna ministritega ja rääkida neile oma äriplaane.“
Keskerakonna endisele peasekretärile, endisele riigikogu liikmele Mihhail Korbile piisaks Perni meelest 1 aasta 3 kuu pikkusest vangistusest tingimisi. Korbi katseaja pikkus oleks kaks aastat. „Mõjuvõimuga kauplemise kokkuleppe tulemusel pidi kasu saama mitte Korb, vaid Keskerakond,“ märkis Pern.
Keskerakonnale nõudis prokurör 750 000 euro suurust rahalist karistust. See vastav kolmandikule partei 2019. aasta kogutuludest. Perni sõnul on Keskerakonnal tegemist juba kolmanda kriminaalsüüdistusega, mis on juriidilise isiku puhul Eestis pretsedent.
Pern tõstis esile, et valitsust juhtinud ja Tallinnas ainuvõimu nautinud erakond „oli valmis müüma teeneid maksejõulistele isikutele“. Prokurör andis mõista, et sellises käitumises võib näha juba julgeolekuohtu.
Keskerakonnal on varasema korruptsioonikuriteo eest kukil tingimisi 250 000 eurone rahaline karistus. „See karistus on mõistetud just Hillar Tederilt saadud ebaseadusliku annetuse eest!“ juhtis Pern tähelepanu. Uue süüdimõistmise korral läheks ka see raha riigile.
Lisaks palub prokurör kohtul konfiskeerida Porto Franco kriminaalasjas kuriteoga saadud vara. Selleks on Hillar Tederi poolt Keskerakonnale annetatud 120 000 eurot, mis asub praegu prokuratuuri deposiitkontol.
Kokku (uus karistus + varasem tingimisi karistus + süüteoga saadud vara konfiskeerimine) tuleks Keskerakonnal loobuda 1,12 miljonist eurost.
Pern peab rangeid karistusi hädavajalikuks. Ta kutsus kohtunik Aime Ivansoni andma avalikkusele selget signaali, „et aususe kohustuse rikkumist saab pidada eriti taunitavaks“.
Ükski kohtualune ennast süüdi ei tunnista.
Pern esines enda poolt nimetatud karistusi põhjendades väga võitluslikult. Lumivalge triiksärgi ja erksinise lipsu väel nägi ta välja nagu täisvõimsusel töötav aku.
Kriminaalasja keskmes on Tallinna sadamaalal asuv Hillar Tederiga seotud Porto Franco kinnisvaraarendus. Sinna sissepääsutee ehitamiseks läks vaja linnale kuuluvat tänavajuppi. Linn küsis selle kasutamise eest algul 776 580 eurot servituuditasu, kuid hiljem rahuldus 301 000 euroga.
Hinnalangusele eelnes Tederi ja tema poja, Porto Franco tegevjuhi Rauno Tederi usin suhtlus juhtivate keskerakondlastega.
Muuhulgas lubas Hillar Teder peasekretär Korbile 9. veebruaril 2020 omavahelises vestluses toetada Keskerakonda kuni miljoni euroga. Tegelikult annetas ta (enda sõnul „supsutas“) Keskerakonnale 2020. aastal kokku 120 000 eurot.
Pern kritiseeris kaitseversiooni, nagu oleks Porto Franco servituudi hinda arvestades kuni miljoni euro lubamine mõistusevastane.
„Annetatud 120 000 eurot erineb märgatavalt lubatud miljonist eurost,“ möönis Pern. „Aga servituudi hinda vähendati 475 000 eurot ehk annetusest neli korda rohkem. Seega oli see Porto Francole selgelt kasulik.“
Pern tõi veel välja, et Tallinna linnavalitsus loobus ka Porto Francolt enam kui 192 000 euro suuruse leppetrahvi nõudmisest. Likviidsuskriisiga maadelnud Porto Franco jaoks oli see oluline. „Faktiliselt hoiti kokku 548 000 eurot,“ rõhutas prokurör Porto Franco rahalist võitu.
Servituudileppe kiire sõlmimine oli ettevõttele väga oluline. Pern viitas Porto Franco siseinfole, et iga ehitusel hilinetud kuu tooks kaasa üle miljoni euro saamata jäänud üüritulu.
Samas toonitas Pern, et servituudile lõpuks määratud 301 000 euroses tasus ta probleemi ei näe. „Servituudi hinna vähendamine iseenesest ebaseaduslik ei ole.“
„Servituudi hinna vähendamine iseenesest ebaseaduslik ei ole.“
Kuritegu seisneb Perni sõnul selles, et Porto Franco muredega tegeleti „mitte linnavalitsuse tavapärasel viisil, vaid kiirendatud korras.“ Pärast linnapea Mihhail Kõlvarti sekkumist lahenes asi kahe nädalaga. Perni hinnangul koheldi Porto Franco kinnisvaraprojekti teistega võrreldes ebavõrdselt soodsalt.
Pern põimis oma kohtuvaidluste kõnesse rohkesti detaile kaitsepolitsei poolt pealtkuulatud kõnedest, leitud e-kirjadest ja dokumentidest.
Näiteks viitas ta peaminister Jüri Ratase ametiajal 13. jaanuaril 2020 Stenbocki majas toimunud Keskerakonna juhtkonna väiksema ringi koosolekule.
Sinna saabusid ka peasekretär Korb ja Tallinna linnapea Kõlvart. Nad sisenesid Stenbocki majja kell 7.58 ja 7.59.
Kell 8.14 saatis Kõlvart oma nõunikule e-postiga edasi Rauno Tederi taotluse arutada Porto Franco probleemi. Stenbocki majast lahkusid Kõlvart ja Korb pooleteise tunni pärast.
Prokuröri esitatud faktidest jääb mulje, nagu hakanuks Kõlvart lahendama Tallinna linnavalitsuses Porto Franco muresid vastavalt Korbilt kuuldud infole.
Eeluurimise ajal tunnistas Korb, et suhtles tõepoolest Porto Franco teemal Kõlvartiga. Kohtus ülekuulatud Kõlvart aga väitis, et sellist juttu pole neil olnud.
Prokurör teatas, et ta ei pea Kõlvarti ütluseid usaldusväärseks. Ta jättis kohtu otsustada, „kas pidada neid lausa valeütlusteks või on see asjaolude mittemäletamine. Ta on enda rolli sündmustes selgelt vähendanud.“
„Korbil oli ka tegelik mõjuvõim Kõlvarti üle.“
Pern rõhutas: „Korbil oli ka tegelik mõjuvõim Kõlvarti üle.“ Et peasekretäri sõna Keskerakonnas tõesti kõrgelt maksis, selle näitena tsiteeris Pern muuhulgas veel üht pealtkuulatud telefonikõnet.
Selles kõnes selgitas vanem kolleeg Porto Franco tegevjuhile Rauno Tederile Eesti poliitika telgitaguseid lausega: „Kuradi Keskerakonna joobarid, keda seal Korb lükkab ja tõmbab, kõik need Aasad ja Kõlvartid.“
Kes on kohtualused? 1) Keskerakond
Süüdistus mõjuvõimuga kauplemises juriidilise isikuna. Ei tunnista end süüdi.
2) Mihhail Korb (42)
Keskerakonna endine peasekretär, endine riigikogu liige. Süüdistus mõjuvõimuga kauplemises. Ei tunnista end süüdi.
Hillar Teder (60)
Kinnisvaraärimees. Süüdistus mõjuvõimuga kauplemises. Ei tunnista end süüdi.


Järjekordne petuskeem: kelm helistab ja tutvustab end pangatöötajanaPolitsei- ja piirivalveamet hoiatab leviva petsukeemi eest, kus kelm helistab Whatsappi kaudu ja väidab kõne vastuvõtjale, et on Eesti Panga töötaja.Kelm püüjab läbi erinevate valede kätte saada pangakonto andmeid ja nüüd kõigele lisaks saadab ka väljamõeldud töötõendi, millega püüab tekitada usaldusväärsust.
Tegemist ei ole Eesti Pangale kuuluva töötõendiga. Eesti Pank ja teised asutused ei küsi inimestelt mitte kunagi pangakontoga seotud tundlikke andmeid, nagu näiteks PIN1 või PIN2 koodi.
Politsei soovitab katkestada sellisel puhul kõne ning tuletab meelde, et oma andmeid ei tohi jagada ka siis, kui keegi saadab väidetava töötõendi, garantiikirja või tembeldatud ja asutuse logoga dokumendi.


Ossipenko jääb vabadusseKorruptsioonikuritegudes kahtlustatav ettevõtja ja poliitik Nikolai Ossipenko jääb vabadusse, sest riigikohus ei võtnud menetlusse prokuratuuri kaebust tema vahi all hoidmisest keeldumisele.Tartu ringkonnakohus tühistas 24. mail Viru maakohtu 28. aprilli määruse, millega rahuldati riigi peaprokuröri taotlus kahtlustatava Nikolai Ossipenko vahi all pidamiseks rohkem kui 6 kuud. Kohtumääruse kohaselt vabastati kahtlustatav vahi alt.
Kriminaalmenetluse seadustiku kohaselt on eeluurimiskohtunikul võimalik kriminaalasja erilise keerukuse või mahukuse korral erandlikel põhjustel riigi peaprokuröri taotlusel pikendada vahi all pidamise tähtaega üle 6 kuu. Sellise taotluse esitas Viru maakohtule kahtlustatava Nikolai Ossipenko vahistamise pikendamiseks 8 kuuks riigi peaprokurör Andres Parmas. Taotlus rahuldati, kuid selle kohta esitasid määruskaebuse Ossipenko kaitsjad.
Ringkonnakohtu hinnangul ei ole enam põhjendatud Ossipenko suhtes tõkendina vahistamise kohaldamine. Asja analüüsides nähtus ringkonnakohtule, et üle 6 kuu vahistamise pikendamist taotleb prokuratuur selle alusel, et kriminaalasi on hinnatav eriti keeruka ja mahukana. Eelkõige seisneb keerukus ja mahukus selles, et käesoleval hetkel on esitatud kahtlustus mitmele inimesele.
Ehkki kahtlustatavaid on palju, ei anna see ringkonnakohtu hinnangul veel alust järelduseks, et tegemist oleks eriliselt keeruka või mahuka kriminaalasjaga. Ringkonnakohus küll nõustus, et kahtlustatavate suure hulga tõttu võivad menetlustoimingud võtta keskmisest rohkem aega, kuid seejuures ei ole tegemist kriminaalasjaga, mille puhul oleks põhjendatud kahtlustatava vahi all pidamine üle 6 kuu.


Lihtsameelne sai laenu kaela13. juunil alustati kriminaalmenetlust selles, et mais helistati Pärnumaa mehele väidetavalt ettevõttest Blockchain ja öeldi, et tal on saadaval 6700 dollari eest krüptovaluutat. Helistaja sõnul ei saanud raha kanda otse mehe pangakontole, vaid tal soovitati teha samas summas laenutaotlus Bondorale. Helistaja vahendamisel võeti 6500 eurot laenu. Kelmusega loodi mehele ettekujutus, et võttes laenu Bondorast, saab ta hakata kasutama krüptokontole kogunenud raha ja krüptoettevõte tasub tema võetud  laenu. OHTULEHT.EE


Sel reedel SirbisMe peame rääkima arvutimängudest. Pille-Riin Larm vestles Märten Rattasepaga
Märten Rattasepp: „Arvutimängud on praeguseks nii domineeriv kultuurivorm, et selle kui nähtuse „ajaviiteks“ pisendamine tundub absurdne.“
Kui keegi kirjutaks Märten Rattasepast Vikipeediasse artikli, siis küllap tutvustataks teda seal kui andekat ja tunnustatud kirjandusteadlast ja -kriitikut. Priskemaid loorbereid on Rattasepp lõiganud aga hoopis kirjanikuna, ehkki tema sulest ei ole veel ilmunud ühtki raamatut: BAFTA auhindu, Nebulaid ja muid seesuguseid antakse arvutimängude eest. Palusin Märten Rattasepal endale kui võhikule sellest valdkonnast ülevaate anda.
MARIN LAAK: Need rosinad leidku erilist tähelepanu!
Veel kord väliseesti kirjandusest pagulaskultuuri uurija vaatepunktist
Rosinad – just selle toreda metafooriga iseloomustas 23. märtsil ERRi kultuuriportaalis Novaator Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu direktor Andres Kollist väliseesti kirjanduse keskust oma raamatukogus pärast selle rekonstrueerimist.i Aprillis pidin andma kiirvastuse ajakirjaniku liigutavalt lihtsale küsimusele: „Mis siis saaks, kui väliseesti kirjandust enam ei oleks?“ Muidugi, mis siis ikka saab. Või kuhu ta siis kaoks, sest kindlasti on Eesti mäluasutustes kõik hästi hoitud ja seda sõnumit püüdsingi avalikkusele edasi anda. Kuid kas tõesti peab hakkama nüüd, XXI sajandi teisel kümnendil selgitama, kuidas pool eesti kultuurist elas Nõukogude okupatsiooni ajal edasi võõrsil? Kuidas meie pagulased ja nende järeltulijad kandsid oma tegevusega edasi nii kultuurilist kui ka poliitilist järjepidevust, identiteeti ja vabadustahet ning Eesti kodanikena aitasid nad 1991. aastal kaasa riigi iseseisvuse taastamisele?
TAUNO VAHTER: Vestmann ja Piibeleht on surnud ehk Kuidas rääkida spordist?
Kas oluline on võistlusmomendi põnevus, rahvuskaaslase saavutus või soov kuuluda gruppi hirmust jääda ilma teiste elamusest?
Esimest korda hakkasin pikemalt mõtlema, kas on olemas õiget spordist rääkimise viisi, pärast üht pisut kummalist kommentaari. Tuntud ajakirjanik oli aastaid rääkinud, et tahab kirjutada elulooraamatu endisest sportlasest, kuid praegu seda teha ei saa, sest raamatul ei ole sobivat narratiivi, mis oli viisakam väljendus selle kohta, et sportlane oli elus alla käinud.
Oma äraspidine loogika on selles olemas, aga kas sport on siis lugu, mis kulgeb kindla skeemi järgi? Kas on kindlad reeglid, kuidas spordist tuleb rääkida? Kas Eestis on selles plaanis mingid omapärad ja kas need on head või halvad?
RIHO PARAMONOV: Renditõukeratas – kas sõber või vaenlane?
Iduettevõtetega kaasnev majandusloogika on vanad innovatsiooni leviku printsiibid pea peale pööranud.
Liikumisajaloolasele on kõige huvitavamad ajad need, kui liikumisviisis leiavad aset suured üleminekud või isegi hüpped ehk transpordirevolutsioonid (see termin ei ole küll puudustest vaba). Kõige parem sellise ülemineku näide on muidugi XX sajandi algus, kui võeti kasutusele auto. Sellega kaasnes hiiglaslik komplekt muutusi, mida meil, autoajastu inimestel, on tagantjärele üsna raske aduda ja mõtestada, sest keskkonnasfääri kõrval hõlmavad need ka indiviidi psühhofüüsilist toimimist. See tähendab, et auto muutis nii inimese keha kui ka vaimu, mis viis omakorda uute arusaamade ja suhestumisteni maailmaga. Teisisõnu vormus tehnoloogilise hüppe käigus uus inimene.
ÜLO MATTHEUS: Kas maailm on väsinud armastamast?
Nii hiirte paradiisi kui ka hipide eksperiment jõudsid oma loogilise lõpuni, kuid inimkonna eksperiment heaoluühiskonnana kestab edasi.
Mahatma Gandhi „Maailm on väsinud vihkamast“ ilmus 1969. aastal Loomingu Raamatukogus, nüüd juba enam kui pool sajandit tagasi. Sellise pealkirja pani vihiku mõõtu raamatule selle tõlkija Linnart Mäll, kusjuures teosed, millest Gandhi mõtted pärit, kannavad pealkirju „Kõik inimesed on vennad“ („All Men are Brothers“, 1958) ja „Tõde on Jumal“ („Truth is God“, 1957).
JAAK PROZES: Venemaa polevat rahvaste sulatusahi nagu USA
Venemaa rahvad on Putini sõnul konsolideerunud: kui 2017. aastal määratles end eelkõige venemaalasena 63% elanikkonnast, siis 2023. aastal 94% – rahvus ja emakeel pole oluline.
Venemaa Föderatsiooni presidendi Vladimir Putini juhtimisel toimus 19. mail rahvussuhete nõukogu istung, kus arutati riikliku rahvuspoliitika uut strateegiat ning okupeeritud regioonide integratsiooni Venemaa sotsiaalkultuurilisse ruumi, kusjuures rahvuspoliitika muutmine johtuvat välistest ohtudest ja ähvardustest. Istungist võtsid osa Venemaa rahvuspoliitika asjatundjad, duumasaadikud, senaatorid ja rahvuskultuuriautonoomiate juhid.
LOVIISE TALVARU: Sünnis ruum, sünnitusruum, ideaalne sünni(tus)keskkond
Uute haiglate planeerimisel arendatakse küll laste ja vastsündinute keskkonda, kuid ruumid, kus kõik ehk sünd alguse saab, on jäetud unarusse.
Eestis on sünnitusabi kõrgel tasemel, kuid ruumid, kus sünnitatakse, sarnanevad tavaliste palatitega. XX sajandi esimesel poolel sünnitati suuresti veel kodus, kuid paljud tunnustust otsivad arstid hakkasid sünnitust käsitlema kui haigust, millest ainult vähesed pääsevad komplikatsioonidetai, ning arusaam sünnitusest kui loomulikust ja iseenesestmõistetavast nähtusest hakkas taanduma.
Elu juhused ja valikud. Margit Mutso vestles Raoul Kurvitzaga
Raoul Kurvitz: „Päris pöörane on vaadata ultramoodsaid pilvelõhkujate linnu, mis viimased 20 aastat järjest kerkivad – kes oleks võinud arvata, et asjalood niimoodi kujunevad.“
Kui saan pakkumise teha intervjuu tänavuse Kreisi preemia laureaadi Raoul Kurvitzaga, olen hetke kahtlev: Raoul on küll arhitekti haridusega, aga tegutseb kunstivaldkonnas. Kunstist rääkimist ma pisut pelgan – oht, et teose lahtiharutamisel kaob ära see salapära, mis tast kunsti teeb, on suur. Siis aga meenub Kreisi fondi pressiteade: „Perekond Kreisi kümnenda arhitektuuripreemia laureaat on Raoul Kurvitz, kes läbi aegade on tähtsaimaks pidanud kunsti. Fond tunnustab teda uhkete eluvalikute eest!“ Uhked eluvalikud – see kõlab filmilikult, tekitab uudishimu.
BRIGITTA DAVIDJANTS: 10 000 eurot ja merekonteiner. Viis aastat IDA Raadiot
Telliskivi loomelinnakus asuv ja veebis leviv IDA Raadio tähistas tänavu viiendat aastapäeva, mida ei ole üldse vähe. Järelikult on IDA Raadiot vaja. Raadio algatajad Natalie Mets, Robert Nikolajev ja Ats Luik meenutavad, kuidas kõik alguse sai.
VALDUR MIKITA: Nägemuslikud aiad
Eesti on rikas nägemuslike aedade poolest. Mõned neist on reaalsed, mõned eksisteerivad üksnes fantaasiates. Ometi on neil üks ühendav joon – neist hakkab pihta Eesti looduskaitse.
Tartu ülikooli botaanikaaed asub kohas, kus veel kolmesaja aasta eest asus Rootsi kuninganna Ulrika Eleonora nime kandnud bastion. Nii võime rõõmustada, et ajalugu on kulgenud õiges suunas – suurtükitorud on asendunud lilledega. See botaanikaaed on omasuguste hulgas õige tilluke, kuid seda imetlusväärsem on siinne liigirikkus: väikesele maa-alale mahub ära 10 000 taimeliiki, moodustades niiviisi kõige elurikkama paiga mitte ainult Tartus, vaid terves Eestis.
Kolmkümmend head aastat. Margus Maidla vestles Urmas Varblasega
Urmas Varblane: „Eeldan valitsuselt sügavamat ja sisukamat strateegilist planeerimist.“
Riigikogu kiitis 24. mail heaks president Alar Karise ettepaneku nimetada Eesti Panga nõukogu uueks esimeheks järgmiseks viieks aastaks akadeemik Urmas Varblane.
Varblane, kes on olnud Eesti Panga nõukogu liige alates 2009. aastast, asus panga nõukogu juhtima 13. juunil, mil lõppesid senise nõukogu esimehe Mart Laari volitused. Tahtmata kuidagi kahtluse alla seada eelmise nõukogu esimehe teeneid peaministrina ja samuti tema tööd Eesti Panga nõukogu esimehena, on siiski vägagi loomulik areng, et riigi keskpanka juhib majandusteadlane ja mitte ajaloolane.
PANOS KOTZATHANASIS: Aplaus ja kriitika
Kestvad kiiduavaldused Cannes’i esilinastustel viivad filmikriitika taseme alla ja ohustavad konstruktiivset tagasisidet.
Cannes’i festival oli varem märksa polariseerunum: filmidele langesid osaks nii ovatsioonid kui ka väljavilistamine, kirglik publik oli alati valmis oma suhtumist võimalikult häälekalt väljendama. Just seal tabas pahameeletorm Gaspar Noéd „Ümberpööramatu“ ja „Ootamatu tühjuse“ järel, Antonionit ja „Seiklust“, Nicolas Winding Refni ja tema filmi „Ainult jumal andestab“, Bong Joon-hod ja „Okjat“. Terrence Malick sai pärast „Elupuu“ linastumist kuulda juubelduse kõrval ka vilistamist ning Lars von Trieri filmi „Maja, mille Jack ehitas“vi linastuse ajal oli hulgaliselt saalist lahkujaid ja vihastajaid, aga film võeti lõpus vastu püsti seistes aplodeerides. Sellist tervitatavat vastuolu enam ei kohta ning selle asemel valitseb universaalne konsensus: kõik filmid on suurepärased.
LAURENCE BOYCE: Enamat kui lihtsalt proovisõit
Balti filmi- ja meediakoolis pärjati auhinnatseremoonial „Best of BFM 2023“ parimaid töid ja tegijaid enda hulgast.
Balti filmi-ja meediakooli filmide auhinnatseremoonia „Best of BFM 2023“ 8. VI. BOBga ehk Bobiga auhinnatud filme saab vaadata Elisa TVs, platvormil Elisa Stage ja Tallinna ülikooli Youtube’i kanalil.
RAGNE KÕUTS-KLEMM: Ajakirjandusele peab jääma piisavalt raha
Meediatoodete käibemaks tõstetakse viie protsendi pealt üheksale. Miks sellise näiliselt nii väikese kasvu pärast nii suur kisa?
Viimastel päevadel on hakanud meediaettevõtted üha rohkem lärmi lööma käibemaksutõusu pärast. Meediatoodete käibemaks tõstetakse viie protsendi pealt üheksale. Miks sellise näiliselt nii väikese kasvu pärast nii suur kisa? Meediaettevõtted hindavad, et muudatus toob neile riigile tasutuna kaasa 3-4 miljonit lisakulu. Jaotatuna mitme suurema ettevõtte peale, millest suuremate aastakäive on 30–50 miljonit, ei ole see samuti suur kulu.
Arvustamisel
Hiiumaa II kirjandusfestival
EKA lõputööde festival „Tase“
festivalid „Fuzz Salvation“ ja „Odessa Classics Tallinn“ ning Paavli kultuuritehase avamisfestival
rahvusvaheline visuaalteatrifestival „Tallinn Treff“
näitused: Kuidas.worksi „Maast linnaks“, Angela Maasalu „Klaasist südamega narr“, László Moholy-Nagy „Valgusmäng“ ning Tiina Tammetalu „Exodus“ ja „Tänuteenistus“
Paide teatri „Väljak“
Ugala teatri „Kaheteistkümnes öö“
BodyCartography Projecti „Vastupanu väljasuremisele“
BFMi filmikunsti XIV lennu komöödiafilmide kassett „Nii jääbki v?“
mängufilm „Sügavik“
Esiküljel kirjanik Märten Rattasepp. Foto Piia Ruber
Järgmine Sirp ilmub 30. juunil.