Põllumajandus- ja Toiduamet tuvastas meest võõrsuhkruidPõllumajandus- ja Toiduamet
PRESSITEADE
23.02.2023
Põllumajandus- ja Toiduamet tuvastas meest võõrsuhkruid
Kreeta meest tuvastati lisatud suhkruid. Tooted kõrvaldati müügilt.
Eesti meest võõrsuhkruid ei tuvastatud.
Põllumajandus- ja Toiduameti toiduosakonna peaspetsialisti Merle Laurimaa
sõnul uuriti 2022. aastal 20st meeproovist võõrsuhkruid ehk lisatud
suhkruid. "Proovidest neli olid Eesti päritolu ja 16 välismaist päritolu
meed. Proove võeti nii kauplustest, kui hulgiladudest," kirjeldas
Laurimaa.
"Ühel juhul tuvastati tootes võõrsuhkruid. Nii nagu ka varasemal aastal,
siis Eesti meest võõrsuhkruid ei leitud, ehk tegemist oli välismaist
päritolu tootega. Tegemist on pettusega, kus tarbijat eksitakse. Antud
toode kõrvaldati müügilt," selgitas Laurimaa. Tarbijatel, kes on
kõnealusest partiist endale tooteid soetanud, on õigus pöörduda
kaupleja poole, kust toode osteti.
Toode, mis 2022. aastal sisaldas võõrsuhkruid:
Minos select Kreeta tüümianimesi 400 g, parim enne 20.02.2023, partii nr
L2102203. Mee maaletooja oli Tyche Industries OÜ. Toode oli saadetud
Eestisse Kreeka ettevõttest CANDIA NUTS S.A.
2020. aastal võeti 50 meeproovi mee autentsuse tuvastamiseks. Nendest
nõuetele mittevastava tulemuse andis 8 proovi ehk 16% uuritud proovidest
olid nõuetele mittevastavad. 2021. aastal võeti 49 meeproovi, millest
nõuetele mittevastava tulemuse andis 10% ning 2022. a võeti 20 meeproovi,
millest nõuetele mittevastava tulemuse andis 5%.
Meele ei tohi lisada suhkruid, sest vastavalt mee määrusele on mesi
looduslik magus aine, mida toodavad mesilased (Apis mellifera) taimede
nektarist ning elusate taimeosade ja neist toituvate putukate eritistest,
mida mesilased koguvad, seda endile eriomaste ainetega ühendades
muundavad, kärjekannudesse paigutavad, seal kuivatavad ja ladustavad ning
lõpuks sinna küpsema ja valmima jätavad. Lisaks tohib meele, mida
turustatakse mee nimetuse all või kasutatakse toidu koostises lisada
üksnes mett. Seega toodet, mis ei ole puhas mesi, ei tohi mee nimetuse all
turustada.
[cid:image003.png@01D94782.CB513E00]

Teate edastas

Elen Kurvits
nõunik
kommunikatsiooniosakond
Põllumajandus- ja Toiduamet
_____________________________
elen.kurvits@pta.agri.ee<mailto:elen.kurvits@pta.agri.ee>
5865 0594
Teaduse tn 2 / Saku, Harjumaa 75501 / pta.agri.ee<http://www.pta.agri.ee/>

TÄHELEPANU *** See e-kiri (kaasa arvatud manused) on mõeldud ainult
e-kirja adressaatidele ning võib sisaldada ametialaseks kasutamiseks
ettenähtud teavet. Teavet ei tohi ilma saatja selgelt väljendatud loata
edasi saata ega mistahes viisil kõrvalistele isikutele avaldada. Juhul,
kui Te olete saanud käesoleva e-kirja eksituse tõttu, palun teavitage
sellest kohe saatjat ning kustutage e-kiri oma arvutist.
ATTENTION *** This e-mail and its attachments may contain official
information. If you are not the intended recipient, please notify the
sender immediately, delete this e-mail and destroy any copies. Any
dissemination or use of this information by a person other than the
intended recipient is unauthorized and may be unlawful.


Amet tuvastas meest võõrsuhkruidTALLINN, 23. veebruar, BNS – Põllumajandus- ja toiduametamet tuvastas Kreeta meest võõrsuhkruid ning tooted kõrvaldati müügilt, samas Eesti meest võõrsuhkruid ei tuvastatud.
Põllumajandus- ja toiduameti toiduosakonna peaspetsialisti Merle Laurimaa sõnul uuriti 2022. aastal 20st meeproovist võõrsuhkruid ehk lisatud suhkruid. "Proovidest neli olid Eesti päritolu ja 16 välismaist päritolu meed. Proove võeti nii kauplustest, kui hulgiladudest," kirjeldas Laurimaa.
"Ühel juhul tuvastati tootes võõrsuhkruid. Nii nagu ka varasemal aastal, siis Eesti meest võõrsuhkruid ei leitud, ehk tegemist oli välismaist päritolu tootega. Tegemist on pettusega, kus tarbijat eksitakse. Antud toode kõrvaldati müügilt," selgitas Laurimaa. Tarbijatel, kes on kõnealusest partiist endale tooteid soetanud, on õigus pöörduda kaupleja poole, kust toode osteti.
Toode, mis 2022. aastal sisaldas võõrsuhkruid: Minos select Kreeta tüümianimesi 400 g, parim enne 20.02.2023, partii nr L2102203. Mee maaletooja oli Tyche Industries OÜ. Toode oli saadetud Eestisse Kreeka ettevõttest CANDIA NUTS S.A.
2020. aastal võeti 50 meeproovi mee autentsuse tuvastamiseks. Nendest nõuetele mittevastava tulemuse andis 8 proovi ehk 16 protsenti uuritud proovidest olid nõuetele mittevastavad. 2021. aastal võeti 49 meeproovi, millest nõuetele mittevastava tulemuse andis 10 protsenti ning 2022. a võeti 20 meeproovi, millest nõuetele mittevastava tulemuse andis 5 protsenti.
Meele ei tohi lisada suhkruid, sest vastavalt mee määrusele on mesi looduslik magus aine, mida toodavad mesilased (Apis mellifera) taimede nektarist ning elusate taimeosade ja neist toituvate putukate eritistest, mida mesilased koguvad, seda endile eriomaste ainetega ühendades muundavad, kärjekannudesse paigutavad, seal kuivatavad ja ladustavad ning lõpuks sinna küpsema ja valmima jätavad. Lisaks tohib meele, mida turustatakse mee nimetuse all või kasutatakse toidu koostises lisada üksnes mett. Seega toodet, mis ei ole puhas mesi, ei tohi mee nimetuse all turustada.
Tallinna toimetus, +372 610 8852, sise@bns.ee
Baltic News Service


Linnu väljaheide võib viidata turisti ohustavale pettuselePetturid sihivad suuremates linnades enamasti just turiste, sest neil võib olla kaasas palju raha või väärtuslikke esemeid ning ei tunne ümbruskonda. Mõned reisijad on aga levinumad petuskeemid kirja pannud ning neid sotsiaalmeedias jaganud, et pahaaimamatud turistid kehva olukorda ei satuks, vahendab Express. Sotsiaalmeediaplatvormil Reddit selgub, et turiste kiusavad kelmid on üha nutikamad ning mõtlevad välja lausa naljakaid skeeme. Üks kogenud reisija kirjutab, et kui inimesele keset tänavat lind peale kakab, siis on suur tõenäosus, et see võib olla petturi osav trikk.
Linnukaka pettus on välismaal üsna tavaline ja tähendab tavaliselt seda, et kelm pritsib turisti valge vedelikuga. Seejärel läheneb segaduses turistile pealtnäha sõbralik inimene tänavalt, kes pakub ennast appi ning pühib rätikuga inimese puhtaks. Vahetu suhtluse käigus üritab teine pettur samal ajal ohvri kotist või taskust midagi näpata. Seega soovitatakse turistidel meeles hoida kindel reegel: kui lind sinu peale kakab, siis ära võta kelleltki abi vastu ning lahku sellest kohast nii kiiresti kui võimalik.
Eelmise aasta märtsis vahistati Hispaanias Costa del Solis kaks meest, kes just sel viisil turistidelt varastada üritasid. Mehi süüdistati turistidelt pihta pannud kontaktivabade pangakaartide kasutamises.
Sõbralikud kohalikud elanikud võivad puhkust mõnusamaks muuta, kuid turistid peaksid olema kõikide võõraste suhtes ettevaatlikud. Reisijad ei tohiks kunagi minna koos võõraste kohalikega eraldatud kohtadesse ja peaksid pigem viibima avalikes ruumides. See ohtlik mure on aktuaalne veebilehel Airbnb, kus turistid saavad broneerida ekskursiooni kohaliku elanikuga, et puhkusekoha kohta rohkem teada saada.
Lisaks hoiatati turiste taksode eest. Tark reisija kirjutas Redditis, et kui taksos on sõidu jooksul läbitud kilomeetrite ja sõidusumma arvesti katki, siis on kindlasti tegemist pettusega. Selleks, et suurest rahasummast mitte ilma jääda, soovitab postituse tegija enne taksosõitu transpordi hind selgeks teha. Kõige lihtsam lahendus olukorraga hakkama saada, on taksost väljuda ning endale uus sõiduvahend leida.
Kui taksomeeter on katki, võivad juhid püüda turistidelt sõidu eest liiga palju raha küsida, sest nii juht kui ka reisija ei tea kindlat hinda. Turistid saavad seda pettust vältida, kasutades välisreisidel taksorakendusi nagu Bolt või Uber. Hea lahendus on ka hotelli infolauast abi küsida, sest nad oskavad enamasti usaldusväärseid taksofirmasid soovitada.
Üks reisija hoiatas turiste, et kui võõras linnas on miski äärmiselt odav, kuid selle kohta pole internetis infot, siis võib see samuti pettus olla. Puhkuse ajal on tore leida soodsaid hindu, kuid mõnikord on pakkumised liiga head, et tõsi olla. Kui restorani hinnad või ekskursioon tundub ebanormaalselt odav, siis tasuks enne raha kulutamist arvustusi kontrollida. Teiste turistide antud hinnangud on heaks teejuhiks, sest tihti annavad reisijad soovitusi heade kohalike restoranide ja reisifirmade kohta.


Kreekas valmistatud ja Eestis müüdud meest leiti võõrsuhkruidF: Pixabay
Kreeta meest tuvastati lisatud suhkruid. Tooted kõrvaldati müügilt. Eesti meest võõrsuhkruid ei tuvastatud.
Põllumajandus- ja toiduameti toiduosakonna peaspetsialisti Merle Laurimaa sõnul uuriti 2022. aastal 20 meeproovist võõrsuhkruid ehk lisatud suhkruid. „Proovidest neli olid Eesti päritolu ja 16 välismaist päritolu meed. Proove võeti nii kauplustest kui ka hulgiladudest,“ kirjeldas Laurimaa.
„Ühel juhul tuvastati tootes võõrsuhkruid. Nii nagu ka varasemal aastal, siis Eesti meest võõrsuhkruid ei leitud, ehk tegemist oli välismaist päritolu tootega. Tegemist on pettusega, kus tarbijat eksitakse. Antud toode kõrvaldati müügilt,“ selgitas Laurimaa. Tarbijatel, kes on kõnealusest partiist endale tooteid soetanud, on õigus pöörduda kaupleja poole, kust toode osteti.
Toode, mis 2022. aastal sisaldas võõrsuhkruid:
Minos select Kreeta tüümianimesi 400 g, parim enne 20.02.2023, partii nr L2102203. Mee maaletooja oli Tyche Industries OÜ. Toode oli saadetud Eestisse Kreeka ettevõttest CANDIA NUTS S.A.
2020. aastal võeti 50 meeproovi mee autentsuse tuvastamiseks. Nendest nõuetele mittevastava tulemuse andis 8 proovi ehk 16% uuritud proovidest olid nõuetele mittevastavad. 2021. aastal võeti 49 meeproovi, millest nõuetele mittevastava tulemuse andis 10% ning 2022. a võeti 20 meeproovi, millest nõuetele mittevastava tulemuse andis 5%.
Meele ei tohi lisada suhkruid, sest vastavalt mee määrusele on mesi looduslik magus aine, mida toodavad mesilased (Apis mellifera) taimede nektarist ning elusate taimeosade ja neist toituvate putukate eritistest, mida mesilased koguvad, seda endile eriomaste ainetega ühendades muundavad, kärjekannudesse paigutavad, seal kuivatavad ja ladustavad ning lõpuks sinna küpsema ja valmima jätavad.
Lisaks tohib meele, mida turustatakse mee nimetuse all või kasutatakse toidu koostises lisada üksnes mett. Seega toodet, mis ei ole puhas mesi, ei tohi mee nimetuse all turustada.
Hoolid Eesti loodusest ja tahad olla kursis keskkonnauudistega? Saadame sulle kord nädalas ülevaate Eesti suurima roheportaali parimatest lugudest.
Liitun


Luminor: pettuste arv on tõusuteelLuminori pettuste tõkestamise spetsialist Veiko Kiik paneb inimestele südamele, et internetis kaupade ja teenuste ostmisel tuleb olla väga tähelepanelik, sest ostlejate heatahtlikkust kuritarvitada soovivate petturite arv kasvab ning nende võtted muutuvad järjest professionaalsemaks.„Pettuste arv on kogu maailmas tõusuteel ning kurjategijad võtavad kasutusele aina rohkem uusi skeeme, et inimeste rahale ligi pääseda. Seejuures viiakse pettused sageli läbi nii osavalt, et tagantjärele võib inimestel olla isegi keeruline meenutada ja aru saada, millise tegevuse käigus täpselt ohvriks langeti,“ ütles Kiik.
Üheks heaks pettuse näiteks on palju kasutatud saadetistega seotud pettuse skeem, mille käigus saadetakse mõne tuntud kullerfirma nimel võltssõnumeid paki kättetoimetamise kohta ning näiliselt suunatakse inimene makset tegema. Selle käigus varastatakse aga hoopis inimese kaardiandmed. Teisalt tuleb ette ka juhtumeid, kus inimeste raha või andmeid üritatakse saada heategevuspettuste kaudu ehk annetuste ettekäändel.
Politsei on Eestis eelmise aasta kohta registreerinud 293 panga jäljendamise kelmuse juhtumit, kahjusummaga ligi 1,3 miljonit eurot ning 268 investeerimiskelmuse juhtumit kahjusummaga ligi 3,1 miljonit eurot. Luminori eelmise aasta statistika pinnalt on kõige levinumad petuskeemid endiselt andmepüük, sh petukõned ja SMS-pettused. Üks jagu esines ka armu- ja investeerimispettusi ning veebipõhist müügipettust.
„Eelmisel aastal õnnestus Luminori spetsialistidel päästa umbes kolmandik klientidelt juba välja petetud vahenditest. See tähendab juba ära tehtud ülekannete peatamist ning teistest pankadest vahendite tagasi nõudmist. Kahjuks ei õnnestu sageli siiski juba tehtud samme tagasi pöörata ning tegelikkuses on parim pettusevastane meede ennetus ning inimeste teadlikkuse kasv,“ lisas Kiik.
Kuidas end pettuste vastu kaitsta?
Üks kõige levinum pettuseliik on andmepüük, mis võib toimuda nii tekstisõnumite, telefonikõnede kui ka e-kirjade kaudu ning mille käigus meelitatakse inimesi avaldama nii isiklikke- kui ka pangaandmeid. Sageli võib saadetud sõnum hõlmata ka pahavara või linke petulehekülgedele. Petturid proovivad muuta oma sõnumid võimalikult usutavaks ja seepärast langevad inimesed paraku skeemide ohvriks.
„Kõige olulisem on teada, et pank ei helista kunagi klientidele, et küsida tema kontonumbrit või maksekaardi üksikasju, nagu kaardi number ja kaardi pöördel olev CVV-kood. Samuti ei paluta kliendil ei kõne, kirja ega ka SMS-i vahendusel internetipanka sisse logida,“ rõhutab Kiik.
Selle aasta alguses on sagenenud ka investeerimiskelmused, kus inimestega võetakse telefoni teel ühendust ning pakutakse kiiret kasumi teenimise võimalust. Esineb ka juhtumeid, kus suhtluse käigus paigaldatakse ohvri arvutisse programm, mis võimaldab seadet distantsilt juhtida ning tehinguid seeläbi lihtsalt teha.
Luminori pettuste tõkestamise spetsialisti sõnul on kõige olulisem veenduda alati saabunud sõnumite, telefonikõnede ja e-kirjade autentsuses. Kahtluse korral ei tohi kindlasti oma andmeid kolmandate osapooltega jagada ning kõik pakkumised, mis tunduvad uskumatult head, et olla tõsi, seda üldjuhul polegi.
Näiteid enim levinud petuskeemide kohta ning nõuandeid, kuidas nendes olukordades käituda, leiab siit!


Karis kutsus Aafrika väljaandes mõistma hukka Venemaa agressiooni UkrainasPresident Alar Karis avaldas täna Keenia väljaandes Nation artikli, milles kutsus rahvusvahelist üldsust üles mõistma hukka ÜRO Julgeolekunõukogu alalist liiget Venemaad, kes rikkus jõhkralt ÜRO põhikirja ja tungis kallale oma naabrile Ukrainale.Avaldame Karise artikli täismahus

Kaugel põhjas Eestis olen tunnistajaks kiiretele muutustele Aafrikas.
Digilahendused ja roheline energia avavad uusi võimalusi ning Aafrika mandri vabakaubanduspiirkond kasvatab üleaafrikalist kaubandust ja aitab luua ühtset Aafrika digitaalset turgu.
Uuenduslikud lahendused hariduses aitavad tulevikus töökohti pakkuda. Keenia on teinud suuri edusamme, olles näiteks maailmas liider digitaalsete maksete platvormiga M-Pesa.
Need protsessid peegeldavad sarnaseid muutusi Balti riikides 1990. aastatel. Eesti on 1,3 miljoni elanikuga Euroopa Liidu kõige väiksema rahvaarvuga riik, mille rahvastikutihedus on vaid 28,4 inimest ruutkilomeetri kohta ja 60 protsenti riigist on kaetud metsaga.
Me oleme tehnoloogias, eriti digitaalsetes avalikes teenustes, kõrgelt arenenud. Meie SKT elaniku kohta tõusis 1990. aasta 3584 dollarilt 21 707 dollarini. Meil on 10 ükssarvikut – ettevõtet, mille väärtus on üle miljardi dollari. Nagu me Eestis ütleme «pole paha». Super hea, nagu paljud teised ütleksid.
Legendaarne kirjanik ja rändur Ernest Hemingway ütles kord, et igast sadamast võib leida vähemalt kaks eestlast. Tõsi, eestlased on viibinud paljudes Aafrika nurkades – alates 17. sajandist, töötades Rootsi Aafrika Kompaniis Guinea lahe ääres Cabo Corsos (praegune Ghana) kuni 20. sajandini, mil Leonhard Blumer elas Arushas ja koostas Masai õigekirjaraamatut.
Õnneks on mul Aafrikaga isiklik side. Riigikontrolörina jagasin Eesti kogemusi Nigeeria kolleegidega. 2013. aastal allkirjastasin Nairobis Unepis keskkonnaaudiitorite nimel vastastikuse mõistmise memorandumi. Aafrika kõrgeimate kontrolliasutuste organisatsiooni külalisena külastasin Kinshasat.
Keeruline ajalugu
Meie rahval on keeruline ajalugu. Eesti oli sajandeid okupeeritud mitme võimu poolt. Viimati kaotasime Nõukogude Liidule viis aastakümmet. Kui me 1991. aastal oma iseseisvuse taastasime, olime väikese rahvaarvuga vaene riik, millel puudusid loodusvarad. Meie ainus ressurss oli meie inimesed!
Kuidas me seda tegime? Esiteks haridus, internet igasse kooli ja programmeerimine õppekavades. Kõik peavad oskama arvutit kasutada ja internet peab olema kõigile kättesaadav avalik hüve. Igas linnas ja külas on avalikke kohti, kus internet on tasuta.
Teiseks paberivaba, nullbürokraatiaga avalik teenus, mis säästab raha ja pakub oma teenuseid 24/7 täiesti läbipaistvalt. Transparency Internationali korruptsioonitajumise indeks on Eesti 180 riigi seas 13. kohal. Uut ID-d, passi või juhiluba saab taotleda internetis. 99 protsenti valitsuse teenustest on veebis kättesaadavad.
Kolmandaks, me austame inimõigusi ja vabadusi. Unistus liituda Euroopa Liidu ja NATOga on olnud reformide liikumapanev jõud. Oleme omal nahal kogenud, et totalitaarsed ja autoritaarsed süsteemid ei too rikkust kõigile. Need väga rikutud süsteemid hoiavad kõik vaeste ja represseeritutena.
Teine asi, mis meid Aafrikaga ühendab, on meie ettevõtlikkus. Meie ettevõtted tegutsevad teie mandril. Tuntuim on Bolt, mis tegutseb kaheksas Aafrika riigis, pakkudes mobiilsuse superrakendust miljonitele. Meie IT-ettevõtted on aidanud luua e-riigi lahendusi Namiibias, Beninis ja Nigeerias, kui nimetada vaid mõnda.
Meie koostöö Keeniaga tugevneb. Koos teiste Team Europe partneritega alustame sel aastal mastaapset inimkeskse digitaliseerimise projekti, mille käigus jagab Eesti ekspertteadmisi e-riigi süsteemide rajamiseks. Eelmisel aastal sõlmisid Eesti ja Keenia haridusalase vastastikuse mõistmise memorandumi.
Eesti on aidanud ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti UNCHRi kaudu Kakuma pagulaslaagrit põllumajanduse, ettevõtluse ja digitaalse kirjaoskuse ning toiduabi arendamisel. Plaanime korraldada mais Tallinnas esimese Eesti-Aafrika ärifoorumi, mis keskendub digitaalsele transformatsioonile, rohelistele tehnoloogiatele ja haridusele.
Kuid ettevõtlus ei saa areneda ilma vabaduseta valida oma saatus, kellega soovid koostööd teha ja liidud, milles soovid olla. Sellest ka meie toetus Ukrainale. Mõistame teravalt hukka rahvusvaheliste lepingute ja ÜRO põhikirja rikkumise ning jõu kasutamise riigipiiride muutmiseks. Ükski totalitaarse riigi juht ei tohiks sellest karistuseta pääseda.
Ma austan sügavalt Keenia suursaadikut ÜRO juures Martin Kimanit, kes pidas ÜRO Julgeolekunõukogus võimsa kõne, öeldes: «Usume, et kõigis kokkuvarisenud impeeriumitest moodustatud riikides on rahvaid, kes igatsevad lõimuda naaberriikide inimestega. See on normaalne ja arusaadav. Keenia aga lükkab tagasi sellise igatsuse alalhoidmist jõu abil.»
Homme Eesti iseseisvuspäeva tähistades kutsume rahvusvahelist üldsust üles mõistma hukka ÜRO Julgeolekunõukogu alalist liiget Venemaad, kes jätkab ÜRO põhikirja agressiivset ja ennekuulmatut rikkumist.


Atso Matsalu: aitab korrumpeerunud Keskerakonnast ja räuskavat EKRE-stEesti vabaks! Vabaks korruptsioonist ja räuskamisest!
Homme möödub üks aasta sellest, kui Venemaa kuulutas Ukrainale sõja. Samal päeval on meil privileeg tähistada Eesti Vabariigi 105. sünnipäeva. Ukrainlased võitlevad ka meie vabaduse eest. Nende sõda on meie sõda. Ukrainlased tuletavad meile iga päev meelde, et ühtegi päeva vabana ei saa me iseenesest mõistetavana võtta.
Keskerakonna korruptsiooniskandaalid üksteise järel
Lisaks füüsilisele vabadusele on eestlastel vaja vaba ja ausat poliitikat. Täna oleme me korruptantide ning räuskavate ja ebaviisakate poliitikute ikkes. Eestlased väärivad ausat poliitikat ning riigimehelikke juhte. See, mis toimub praegu poliitikas, on kõike muud.
Kui kaua peavad maksumaksjad lugema uudiseid, kuidas järjekordne keskerakondlane, Siret Kotka, on kasutanud tema raha ühe enda kolme kodu üüri maksmiseks...
Olenemata Jüri Ratase välja saadetud meilist palvega erakonnakaaslastel „lõpetada korruptiivne ja ebaeetiline käitumine“ ei läinud kaua kui paljastati Tõnis Liinati Pirita linnaosavanema ametiseisundi kuritarvitamine ning altkäemaksu võtmine. Eelnevalt esitati eelmise aasta maikuus endisele Keskerakonna peasekretärile Mihhail Korb’le ja MTÜ Keskerakonnale süüdistus mõjuvõimuga kauplemises. Mailis Repsi võimalikud korruptsiooni lood vajaks siinkohal lausa eraldi raamatut.
Kas me sellist korruptiivset Eestit tahtsimegi? Vastuseks on kindel „Ei!“.
Räuskavad EKRE poliitikud
Korruptantidele lisaks peame kuulama riigikogu infotundides EKRE liikmete räuskamist ja solvanguid naiste ning sõjapõgenike suunas. Näiteks süüdistas EKRE esimees Mart Helme ukrainlannasid, kes on pidanud enda mehed, pojad ja isad sõjarindele jätma, et lapsed turvalisse paika toimetada, siin Eestis prostitutsiooniga tegelemises ja suguhaiguste levitamises. Selline käitumine näitab olematut empaatiat poliitikute poolt. Samuti solvab see eestlaste intelligentsi ning jätab välispoliitikas äärmiselt ebaprofessionaalse mulje.
Vahel jääb mulje, et nii mõnigi teine EKRE poliitik on pandud riigikogusse lihtsalt tsirkust tegema, näiteks Kalle Grünthal, kelle käitumine tekitab vaid piinlikkust. Kasvõi naispeaministri kõnetamine „lillekesena“, mis näitab poliitiku äärmist lugupidamatust naiste suhtes ja selget probleemi (nais)autoriteediga. Sellistel poliitikutel ei tohiks olla kohta riigikogus.
Kaua me oleme veel nende pantvangis? Me väärime paremat Eestit. Me väärime vaba Eestit. Me väärime korruptsioonivaba ja riigimehelikku poliitikat. Õnneks on valimised ukse taga ja igal täiskasvanul kodanikul on võimalus anda oma hääl. Ainult nii saab olla riik oma rahva nägu.
Ma tean, et selleks näoks ei ole korruptandid ja märatsejad. Eesti 200 erakonnas kandideerivad inimesed, kes ei vaja poliitilisi kohti, nad on ühiskonnas oma ala spetsialistid ja soovivad anda oma panuse Eesti arengu ja tuleviku jaoks. Eesti 200 on uus jõud, kes suudab tuua muudatusi poliitika kultuuris ja kellel on nulltolerants korruptsioonis.


Esmaspäev, 27. veebruarDoonorid saavad verd loovutada täna kell 9.30–13 Sakala keskuses. Võta kaasa pildiga isikut tõendav dokument ja tule tervena. Tallinna tänav 5, Viljandi.
Sakala keskuse sammassaalis algab täna kell 12 loeng teemal «Kuidas ära tunda kelmust». Vestleb ja küsimustele vastab veebipolitseinik Elerin Tetsmann Viljandi politseijaoskonnast. Korraldab Viljandi päevakeskus. Infotelefon 5782 2679. Tallinna tänav 5, Viljandi.
Ugala teatri väikeses saalis algab täna kelle 19 Endla teatri külalisetendus «Tantsutund».
NÄITUSED
Kondase keskuses 23. märtsini Katri Smiti originaalgraafika «Krigale-kurr/Viljandi», 25. märtsini Allar Taela «Suuga teeb suure linna, käega ei kärbsepesagi», Maris Siimeri maalinäitus «Põhisoontes» ja Kondase keskuse skulptuurikogu. Pikk tänav 8, Viljandi.
Karksi-Nuia kultuurikeskuse sinises saalis 31. märtsini «Eesti pressifoto 2021». Esimese korruse fuajees 28. veebruarini Ülo Soometsa fotonäitus. Teise korruse fuajees 28. veebruarini laste joonistused «Minu kodu on Mulgi vallas». Viljandi maantee 1, Karksi-Nuia.
Abja kultuurimaja esimese korruse fuajees veebruari lõpuni näitus «A(b)ja lugu vanade päeväpilte pääl». Pärnu maantee 28, Abja-Paluoja.
Viljandi linnaraamatukogus veebruari lõpuni Mihkel Koitmäe koomiksite näitus ja trepigaleriis Kerttu Kruusla fotonäitus. Märtsi lõpuni Bàlint Pörneczi näitus «Figuràk». Tallinna tänav 11/1, Viljandi.
Sakala keskuses 7. märtsini Jaanika Bahvali näitus «Savigalaktikad». Tallinna tänav 5, Viljandi.
Suure-Jaani raamatukogus ja kultuurikeskuses on 15. märtsini näha Anu Raua vaipade kavandid ning eesti tõlkija Valda Raua tõlgitud raamatute ja mälestuste näitus. Ilmatari tänav 9, Suure-Jaani.
Viljandi muuseumis 25. märtsini näitus «Villem Ormisson. Värvid ja Viljandi», mis on pühendatud kunstniku 130. sünniaastapäevale. Johan Laidoneri plats 10, Viljandi.
Rüki galeriis Art Allmägi ja Katrin Piile näitus «Paremad ajad ...». Tartu tänav 7c, Viljandi.
Viljandi Vabaduse platsil fotonäitus «Laulupeo teekond läbi aegade».


Riho Ühtegi: sõja-aasta on näidanud, milline jõud on patriotismil   Sõda Ukrainas on tõestanud, kui efektiivne võib olla hajutatud lahingutegevus ja mittelineaarne lahinguruum, kus kergete väikeste üksustega kulutatakse ja kurnatakse vastase lahinguüksusi, mis ei saa rakendada oma ülekaalu tulejõus ning manöövris, kirjutab brigaadikindral Riho Ühtegi.   24. veebruaril möödub aasta päevast, mil Venemaa alustas Ukraina vastu uut sõjalist operatsiooni. Ütlen "uut" seepärast, et 2014. aastal alanud invasioon Ukraina vastu polnud selleks ajaks kuidagi  lahenenud ning 24. veebruaril 2022 alanud rünnak oli seega jätkuks seni kestnud konfliktile.  Rahva ja vabatahtlike roll  Operatsioon, mille eesmärgiks Vene võimude sõnul oli Ukraina "denatsifitseerimine ja demilitariseerimine" pidanuks kestma kümmekond päeva, mille jooksul loodeti vallutada Kiiev ja vahetada välja valitsus, et siis uue paika pandava valitsuse toel täiesti ametlikult muuta Ukraina kuulekaks vasalliks Venemaale. Sellist stsenaariumi on Venemaa kasutanud korduvalt varemgi, nii "iseseisvusid" Krimm, Lugansk ja Donetsk, aga nii okupeeriti 1940. aastal ka Eesti. Paraku ei arvestanud Vene pool sellega, et Ukraina ei käitu ootuste kohaselt, vaid hakkab vastu kogu rahvaga ning valitsus ei põgene nahka päästes riigist, vaid jääb riigi etteotsa ka puhkenud sõja ajal. Minu hinnangul sai just rahva ja vabatahtlike roll neil päevil otsustavaks, et Kiiev jäi Vene vägede poolt võtmata. Šokk, mis venelasi tabas oli sedavõrd suur, et nende vägi seisis nädalaid paigal ning hävines nii füüsilises kui ka mentaalses tähenduses. Operatsioon oli läbi kukkunud, kuid Venemaa juhtkond keeldus jonnakalt kaotust tunnistama ning vahetas välja ühe operatsiooni juhi teise vastu. Kiiresti pühiti tolm maha relvajõududes varem valmis joonistatud Novorossia "vabastamise" sõjaplaanilt ja kuigi vägesid ning varusid oli vähe, asuti agaralt Lõuna-Ukrainat vallutama. Algne edu pöördus varsti Ukraina kasuks ning taas tuli ambitsioonides teha korrektuure, et sõjas kaotajaks mitte jääda. Taas vahetati juhtkondi, korrigeeriti plaane ning nüüd on Venemaa eesmärk Ukrainas "vabastada" Donetski ja Luganski "vabariigi" territooriumid, peale mida võidakse öelda, et sõjalise operatsiooni eesmärgid on täidetud. Vaja on väikestki edu ning selgelt piiritletud tulemust, et päästa kasvõi pisut Venemaa sõjamasina reputatsioonist, et edasi minna hübriidsõja järgmisse faasi ehk diplomaatiliste väljapressimiste teele.  Mida toovad järgmised nädalad ja kuud?  Sõda jätkub, inimesed surevad, pooled valmistuvad kevadkampaaniaks, kuid ilmselt on kõige selle taustal siiski üha tugevnev huvi jõuda rahuläbirääkimisteni. Nagu ütlesin – hübriidsõja diplomaatilisse faasi. Ja kuigi mõlemad sõdivad pooled avalikult teineteisega ei suhtle, sõltub edasine asjade käik pigem kolmandatest osapooltest, sest nii Ukrainal kui teatud määral ka Venemaal on ressursid otsakorral. Jah, Venemaa lõputud laod ja laoplatsid võivad olla veel täis tanke ning laskemoona, kuid Vene pool saab väga hästi aru, et vananenud tehnikaga pole neil Ukraina vastu võimalusi, kui lääs jätkab Ukraina toetamist. Rahu tahavad ka paljud lääneriigid, sest sõda Ukrainas kurnab kõiki.  Mida on siis sõja aasta meile õpetanud?  Kõigepealt kindlasti seda, mida meie, Venemaa lähinaabrid, oleme kogu aeg korrutanud: Venemaa on ohtlik ja võib käituda täiesti ettearvamatult ning brutaalselt. Venemaa sõjapidamise põhimõtted pole aastasadadega muutunud. Tsiviiltaristu ja elanikkonna hävitamine, millega kaasnevad küüditamised ning massimõrvad, eluks vajalike installatsioonide pommitamine ja muu säärane tegevus, mis arvati olevat jäänud 20. sajandi sõjapidamisse, on Vene sõjapidamises endiselt omal kohal. Kujutan ette, milline šokk see lääneriikides võis olla, kui meediasse ilmusid esimesed pildid purustatud elumajadest ja tapetud lastest. Aga see oli nii vaid läänes. Lihtne Venemaa kodanik seda ei uskunud, sõimas neid pilte lääne propagandaks ja toetab sõda Ukrainas praeguseni. Teiseks šokeerivaks õppetunniks ongi vast see, kui lamedaks on lihtvitud Vene rahva meeled, et Venemaal pole siiani tekkinud arvestatavat opositsiooni, mis oleks sõja vastu. Ja enamik neist, kes sõja vastu sõna võtavad, on mobilisatsiooni vastu või avaldavad rahulolematust heaolu vähenemise üle, kuid Venemaa tegevust Ukrainas hukka ei mõista. Mulle meeldib oma loenguid alustada mõttekäiguga, et sõjapidamise võime koosneb kolmest komponendist, milleks on füüsiline komponent ehk relvad, võitlejad, laskemoon, oskused, kontseptuaalne komponent ehk üldine mõistmine kaasaegsest sõjapidamisest, õige doktriini valik ja selle üldrahvalik aktsepteerimine, ning moraalne komponent ehk siis ühtsustunne, motiveeritus, patriotism ja muud moraalsed väärtused. Me tähtsustame tihti üle just füüsilist komponenti ja pöörame vähe tähelepanu moraalsele komponendile. Kuid möödunud aasta on näidanud just seda, milline jõud on rahva tahtel ning patriotismil. Iseenesest pole see ju uudis, juba 2014. aastal sai nii mõneski Ukraina piirkonnas poole valikul määravaks just elanikkonna tahe. 2022. aastal jäi Vene vägedel Harkov ja Kiiev vallutamata ennekõike vabatahtlike otsustava kaasalöömise tõttu. Paljud Ida- ja Kesk-Euroopa riigid asusid peale 2014. aastat looma või taastama oma territoriaalkaitse võimet. Totaalkaitse, mis veel kümmekond aastat tagasi oli justkui iganenud ja ajast-arust kaitsedoktriin, on muutunud aktuaalseks ennekõike just Venemaaga piirnevates riikides, aga ka kaugemalgi."Tulemuseks on sajad vanarauaks muudetud lahingumasinad ning hirmust, külmast ja näljast demoraliseerunud vaenlase sõdurid."Sõda Ukrainas on tõestanud, kui efektiivne võib olla hajutatud lahingutegevus ja mittelineaarne lahinguruum, kus kergete väikeste üksustega kulutatakse ja kurnatakse vastase lahinguüksusi, mis ei saa rakendada oma ülekaalu tulejõus ning manöövris. Tulemuseks on sajad vanarauaks muudetud lahingumasinad ning hirmust, külmast ja näljast demoraliseerunud vaenlase sõdurid. Samal ajal näitavad aasta teises poolest tehtud Ukraina juhtkonna otsused ka seda, et territoriaalkaitse võime efektiivsust seisneb ennekõike just kodukohas sõdimises – territoriaalväelased, mis viidi regulaarüksuste koosseisu ning suunati sõdima teistele rinnetele, jäid ilma oma koduväljaku eelisest, kohalikust toetusest ning nende motivatsioon langes, mis omakorda kahandas väga olulisel määral nende efektiivsust ja võitlustahet. Niisamuti kasvasid territoriaalkaitseväelaste kaotused märkimisväärselt. Õigete väe- ja relvaliikide kasutamine sõjalises tegevuses oli õppetunniks juba 2014. aastal ning on seda praeguseni. Mõlemad pooled on lahingutes kulutanud olematuks oma eliit- või eriüksusi, kasutades neid oluliselt lihtsamas rollis, kui peaks. Dessantväelasi ja eriväelasi, keda on kasutatud tavalise jalaväena, on lahingutes nii arvukalt hukkunud, et mõlemal poolel on nüüdseks tegu sisuliselt täiesti uue kontingendiga neis vägedes. Siiski ei ole eriväelast näiteks võimalik välja koolitada loetud nädalate või kuudega ilma, et tema kvaliteet märkimisväärselt madalamaks ei jää. Samasuguseid näiteid võib tuua teiste väeliikide kohta. Seetõttu on oluline, et iga väe- ja relvaliik jääks oma liistude juurde – territoriaalväed kulutavad ja seovad vastast, regulaarväed peatavad ja hävitavad teda ning eriväed viivad läbi täppisrünnakuid oluliste sihtmärkide vastu. Vastasel juhul kuluvad omad väed sama kiiresti kui vastase omadki ning temal on "nekruteid" Venemaa avarustest võtta märksa enam kui meil. Sõda Ukrainas on näidanud, et moodsad relvad ning innovaatilised juhtimissüsteemid on taolises sõjas hädavajalikud. Edukas on see, kelle tankitõrjesüsteem läbistab paremini soomust, kelle kaudtulevahendid tabavad märki pikemale distantsile, kelle õhutõrje on täpsem, kelle vaatlus- ja juhtimissüsteemid peavad paremini vastu segamisele ja tõrjumisele. Kuid selle kõige kõrval pole vähemolulised ka lihtsad relvasüsteemid. Peale tulevat "massi" tuleb tõrjuda ikkagi miinipildujate ja kuulipildujate tulega, soomuskolonni peatab siiski miiniväli ja Iraani päritolu ründedrooni on võimalik alla lasta ka vintpüssiga. Seega on oluline, et kogu tähelepanu ei suunataks ainult moodsatele kaugmaarelvadele, vaid tõstetakse olulisel määral ka kergete üksuste tulevõimet. Veoautot või kerget soomukit ei ole vaja puruks lasta ülikalli tankitõrjeraketiga, kui seda saab teha ka näiteks suurekaliibrilise kuulipildujaga. Õhutõrjeraketti ei tuleks raisata drooni peale, kui seda peaks säästma hoopis vastase helikopteri või lennuki tabamiseks.  Viimane õppetund  Nüüdseks on mõlemal poolel suureks probleemiks muutunud laskemoona puudus. Mulle isegi tundub, et üha enam hakkab taktikaline edu sõltuma sellest, kumb pool suudab oma lahingumoona arukamalt kasutada. See toobki mind viimase õppetunnini, mida hetkel tahan välja tuua. Selleks on välisabi tähtsus. Ukraina vajas välist abi sisuliselt sõja esimesest päevast alates. Ja jutt ei ole vaid humanitaarabist. Eesti resoluutsus anda Ukrainale sõjalist abi oli eeskujuks ka paljudele teistele riikidele ning tänaseks on Ukrainas kasutusel relvasüsteemid, mida neil poleks rahu ajal olnud lootust saada veel mitte sel kümnendilgi. Kahtlemata on Javelini tankitõrjesüsteemid ja HIMARS kaugtulekompleksid muutnud märkimisväärselt selle sõja käiku. Vähem olulist osa ei etenda erinevate riikide poolt antud õhutõrjesüsteemide olemasolu, mis ei võimalda venelastel oma õhuväge Ukraina taevas kasutada. Paraku kulub sõjas kõik ruttu ja abi vajatakse iga päev ja kohe. Euroopa riikide sõjamoonaladude varu ammendub kiiremini kui peale suudetakse toota, mistõttu on oluline, et abi annaksid võimalikult paljud riigid. Kui sõja algul otsiti Ukrainale põhiliselt Vene päritolu relvastust ja laskemoona, kuna selline relvastus oli kasutusel Ukraina relvajõududes, siis nüüd tuleb tõdeda, et NATO standardile üleminek on seal maal kiirem kui üheski teises riigis. Põhjus on lihtne: Vene päritolu relvastust ja laskemoona pole kuskilt enam võtta. Et aga NATO riikide relvastust jagada, on vaja teha kokkuleppeid, saavutada nõusolekut tootjatelt ja tarnijatelt, mis tähendab lõputui läbirääkimisi ja kõhklusi. Paraku tähendab iga päev abi andmisega venitamist kümnete või sadade inimelude kaotust Ukrainas. Siiani kõheldakse Ukrainale ründerelvastuse andmise osas, kuigi see oleks hädavajalik okupeeritud alade vabastamiseks ja lõpliku edu saavutamiseks. Kui vastavad otsused oleksid tehtud sügisel, oleks rinne nüüdseks võib-olla Ukraina-Vene piiril ning tuhanded inimelud säästetud. Ukraina vägi kulub samamoodi nagu venelaste omagi ja erinevalt Vene poolest pole neile varsti enam värsket väge peale tulemas, mis omakorda tähendab, et otsustava rünnaku jaoks hakkab ühel hetkel sõdureid nappima. Nii olemegi ringiga tagasi seal, kust alustasime: sõda jätkub, inimesed surevad, pooled valmistuvad kevadkampaaniaks. Vene pool saab aru, et tal on piiratud aeg mingisuguse edu saavutamiseks, et jõuda Donetski oblasti piirideni ja kuulutada seepeale, et Donetsk ning Lugansk on vabad ning päästetud. Seda näitavad ka verised lahingud Vuhledari, Bahmuti ja Kreminna piirkonnas, et vallutada viimased asulad enne Donetski oblasti piiri. Vene pool ei hooli langenute hulgast, ta võib välja kuulutada järgmise kolmesaja tuhande mobilisatsiooni. Peaasi, et oleks tulemusi rindel. Kui õnnestub võtta Slovjansk ja Kramatogorsk, siis edasi  püütakse läbi kolmandate osapoolte alustada läbirääkimisi enne, kui ukrainlased alustavad kevadist vastupealetungi. Nüüd sõltub kõik sellest, kui hästi ukrainlaste kaitseliin Slovjanski ja Kramatogorski kandis vastu peab ning kas lääneriigid lõpuks otsustavad Ukrainale anda tanke ja lennukeid okupeeritud territooriumi vabastamiseks. Ja siis on küsimus, kas ukrainlased suudavad piisavalt kiiresti õppida tegutsema relvasüsteemidega, mis on mõeldud opereerimiseks profiarmeedes, kus relvasüsteemide kasutamist õpitakse selgeks kuid või isegi aastaid.    					Toimetaja:  Kaupo Meiel


Taani ringhäälingu uudistejuht: ajakirjandus on kaaperdatudAjakirjandus on kaaperdatud ja see tuleb ajakirjandusele tagasi anda, ütles Taani avalik-õigusliku ringhäälingu uudistejuht Ulrik Haagerup, kes andis intervjuu “Aktuaalse kaamera” ajakirjanikule Neeme Rauale.
Haagerup rääkis intervjuus, et enamikus maailmas on uudistetoimetustes tekkinud kultuur, mis ei paku meedia tarbijatele parimat versiooni tõest. Selleks on tema hinnangul aga palju põhjuseid.
Tema sõnul on üks põhjus, miks ajakirjandus on kaaperdatud, see, et ajakirjanduse mentaliteedi on kaaperdanud ärijuhid, kes tahavad muuta ajakirjandust tooteks. Tema hinnangul on aga ajakirjaniku töö palju enamat kui pakkuda inimestele lihtsalt seda, mida nad tahavad. “See ei ole ajakirjanduse tegemise põhjus, eriti avalik-õiguslikes ringhäälingutes,” märkis ta.
Lisaks on osad ajakirjanikud ja toimetajad tema sõnul tegelikult aktivistid, kes püüavad kasutada meediat selleks, et panna inimesi mõtlema nii, nagu nad ise mõtlevad.
“Ajakirjanduse on kaaperdanud ka  poliitiline korrektsus, mis kardab õhutada liikumisi ühiskonnas, kes ei mõtle samamoodi nagu nad ise. Seda on näha näiteks Prantsusmaal, kus Rahvusrinnet ignoreeriti palju aastaid, samuti Rootsis, Saksamaal ja Hollandis. See ei ole väga hea,” lisas Haagerup.
“Kokkuvõttes. On tendents, et me oleme oma ametis unustanud selle, miks me siin oleme – see on professionaalsus, mis tähendab näha maailma mõlema poole silmade läbi ja mitte püüda manipuleerida inimestega, näidates neile kindlat pilti maailmast. Meie töö, eriti avalik-õiguslikus ringhäälingus, on rääkida lugusid maailmast selleks, et inimesed saaksid oma arvamuse ise kujundada. See on meie töö ja me peame keskenduma sellele, et seda tagasi saada,” rääkis ta.
Haagerupi sõnul püüab ta tuua ajakirjandust tagasi ajakirjandusse, nimetades seda konstruktiivseteks uudisteks.
“See on üks vahenditest. Konstruktiivsed uudised on see, kui öelda, et hea lugu ei pea tingimata olema halb lugu. Kuna meie oleme filter reaalsuse ja reaalsuse tajumise vahel, siis peame olema ettevaatlikud, kuidas me seda teeme: kas me tõesti näeme maailma mõlema poole silme läbi või me näeme ainult lugude vaatenurki, mis meie hinnangul on head lood ja ignoreerime kõiki häid asju, mis maailmas juhtuvad,” selgitas ta.
“Mitte et me peaksime vältima halbu asju, aga tõsiasi on see, et mitte kunagi inimkonna ajaloos ei ole nii vähe inimesi surnud sõdades nagu praegu. Inimesed ei tea seda, sest loomulikult me edastame uudiseid Süüriast ja Malist, aga laiem vaade on see, et maailm on praegu palju rahulikum koht kui varem, rohkem inimesi käib koolis, rohkematel inimestel on ligipääs puhtale veele kui kümme aastat tagasi, rohkem inimesi tunneb ennast kindlamalt kui kümme aastat tagasi. Inimestel on tõenäoliselt palju vähem põhjust olla ebakindel, kuid meedia keskendub praegu liialt halbadele näidetele ja nii ei näe me laiemat pilti,” rääkis ta.
Haagerupi sõnul on see kultuuri küsimus. “Me ei arva, et ülejäänud on uudised, vaid me arvame, et uudised on konfliktid, draama, kelmid ja ohvrid. Kui me paneme kõik selle kokku ajalehte või uudistesaatesse, nimetame seda ajakirjanduseks. Kuid kas see on tegelikult õige pilt maailmast? Tõsi on see, et ei ole. Ja me peame seda muutma,” ütles Haagerup.
Samas ei propageeri ta enda sõnul n-ö “õnnelikke uudiseid”.
“Päris kindlasti ei propageeri ma “õnnelikke uudiseid”, ma ei propageeri mingit Põhja-Korea stiilis positiivseid uudiseid, kus ignoreeritakse kõiki halbu asju ühiskonnas. Me peaksime tegema uurimuslugusid, lugusid korruptsioonist, poliitikutest, kes ei tee seda, mida nad on lubanud, me peaksime tegema lugusid uutest ideedest. Ajakirjandus peaks olema samuti paremast homsest, mitte et ajakirjandus peaks defineerima, mis on parem homne, kuid me saame aidata kaasa debatile, kui oleme paljastanud probleemi, leidnud selle, kes on vastutav. Me peaksime astuma järgmise sammu ja küsima, kuidas saab muuta olukorda paremaks,” selgitas ta.
Allikas: ERR


Möödunud aasta oli küberpettusi täis ja trend jätkub – kuidas end nende eest kaitsta?Valdav osa pettuseid tehakse mujalt riikidest, mistõttu kelmide peatamine Eestist paraku võimalik pole ja ka kaotatud raha tagasi saamine on praktiliselt võimatu.Foto: ShutterstockPolitsei statistika kohaselt kaotasid eestlased 2022. aastal investeerimis- ja pangapettustes viis miljonit eurot – miljon rohkem, kui aasta varem. Riigi Infosüsteemide Keskuse (RIA) andmetel jätkusid pettused jaanuaris uue hooga. Ilmselt pole neil niipea lõppu näha, seega tasub meelde tuletada, millised on enamlevinud pettuste tüübid ja kuidas end nende eest kaitsta.Politsei- ja piirivalveameti (PPA) andmetel langes mullu kelmide ohvriks keskmiselt kaks inimest päevas. Valdav osa pettuseid tehakse mujalt riikidest, mistõttu kelmide peatamine Eestist paraku võimalik pole ja ka kaotatud raha tagasisaamine on praktiliselt võimatu. Välja petetud raha liigub kiiresti pankade ja erinevate kontode vahel ning see võetakse lõpuks välisriikides sularahas välja või suunatakse krüptorahasse.Erandjuhtudel on raha tagasi saadud siis, kui inimene sai koheselt aru, et langes pettuse ohvriks ja võttis ülekande peatamiseks kiiresti ühendust oma kodupangaga. Võrreldes pangapettustega oli investeerimispettusi pea poole vähem, kuid kogukahju jällegi ligi miljon eurot suurem.Imiteeritakse panku ja kullerfirmasidRIA küberturvalisuse aastaraamatust 2023 selgub, et amet sai eelmisel aastal hulgaliselt teateid libakirjadest ja sõnumitest, mis jäljendasid Eestis tegutsevaid kullerfirmasid. Peamiselt tehti järele Omniva, DPD ja DHLi e-kirju ning sõnumeid, aga esineda prooviti ka pankadena: igakuiselt oli kümneid teateid kasutajatelt, kes said õngitsuskirja näiliselt SEB-ilt, LHV-lt või Swedbankilt.Samas toob amet välja, et oli petta saanuid, kellele läheneti Facebookis, kui nad seal parasjagu midagi müüsid. “Selliste juhtumite puhul esineb kelm huvilisena, kes soovib kaupa osta. Kui aga tehinguks läheb, hakkab ta tooma ettekäändeid ja põhjendusi, miks raha peaks välja käima hoopis kauba müüja – küll on vaja tasuda transpordi, küll kindlustuse eest. Sellised huvilised tuleb pikema jututa pikalt saata,” märgitakse RIA aastaraamatus.Facebook Marketplace pettused pole ebatavalised ja nii ostjatel kui ka müüjatel tuleb olla tähelepanelik. Mullu kaotas üks Facebooki kasutaja paar tuhat eurot kui soovis osta helitehnikat. Pettur esitas inimesele libaarved ja võltsitud pakisaadetise teavitused.Pettasaamise vältimiseks on tark alati kontrollida, kuhu oma andmeid sisestad. “Kuklas tuleb hoida teadmist, et PIN2-koodi sisestamine võrdub allkirja andmisega ehk siis toimub juba midagi tõsisemat kui lihtsalt andmete kinnitamine või sisselogimine,” selgitab RIA esindaja.Kadunud pole arve- ja palgakonto pettused, mida viiakse ellu kõikvõimalikel viisidel: e-kirjade, Facebooki, Telegrami ning teiste sotsiaalmeediaplatvormide ja isegi arvutimängude vahendusel. RIA-le teatati mullu enam kui 150 finantspettusest. Kõige valutumad neist olid vähem kui sada eurot maksvad õppetunnid, kuid oli ka juhtumeid kui ettevõtte esindajad kandsid pättidele kümneid tuhandeid eurosid.Kallid pettused krüptomaailmasEelmise aasta viimastel kuudel alustas Föderaalne Juurdlusbüroo ehk FBI menetlust kahe Eesti ja eestlastega seotud krüptofirma suhtes. Umbes kuu enne jõule pidasid politseinikud kinni kaks Eesti kodanikku, keda kahtlustatakse enam kui poole miljardi suuruse kahju tekitamises.Detsembris alustati uurimist Eesti krüptovaluuta vahendusplatvormi 3Commas suhtes, et selgitada välja, kas platvorm on seotud miljoneid dollareid kahju põhjustanud häkkimisega. Sellega seoses pöörduti ka RIA poole. Kasutajad on teada andnud vargustest, mille kahju jääb mõnekümne tuhande ja mõne miljoni dollari vahele.RIA selgitusel antakse ametile enamasti teada eri krüptoplatvormidega seotud pettustest ja krüptoraha vargustest. “Näiteks novembri alguses teatas kasutaja, et Metamaski keskkonna kaudu varastati talt 4500 eurot. Kuu varem teavitas teine kasutaja, et tema krüptorahakotist varastati 50 000 dollari eest tokeneid.”Päris kaotused mängumaailmasInternetis on raha kaotamiseks teisigi võimalusi, näiteks mikromakseid võimaldavaid arvutimänge. Aastaraamatus on välja toodud juhtum eelmise aasta novembrist, kus RIA-le edastati kaks teadet pettustest, mis olid seotud noorte seas populaarse „Fortnite“ mänguga.Mängusiseste ostude sooritamiseks piisab telefoninumbrist ja sellele SMSi teel saabunud koodist. Nii juhtus ühel korral, et võõras mängija küsis lapselt tema telefoninumbri ja seejärel SMSiga saadetud koodi. Seeläbi sai pahatahtlik mängija lapse kulul sooritada 168 euro väärtuses mängusiseseid oste.“Sarnasest juhtumist „Fortnite“ mängus teatas teinegi lapsevanem. Kaks Eesti mängukaaslast veensid last jagama SMSiga saadetud koode. Nende abil sooritasid nad 225 euro eest oste. Kui pettus välja tuli, lõpetasid mängukaaslased ohvriga suhtluse,” vahendab RIA.Uuel aastal uue hoogaRIA statistika näitab, et 2023. aastal jätkuvad kelmused uue hooga. Jätkuvalt saadetakse Eesti inimestele õngitsuskirju, mis proovivad matkida pankasid ja e-posti teenuse pakkujaid, näiteks online.ee-d. Kuhugi ei ole kadunud ka kuller- ja logistikafirmasid jäljendavad veebilehed.Politseid matkivatest libakirjadest teavitati RIA küberintsidentide käsitlemise osakonda jaanuaris 176 korral ja see on ameti küberturbe eksperdi Veikko Raasukese sõnul vaid jäämäe veepiiri ületav osa. „Paljud kirjade saajad ei vaevu neist enam isegi teavitama, sest need on saanud nii igapäevaseks. Siiski palume kasvõi statistika kogumiseks CERT-EE’d teavitada, edastades laekunud kirja manusena aadressile cert@cert.ee.”Raasukese sõnul muutvad libalehed ja -kirjad nii sisult kui ka keeleliselt kvaliteetsemaks. “Aina raskem on veebilehe välimuse järgi kindlaks teha, kas tegu on võltsinguga. Soovitame inimestele tähelepanu pöörata veebilehe aadressile. Kui kiri saadetakse aadressilt @riiia.ee või @ria.com, siis see peaks punase tulukese tööle panema. Samamoodi ka veebilehtede aadressidega: kui lehe nimi on sebbank.com või omnivapost.net, siis üritab keegi teile kotti pähe tõmmata.”Tele2 küberturvalisuse spetsialisti Triin Paltsi sõnul ei peaks kahtlust äratavate telefonikõnede puhul helistajaga pikemasse vestlusse laskuma vaid kõne kiirelt ja otsustavalt lõpetama. Samuti ei tasu kirjavahetusse jääda kahtlase e-kirja saatjaga. Kui tekib kahtlus, kas meilis sisalduv info on korrektne või mitte, tuleks pigem helistada asutuse või ettevõtte infotelefonile ja järele küsida. Loomulikult ei peaks kahtlaste e-kirjade manuseid ega linke avama, vaid kiri tuleks kustutada: meilitsi pahavara saatmine on levinud viis kasutaja seadmele ligipääsu saamiseks.Lisaks talupojatarkuse kasutamisele on hea mõte võtta tarvitusele muid turvameetmeid. Näiteks Tele2 turvalise interneti paketid sisaldavad tasuta Bitdefenderi lahendust. Tegu on ühe parima viirusetõrje lahendusega, mis kaitseb pahavara ja viiruste eest pea kõiki koduseid seadmeid. RIA ise on aga Androidi ja iOS nutiseadmete kasutajatele loonud Encypted DNS äpi, mis piirab ligipääsu kahtlastele aadressidele.


Maailmapank annab Ukrainale täiendavalt 2,5 miljardit dollaritWASHINGTON, 25. veebruar, AFP-BNS – Maailmapank teatas reedel, et eraldab Ukrainale täiendavalt 2,5 miljardit dollarit eesmärgiga toetada elutähtsaid teenuseid ja valitsuse põhitegevusi ajal, mil algas teine sõja-aasta.
Maailmapanga kogupanus Ukraina erakorralisse toetamisse ulatub praegu juba rohkem kui 20,6 miljardi dollarini.
"Aasta pärast Venemaa tungimist Ukrainasse on maailm jätkuvalt tunnistajaks sellele riigile ja rahvale tekitatud kohutavale hävitustööle," ütles Maailmapanga president David Malpass avalduses.
Raha eraldatakse USA rahvusvahelise arenguabi agentuuri USAID kaudu.
"Me jätkame ukraina rahva toetamist pakiliste remondiprojektide kaudu ja koordineerides valitsusega taastamis- ja ülesehitustöödeks," ütles Malpass.
Maailmapank rõhutas, et toetus on struktureeritud aitamaks vähendada korruptsiooni võimalust.
Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi lubas reedel teha kõik võimaliku Venemaa lüüasaamiseks sel aastal.
AFP – Baltic News Service


Hispaania prokurörid taotlevad ekssiseministrile 15-aastast vangistustMADRID, 25. veebruar, AFP-BNS – Hispaania prokurörid taotlevad 15-aastast vangistust endisele siseministrile Fernando Díazele, süüdistades teda konservatiivse Rahvapartei (PP) vastu spioneerimise juhtimises, selgus reedel kohtudokumentidest.
Kohtuasi keskendub süüdistustele, et ühele autojuhile maksti riigi rahakotist, et ta spioneeriks peamise opositsioonipartei endise finantsjuhi Luis Bárcenase järele.
72-aastane Díaz oli Hispaania siseminister aastatel 2011-2016. Teda süüdistatakse rahade kõrvalekantimises, kuritegudes privaatsuse vastu ning oma väidetava rolli varjamises selles skandaalis.
Väidetava spioneerimise ajal oli Bárcenas uurimise all süüdistatuna altkäemaksude skeemis, millega parteid rahastati. Ta mõisteti selle eest hiljem 33 aastaks vangi ja sai 44 miljoni euro suuruse rahatrahvi.
Kohtuotsus viis mitu päeva hiljem tollase peaministri Mariano Rajoy tagandamisele parlamendi usaldushääletusega.
AFP – Baltic News Service


Tähtsündmusi maailma ajaloostTALLINN, 25. veebruar, AFP-AP-BNS – Pühapäev, 26. veebruar on 2023. aasta 57. päev. Aasta lõpuni jääb 308 päeva.
26. veebruari tähtsamaid ajaloosündmusi:
1266 – Benevento lahing. Anjou krahv Charles purustas Sitsiilia kuninga Manfredi  juhitud Saksa-Rooma ja Sitsiilia ühendväed. Manfred langes lahingus ning Charlesist sai uus Sitsiilia ja Napoli kuningas.
1531 - Portugali maavärinas hukkus kümneid tuhandeid inimesi, hävis suur osa Lissabonist.
1623 - Hollandlased korraldasid veresauna Indoneesia Amboyna inglise kolonistide seas.
1658 - Rootsi sai Roskilde rahulepinguga Taanilt praeguse Lõuna-Rootsi alad.
1815 - Napoleon Bonaparte põgenes Elba saarelt.
1832 - Vene tsaar Nikolai I tühistas Poola konstitutsiooni.
1871 - Prantsusmaa ja Saksamaa sõlmisid Versailles' rahulepingu eelleppe.
1901 - Hiina bokserite ülestõusu juhtidel Chi-hsuil ja Hsu-Cheng-yul raiuti avalikul hukkamisel pea maha.
1909 - Türgi tunnustas Bosnia annekteerimist Austria poolt.
1916 - Saksa väed uputasid Esimeses maailmasõjas Prantsuse transpordilaeva Provence II, hukkus 930 inimest.
1918 - Saksa lennukid pommitasid Esimeses maailmasõjas Veneziat.
1935 - Šotui leiutaja Robert Watson-Watt demonstreeris esimest kasutuskõlblikku radarit.
1936 - Sõjalise riigipöörde käigus Jaapanis tagandati võimult peaminister Koki Hirota.
1936 - Adolf Hitler avas Saksimaal esimese rahvaauto Volkswagenit tootva tehase.
1952 - Winston Churchill teatas, et Suurbritannial on valminud tuumapomm ja seda katsetatakse Austraalias.
1962 - Kaks mässulist lendurit pommitas Lõuna-Vietnami presidendi Ngo Dinh Diemi paleed Saigonis.
1968 - Iisraeli välisminister Abba Eban teatas Iisraeli nõustumisest läbirääkimisteks araablastega.
1974 - Etoopia relvajõude üksused võtsid oma kontrolli alla riigi suuruselt teise linna Asmara, nõudes palga ja elutingimuste parandamist.
1980 - Egiptus ja Iisrael sõlmisid diplomaatilised suhted.
1987 - Afganistani lennukid pommitasid kaht Pakistani piiriküla, tappes vähemalt 35 ning haavates enam kui 200 inimest.
1989 - Iraani usujuht ajatolla Ruhollah Khomeini kohtus Nõukogude välisministri Eduard Ševardnadzega.
1990 - Nicaragua üldvalimised võitis 14-parteiline opositsioonikoalitsioon Violeta Barrios de Chamorro juhtimisel.
1993 - New Yorgi Maailma Kaubanduskeskuses toimunud pommiplahvatuses hukkus kuus ning sai vigastada umbes tuhat inimest.
1996 - Sudaanis kukkus alla sõjaväelennuk, hukkusid kõik 76 pardalolnut.
1997 - Šveitsi valitsus moodustas humanitaarabifondi holokausti üleelanute toetamiseks.
1998 - Gruusias neli ÜRO vaatlejat pantvangi võtnud röövlid andsid nädalapikkuse piiramise järel võimudele alla.
1999 - Etioopia väed tungisid vaidlusalusel piirialal läbi Eritrea kaitsejoone ja varsti teatas Eritrea, et soostub rahuplaaniga 10 kuud kestnud sõja lõpetamiseks.
2001 - ÜRO Haagi tribunal mõistis sõjakuritegudes ja tapmisteks korralduste andmise eest 25 aastaks vangi isehakanud Bosnia Horvaatia riigi kunagise asepresidendi Dario Kordici, kes oli esimene kõrgem ÜRO kohtu kätte antud Bosnia horvaat.
2002 - Prantsuse kirjanik Francoise Sagan tunnistati süüdi maksupettuses ja talle mõisteti 12-kuine tingimisi vanglakaristus umbes 830.000 euro deklareerimata jätmise eest.
2004 - Makedoonia president Boris Trajkovski hukkus Bosnias toimunud lennuõnnetuses.
2004 - USA tühistas 23 aasta eest Liibüale kehtestatud reisikeelu, tunnustades Tripolit massihävitusrelvade loovutamise eest.
2007 - ÜRO kõrgeim kohus vabastas Serbia otsesest vastutusest genotsiidi eest Bosnia sõjas aastail 1992-95. Kohtu otsuse kohaselt jättis Serbia siiski täitmata oma kohustuse genotsiidi ära hoida.
2009 - Royal Bank of Scotland teatas 24,1 miljardi naela suurusest kahjumist 2008. aastal, mis on suurim kahjum Briti ettevõtluse ajaloos.
2013 - Egiptuses hukkus iidse Luxori linna kohal lennanud kuumaõhupalli õnnetuses 19 turisti.
2022 - Mitmed riigid teatasid relvaabist Ukrainale seoses Venemaa vallandatud sõjaga.
26. veebruaril on sündinud:
Victor Hugo, prantsuse kirjanik (1802-1885);
Levi Strauss, saksa-juudi päritolu USA rõivatootja (1829-1902);
William F. Cody (Buffalo Bill), USA kauboi (1846-1917);
Nadežda Krupskaja, Vladimir Iljitš Lenini abikaasa (1869-1939);
Tex Avery, USA animafilmirežissöör (1908-1980);
Johnny Cash, USA laulja, (1932-2003);
Recep Tayyip Erdoğan, Türgi peaminister (1954-);
Michel Houellebecq, prantsuse kirjanik (1956-);
Hélène Ségara, prantsuse lauljanna (1971-);
Ole Gunnar Solskjær, norra jalgpallur (1973-).
AP – AFP – Baltic News Service


Järjekordne krüptoskeem paljastatud? Venemaa kodanikele esitati süüdistus üleilmses Ponzi skeemisForsage’i väidetava 340 miljoni dollari suuruse „globaalse Ponzi skeemi“ taga olijatele on Oregoni prokuratuur esitanud süüdistuse raha välja petmises.
Neli Venemaalt pärit asutajat Vladimir Okhotnikov, Olena Oblamska, Mihhail Sergejev ja Sergei Maslakov said süüdistuse, et nad mängisid võtmerolli skeemis, mille käigus koguti investoritelt ligikaudu 340 miljonit dollarit, selgub 22. veebruari USA justiitsministeeriumi (DOJ) avaldusest.
„Tänane süüdistus on pika uurimise tulemus, mis kestis kuid, et panna kokku kaasus, mille kohaselt viidi ellu sadade miljonite dollarite süstemaatiline vargus,“ ütles Oregoni ringkonna prokurör Natalie Wight.
Forsage oli end reklaaminud kui madala riskiga detsentraliseeritud finantsplatvormi, mis on ehitatud Ethererumi plokiahelale, mis võimaldas kasutajatel luua pikaajalist passiivset sissetulekut. Plokiahela analüüs näitas väidetavalt, et 80% Forsage’i investoritest on saanud tagasi vähem, kui nad olid platvormis investeerinud.
Justiitsministeeriumi sõnul selgus nutilepingute analüüsist, et Forsage’i nutilepingute „teenindusaegade“ ostmisel uute investorite poolt kogutud vahendid suunati vanematele investoritele, mis vastab Ponzi skeemi tunnustele.
Forsage’il on endiselt aktiivne Twitteri konto, kus 22. veebruaril postitati säuts, milles väideti, et kogukonna liikmed, kes osalevad The Ambassador Programis, saavad teatud ülesannete täitmisega teenida igakuiseid preemiaid.
Möödunud aasta 1. augustil esitas väärtpaberi- ja börsikomisjon neljale asutajale ja seitsmele promootorile süüdistuse pettuses ja registreerimata väärtpaberite müügi eest, kusjuures SECi krüptovarade ja küberüksuse juhataja Carolyn Welshhans ütles, et petturid ei saa mööda minna föderaalsetest väärtpaberiseadustest, keskendudes oma skeemides arukatele lepingutele ja plokiahelatele.
Filipiinide väärtpaberi- ja börsikomisjon märkis ka 2020. aastal, et Forsage on tõenäoline Ponzi skeem, kuid kuu aega hiljem oli platvorm endiselt Ethereumi plokiahela populaarsuselt teine DApp.


Poola nõuded Saksamaale: ajalooline ekskurssPoola praeguse valitsuse üha enam kasvavad nõudmised reparatsioonide osas on sakslased endast välja viinud, kirjutab Saksa veebiväljaanne Klamm.de.Saksamaa on juba korduvalt pidanud tasuma suuri summasid II maailmasõjas tekitatud kahjude hüvitamiseks. Nüüd on aga Poola valitsus esitanud järjekordse hiigelnõudmise. Seni on Saksamaa vastanud keeldumisega. Poolakad peaksid veidi ajalugu meenutama ja alles siis rääkima õigustest reparatsioonidele, arvab artikli autor.
Sõjajärgse Euroopa ülesehitus pandi paika veel enne II ilmasõja lõppu Jalta konverentsil. Sellele järgnes Nürnbergi protsess, kus verise konflikti süüdlased said karistuse. Saksamaa pidi võitjariikidele maksma reparatsioone. Lisaks tasus Saksamaa vabatahtlikult kompensatsioone sõjas kannatada saanud riikidele. Tundub, et see traagiline lehekülg ajaloos tuleb lõplikult ja igaveseks ümber pöörata, kirjutab Klamm.de.
Alguses võeti poolakate uusi nõudeid Saksamaale kui nalja, nüüd on aga neist saanud Varssavi välispoliitika lahutamatu osa. Poola valitsus, kes pidevalt vaevleb rahanappuses, esitas hiljuti järjekordse nõudmise: Saksamaa peab maksma täiendavaid reparatsioone.

Hiiglaslik nõue!

Täiendavate reparatsioonide teemat arutavad Poola kõrgemad poliitikud sageli. Saksamaalt nõutava kompensatsiooni kogusumma on hiiglaslik – 1,2 triljonit dollarit –, see on pea kaks Poola praegust SKP-d!!!
Hiljuti kinnitas Poola peaminister Mateusz Morawiecki ametlikult kavatsust nõuda Saksamaalt reparatsioone. Ametliku visiidi ajal Berliini nimetas ta kahjutasude maksmist "oluliseks küsimuseks kõigi poolakate jaoks".
Reparatsioonide teema üks tulihingelisemaid tõstatajaid aga on viimastel aastatel olnud Poola asevälisminister Arkadiusz Mulyarchik. Kalmm.de kirjutab, et 2019. aastal sai see mees eriti kuulsaks, kui sidus nn juudiküsimuse reparatsioonide temaatikaga. Nimelt vastuseks USA toonase riigisekretäri Mike Pompeo üleskutsele võtta vastu seadus, mis näeb ette holokausti tõttu kannatada saanud juutidele varade tagastamise, lubas ta endale suisa antisemiitlikke väljaütlemisi.
Mulyarchik süüdistas juute poolakatelt raha väljapressimises ja nõudis hoopiski kompensatsioone vara eest, mille juudi päritolu Poola kodanikud kaotasid sõjas ja sellele järgnenud kommunistliku perioodi ajal. "Me ei luba endid ära kasutada," ütles Mulyarchik veebiportaalis wPolityce.pl ilmunud intervjuus. "Juudid peaksid seda teadma."
Kõige paradoksaalsem ja inetum selle loo juures on aga tõsiasi, et Poola esitab Iisraeli restitutsiooninõuete kontekstis omapoolse nõudmise Saksamaale ja soovib, et Berliin maksaks poolakatele sama suure summa, mille juudid said omal ajal holokausti eest. Raske on meenutada, millal Varssavi hakkas kasutama sedavõrd alandavat retoorikat ja muutis II maailmasõja – 20. sajandi suurima tragöödia – millekski, mis meenutab väikeste laste tüli maiustuste pärast, kirjutab Saksa veebiväljaanne.
Iisraeli endine välisminister Israel Katz toob ära Mulyarchiki sõnad: "Ta [Mulyarchik] ütles, et juudid said Saksamaalt kompensatsiooniks üle 35 miljardi dollari, samal ajal said poolakad vähem kui kaks miljardit, lisades, et kõik see näitab, et jutt käib rahast. Juudid said Saksamaalt palju raha ja saavad tänaseni. Nüüd soovivad nad raha saada ka meilt."

Jätkuvalt täiskäigul

2023. aastal on Poola reparatsioonide nõuded veelgi valjemini kuulda. "Saksamaa peab tasuma Poolale reparatsioone," teatas hiljuti rahandusministri asetäitja Jacek Zalek. "Kui te kelleltki midagi võtate, varastate, kui te tapate, röövite ja põletate, siis peate selle eest ka vastutust kandma ja seda mitte ainult tsiviilõiguse seaduste kohaselt, vaid ka rahvusvahelise õiguse järgi."
2023. aasta jaanuaris reageeris Mulyarchik Saksamaa keeldumisele, väites: "Kui lühidalt öelda, siis see vastus näitab Poola riigi ja poola rahva täielikku mitteaustamist. Saksamaa teostab Poola suhtes ebasõbralikku poliitikat. Sakslased soovivad laiendada oma mõjusfääri ja suhtuvad Poolase kui vasallriiki."
Tänavu veebruari alguses siirdus Mulyarchik USA-sse, kus tal olid kokkusaamised kongressis, riigidepartemangus ja ÜRO-s. Neil kohtumistel tõstatas ta pidevalt reparatsioonide teema. Klamm.de andmetel Poola kõrge riigiametniku sõnavõtud erilist mõju aga ei avaldanud. Igatahes ei USA poliitikud ega ka sealne ajakirjandus tema mõttekäikudele erilist tähelepanu ei pööranud. Miks?

Ettevaatlik Ameerika

Pole juhuslik, et Ameerikas püütakse reparatsioonide teemat vältida. Asi on selles, et Poola andis 1930. aastatel märkimisväärse panuse protsessidesse, mis võimaldasid Hitleril oma võimu Euroopas kindlustada ja mis lõppkokkuvõttes põhjustasid II maailmasõja.

Wikipedia

Siinjuures meenutab Klamm.de 1938. aastat – Müncheni kokkulepet, mis lubas Hitleril Suurbritannia, Prantsusmaa ja Itaalia vaikival nõusolekul alustada Tšehhoslovakkia vallutamist. Teada on, et selle kokkuleppe alusel anti sakslastele õigus haarata oma valdusse Sudeedimaa. Kuid samas sai midagi ka Poola, kuigi ajalooõpikutes ka tänapäeval sellest paraku sageli ei räägita – nimelt Těšíni Sileesia (tšehhi k Těšínské Slezsko, sks k Teschener Schlesien) või nagu Poolas seda nimetatakse – Zaolzie.
Poola toonane välisminister Józef Beck toetas Saksamaa nõudmisi Tšehhoslovakkiale. Vaikides vaatas ta pealt ka Austria anšlussi 1938. aasta märtsis. Beck ei söandanud Hitlerit kritiseerida, lootes, et Saksamaa toetab Poola pretensioone Tšehhoslovakkiale.
Ameerika ajaloolane Richard M. Watt kirjutas 1979. aastal ilmunud raamatus "Kibe kuulsus: Poola ja tema saatus 1918–1939" (Bitter Glory: Poland and Its Fate 1918 To 1939), et Těšíni liitmine oli omal ajal Poolas väga soovitud sündmus ja tekitas üldise eufooria. Toona ei pööranud aga keegi tähelepanu tšehhi ühe kõrgema sõjaväelase sõnadele, kes 1938. aastal oli kõnealuse territooriumi poolakatele üleandmise pealtnägija. Ta ütles: "Ennustan, et üsna pea peavad poolakad loovutama Těšíni sakslastele."
Watti arvates kasvasid just säärased sündmused tasapisi üle II maailmasõjaks. Poola sai 1938. aastal väikese maatükikese. Kuid juba 1939. aasta 1. septembril lõppes Becki flirt Hitleriga traagiliselt ja seda nii Poola riigi kui ka kogu maailma jaoks.

Patu mahavaikimine

Praegu püüavad Poola peaminister Morawiecki ja tema aktivist reparatsioonide küsimuses Mulyarchik sellele häbiväärsele ajalooseigale tähelepanu mitte pöörata. Kuid varem või hiljem tuleb poolakatel see küsimus tšehhidega selgeks rääkida, jätkab Klamm.de.
Jutt käib nii Těšíni piirkonnast kui ka Müncheni pakti tagajärgedest üldse. Ja just siis tõstatub paratamatult ka küsimus: kes kellele peab kompensatsioone maksma? Võib-olla peaksid ka poolakad siiski märkama, et teatud süü 1939.–1945. aasta sündmuste puhkemise eest lasub ka neil?
Seega oleks Poola juhtkonnal parem mitte kaevata lahti Poola ajaloo valgustkartvaid seiku. See puudutab ka Poola võimuerakonna Õigus ja Õiglus esimeest Jarosław Kaczyńskit, kes samuti nõuab, et Saksamaa peab maksma.
Lõpetuseks kirjutab veebiväljaanne Klamm.de: ehk oleks hoopiski nutikam naasta tema 2010. aastal lennuõnnetuses traagiliselt hukkunud kaksikvenna Lech Kaczyński mõtete juurde. Ükskord ütles ta ju avalikult: "Poola osalemine Tšehhoslovakkia annekteerimises 1938. aastal polnud mitte ainult viga, vaid see oli ka suur patt."


Venemaa süüdistas lääneriike G20 kõneluste "destabiliseerimises" (Täiendatud!)MOSKVA, 25. veebruar, AFP-BNS – Venemaa süüdistas laupäeval lääneriike Indias peetud G20 rahandusministrite kohtumise "destabiliseerimises" läbi katse suruda läbi ühisavaldus Vene-Ukraina sõja teemal.
"Kahetseme, et Lääne kollektiiv destabiliseerib jätkuvalt G20 tegevusi ja kasutab neid Vene-vastasel viisil," teatas Vene välisministeerium.
Moskva süüdistas Ühendriike, Euroopa Liitu ja maailma arenenud tööstusriikide ühenduse G7 riike selles, et nood on "häirinud kollektiivsete otsuste vastuvõtmist" katsetega kehtestada enda "diktaati", mis Kremli kohaselt on "sulaselge väljapressimine".
Ministeeriumi kohaselt oli "nende eesmärk" suruda peale oma tõlgendus Ukraina konfliktist ühisavalduses lobistamise ja ultimaatumite meedete abil.
Ministeerium kutsus Läänt üles "lahti ütlema oma hävitavast poliitikast niipea kui võimalik" ning "tunnustama multipolaarse maailma objektiivset reaalsust".
"G20 peab jääma majandusfoorumiks kui et ületab julgeolekusfääri piire," lisati avalduses.
G20 rahandusministrid ei suutnud laupäeval Indias leppida kokku ühisavalduses maailmamajanduse olukorra kohta, kuna Hiina püüdis vähendada tekstis viiteid Ukraina sõjale.
Selle asemel andis G20 eesistujamaa India välja "esimehe kokkuvõtte", mille kohaselt "mõistis enamik liikmeid jõuliselt hukka" Venemaa agressioonisõja Ukrainas ning et "olukorrale ja sanktsioonidele oli erinevaid hinnanguid".
Kokkuvõttes oli joonealune märkus, milles kahe lõiguga mainiti relvakonflikti. Need olid võetud ja kohandatud G20 liidrite deklaratsioonist Balil mullu novembris ning mis märkis, et sellega "nõustusid kõik liikmesriigid välja arvatud Venemaa ja Hiina".
G20 ministrid kohtusid kahel päeval Karnataka osariigi pealinnas Bangalores.
AFP – Baltic News Service


Lõpetanud riigikogu koosseis kukkus kõrghariduse probleemide lahendamisel läbiKõrghariduse tegelike probleemide lahendamine on edasi lükatud, kirjutab riigikogu liige Jaak Valge (EKRE).Kui haridus- ja teadusminister 11. jaanuaril parlamendis kõrgharidusseaduse muudatusi esitles, prognoosisin, et ülikoolide juhtkonnad tulevad uute ettepanekute ja ühtlasi rahaküsimistega välja sügisel. Sest arvestades kõrgharidusõppe probleeme ning kõiki neid auditeid, raporteid ja analüüse, mis sel teemal on viimastel aastatel kirjutatud, kõiki neid kohtumisi, arutlusi, konverentse ja seminare, mis sel teemal peetud, komisjone, toimkondi ja toetusrühmi, mis kõrgharidusõppe probleemide lahendamiseks ellu oli kutsutud, libises eelnõu, mis 22. veebruaril seaduseks sai, täiesti pealispinnal.
Aga tähtaegadega eksisin. Eesti avalik-õiguslike ülikoolide nõukogude liikmete dramaatiline ühisavaldus ilmus sügise asemel juba 24. jaanuaril.
Pöördumise tuumaks on muidugi rahanõue, aga järgides kolme põhimõtet: suurenema peab nii õppetoetuste määr kui ka selle saajate hulk, õppejõud peavad saama õiglast tasu ning kõrgharidusse investeerimise võimalused ning stiimulid tuleb luua ka ettevõtetele ja inimestele endile.
Pöördumise autorid soovivad, et riigi kõrgharidusinvesteering tõstetakse 1,5 protsendini sisemajanduse kogutoodangust. 2019. aastal nii see oligi, aga koos erasektoriga. Sellega ületasime õige pisut OECD keskmist – olles Prantsusmaa ja Islandi vahel – ning õige tugevasti Läti ja Leedu vastavaid näitajaid. Seejuures ei pruugi rahapaigutus olla kõige efektiivsem, sest tudengi kohta on investeeringud kõrgkoolidesse ostujõupariteedis arvestatuna sellesama 2019. aasta seisuga OECD keskmisest allpool. Nii ehk nii on aga rahapuudus suur ja praeguseks on olukord tõenäoliselt halvenenud, ehkki värskeid võrdlevaid näitajaid ei ole.
Niisiis on pöördumise rõhk asjakohane, seda ka seepärast, et olukorras, mil poliitikutel ei jätku teadmisi, julgust ja tahet sisuliste reformidega tegeleda, ning kus ministreid hinnatakse selle järgi, kuipalju on ta oma valdkonda raha juurde toonud, ongi otstarbekas rõhuda ainuüksi rahale. Lisaks võivad poliitikud akadeemilistele inimestele tunduda elevantidena portselanikauplustes, keda on parem mitte mööbeldama lasta – rikuvad sellegi hapra tasakaalu(tuse) ära.
Kõige olulisem poliitiline tegematajätmine väljub aga kõrgharidusõppe raamidest. Nimelt pole meil tervikpilti. Haridus- ja teadusministeeriumis pole tehtud analüüsi, mida, kuidas ja mis tasemel õpetada kutsekoolides, rakenduskõrgkoolides ja ülikoolides.
Seevastu toodud kolm põhimõtet on täiesti selged ja igati mõistlikud, ehkki nende tulemus sõltub sellest, kuidas neid täpsemalt mõista ja rakendada.

Õppetoetuste määr ja selle saajate hulk peab suurenema

Loomulikult. Esitasime rahvuskonservatiivide fraktsiooni poolt eelmise aasta sügisel ka vastava eelnõu, millega tõstetakse aastase õppelaenu määra kümnele miinimumpalgale, leevendatakse laenusaamise tingimusi ning pikendatakse tähtaega, mil peale lõpetamist laenu tagasimaksmist alustatakse. Niimoodi oleks tagatud see, et üliõpilased ei pea nii palju töötama stuudiumi ajal lihtsalt elatise teenimise eesmärgil. Laenust kustutatakse pool, kui laenusaaja perekonnas on üks laps, ning kogu laen, kui kaks või rohkem last.
Paraku hääletati siis see eelnõu menetlusest välja. Reformierakonna valitsusest polnudki muud loota, sest sarnane süsteem likvideeriti just Reformierakonna poolt 2009. aasta suvel Andrus Ansipi valitsuse ajal vaid nädalase etteteatamisega, pettes tuhandeid noori inimesi. Eriti nördinud olid muide sotsiaaldemokraadid, kes toona ja veel mõni aasta hiljem nõudsid üliõpilastele tehtud ülekohtu heastamist. Paraku hääletasid ka nemad nüüd eelnõu vastu. Lootust annab aga asjaolu, et nüüd on vastav skeem lisaks EKRE-le ka Isamaa ja Keskerakonna valimisprogrammis.

Õppejõud peavad saama õiglast tasu

Ilma kahtluseta. Ning küsimus pole ainult õigluses, vaid ka õppe kvaliteedis, mis madala palga tõttu kannatab. Üle poole riigi kõrghariduskuludest moodustab personalikulu ja õppejõudude töötasu on seoses reaalsete kõrghariduskulude langusega kahanenud alla igasugust arvestust. Peamine on siinkohal muidugi riigi rahastuse suurendamine, ent ka ülikoolidel endil on võimalik vähendada ametnike arvu, mis küünib pooleni või isegi juba üle poole ülikoolide töötajatest, samuti vähendada kulutusi õppega mitteseotud tegevustele. Riik peaks selleks oma regulatsioonidega suuna andma, õigemini mitte rahaliselt premeerima mitteakadeemilisi tegevusi, nagu praegu.

Tuleb luua kõrgharidusse investeerimise võimalused ning stiimulid ka ettevõtetele ja inimestele endile

Selline püstitus on väga täpne, kuna mõne OECD arvestuste järgi on just Eestis Euroopa riikidest konkurentsitult kõige väiksem erasektori panus kõrghariduse koguinvesteeringutest.
Inimeste endi panustamine saab toimuda üliõpilaste omaosaluse näol, mille sisseseadmine on võimalik pärast õppelaenu reformi ja mis võiks moodustada ca viiendiku õppelaenu aastamahust.
Ent ülikoolide finantsprobleeme see üksinda ei lahenda. Ettevõtetele stiimulite loomine saab aga toimuda kaudselt, Eesti kõrgharidusõppe kvaliteedi tõstmise ja Eesti vajadustele lähemale toomise teel.
Kvaliteediga ongi meil suured probleemid. Kõrgharidusest saadav palgalisa on Eestis üks Euroopa madalamaid ning on keskmise vanuse kahanedes kahanev. 2020. aasta näitajate järgi on Eesti 25-64 aastaste kõrgharitud inimeste palgalisa võrreldes põhiharitutega isegi OECD väikseim, ning magistri- ja doktoritasemega inimeste palgalisa võrreldes keskharidusega taas OECD kõige väiksem. Tõsi, eri riikidel on erinev arvestusmetoodika ning see tulemus ei pruugi olla kõige täpsem. Ent madalaima kvalifikatsiooniga lihttööliste ametikategoorias, mis valdavalt ei eelda erialast väljaõpet, oli kolmanda taseme hariduse omandanute osakaal Eestis 2020. aastal 16 protsenti, ületades Euroopa Liidu keskmise üle kahe korra. Ehk teisisõnu on Eestis üle kahe korra rohkem kõrgharidusega lihttöölisi kui Euroopa Liidus keskmiselt.
Niisiis on meil igatahes suur probleem, mille üheks ilminguks ongi seesama üliväike erasektori panustamise määr. Kuigivõrd parandaks olukorda juba mainitud üliõpilaste omaosaluse kasvatamine ja õppejõudude palgatõus, aga lisaks peab riik ülikoolide hindamis- ja rahastamiskriteeriumide seast eemaldama ideoloogilised ja kvantiteedile suunavad sätted ning asendama need Eesti-kesksetega. Need on keerulised ja aegavõtvad muudatused, ent ilmselgelt hädavalikud.
Aga peale selle peaks ülikoolidel olema veel üks funktsioon, mida pöördumises küll eraldi põhimõttena välja ei toodud, ehkki toonitati, et riik ilma emakeelse kõrghariduseta pole iseseisev riik.

Emakeelse kõrgharidusõppe ja teaduse hoidmine ja edendamine

Eesti ülikoolid on aga ingliskeelestunud rahvusvahelistumise sildi all. Doktorantidest õpib eesti keeles alla viiendiku. Ent kõrgharidusseaduse kohaselt loetakse õpe eestikeelseks, kui 60 protsenti sellest toimub eesti keeles. Seega ei pidurda eestikeelne õpe kuigivõrdki kõrgprofessionaalidest välisõppejõudude rakendamist.
Argument, et ingliskeelset õpet on vaja, kuna vastasel korral ei jätku meil mõnele erialale üliõpilasi, on üsna kahtlase väärtusega. Me ju ei õpeta üliõpilasi õpetamise enda pärast, vaid seetõttu, et Eesti ühiskonnal on kõrgharidusega spetsialiste vaja. Aga suurem osa inglise keeles õppivatest välisüliõpilastest ei jää stuudiumi lõppedes Eestisse, sest nad saavad umbkeelsetena erialast tööd üsna vähestes kohtades. Ning miks peaksid Eesti tudengid, kes peavad inglise keeles õppima, tegema seda Eestis?
Üks näide on Tartu ülikooli filosoofia magistriõppekava. Mõni aeg tagasi muudeti see ingliskeelseks, millele siis, kui see oli eestikeelne, astus viimastel aastatel keskmiselt neli Eesti tudengit. Argumendiks oligi tudengite vähesus. Eelmisel aastal lõpetas tõesti kuus tudengit, aga nende seas polnud enam ühtegi eesti nimega.
Eesti keele osakaal kõrgharidusõppe erinevatel tasemetel tuleb tagada seadusega. Ka selle eelnõu on rahvuskonservatiivid esitanud, ent paraku kuigi kaugele see ei jõudnud.
Kokkuvõttes tuleb aga järeldada, et äsja lõpetanud parlamendikoosseis ja ministrid on kõrgharidusõppe probleemide lahendamises läbi kukkunud ehk päris probleemide lahendamine on edasi lükatud.


Priidu Pärna: tarbijatelt taastuvenergia tasu kogumine ei ole enam õige, uus riigikogu peab selle lõpetamaRohepöörde tont käib mööda Euroopat. Tulevik on taastuvenergias ja sellesse investeerivad nii energiaettevõtted kui kodutarbijad. Pöördeliselt muutunud olud ja turutingimused tingivad tungiva vajaduse üle vaadata 2007. aastal kehtestatud taastuvenergia tasude mehhanism.
16 aastat tagasi loodud toetusskeemi, kus tarbija maksis tootjale toetust iga võrku müüdud elektrienergia ühiku eest, eesmärgiks oli soodustada uute rohelise energia tootjate turule tulekut.
Konkurentsiameti andmetel oli taastuvenergia tasu osakaal elektritarbija hinnas 2019. aastal ca 7%. Erinevate tariifistruktuuride tõttu võib see osadel ettevõtetel olla ka oluliselt suurem. 2023. aastal tõusid taastuvenergiatasud 10%. Selleks aastaks prognoositakse taastuvenergia toetuste suuruseks ca 87 miljonit eurot, millest 36% kulub biomassist ja biogaasist toodetud elektrienergia toetamisele, ülejäänud tuulikutele ja päikeseparkidele. Riik sisuliselt subsideerib puiduressursi põletamist selle väärindamise asemel ning kohustab selle eest maksma lõpptarbijat.
Taastuvenergia toetused maksavad igakuistesse elektriarvetese lisatava taastuvenergia tasu kaudu kinni tarbijad. 2007.-2020. aastal oli sellega seonduv tarbijate maksukoormus kokku 828 miljonit eurot, millele lisandub prognoosi kohaselt 2030. aastani veel 642 miljonit eurot. Kokku teeb see tarbijate maksukoormuseks ligi 1,5 miljardit eurot.
Pole just väike summa, selline maksukoormus tarbijale pole enam ammu põhjendatud.
Ent võttes arvesse alates 2021. aastast rakendatud oksjonite ja toetuste vähempakkumiste skeemi, maksab tarbija taastuvenergia tasusid vähemalt aastani 2045.
Taastuvenergia tasu maksmine energiatarbijate poolt tuleb lõpetada ning toetusi tuleks finantseerida riigieelarvest.
Inimeste toimetulek on peaaegu kõigi erakondade riigikogu valimisprogrammides kesksel kohal, ka taastuvenergia tasude kaotamine tarbijate portfellist ei ole valimisprogrammidele võõras teema. Tarbijate vabastamine taastuvenergia tasude maksmisest oleks oluline meede Eesti inimeste toimetuleku parandamisel. Samuti annaks see hingamisruumi ettevõtetele, mis on kõrgete energiahindade tõttu sattunud ebavõrdsesse konkurentsiolukorda, kuna Eesti valitsus on erinevalt paljudest teistest Euroopa riikidest jätnud ettevõtjad energiakriisis märkimisväärse riigipoolse toetuseta.
Taastuvenergia toetuste rahastamine tarbijate poolt riivab ühiskondlikku õiglustunnet. Need toetused põhinevad eeldusel, et taastuvatest allikatest toodetud energia ei ole konkurentsivõimeline turuhinnaga, samas energiakandjate hinnatõus on tekitanud olukorra, kus taastuvenergia kulud on võimalik turult tagasi teenida. CO2 kvoodihind on tõusnud äärmiselt kõrgeks, mis omakorda suurendab fossiilkütustest toodetud elektrienergia hinda börsil ja seeläbi tihti ka taastuvenergia müügi tulu elektribörsil. Samas laekub riigieelarvesse sadu miljoneid CO2 tasusid elektrihinnalt ja ka CO2 kvootide müügist, mis pakub piisavalt katet taastuvenergia tasude otsemaksmiseks eelarvest. Praegu toimub ringmäng, kus tarbija maksab elektrihinnalt aktsiisi, käibemaksu ja taastuvenergia tasusid ning riik hüvitab osaliselt kodanike elektriarveid oma eelarvest.
Juba 2021. aastal enne energiakriisi algust tegi konkurentsiamet ettepaneku üle minna turupõhisele lahendusele ja kaotada järk-järgult taastuvenergia toetused. Amet on möönnud tänaste tasude ülemäärasust.
Euroopa Komisjon eeldas juba 2014. aastal, et ajavahemikul 2020–2030 hakkavad taastuvad energiaallikad saavutama konkurentsivõimet turuga ja taastuvenergia tootmiskulud vähenevad.
Turupõhisele lahendusele üleminekuks loodi 2021. aastal praegune vähepakkumiste põhine toetuste jagamise skeem. Soome, Taani ja Leedu praktikast on näiteid, kus vähempakkumisi on võidetud 0-euroste pakkumistega, mis annavad tõestust, et taastuvenergia tootmisseadmete rajamiseks ei ole riiklikud toetused vajalikud ning toetuste riigieelarve kanda võtmine oleks ajutine meede.
Kui inimesed loevad energiatootjate käibe- ja kasuminäitajaid (näiteks kasvas ühe meie energiakontserni puhaskasum aastases võrdluses +659 protsenti), siis tundub tavatarbijale taastuvenergia tasu maksmine valusa liigkasuvõtmisena. Liigakasuvõtmine on olnud alati patt, eriti kui seda mahitab riik ja selle maksab kinni toimetulekuprobleemidega maadlev kodanik või ettevõte.
Tasusüsteemi reformimise on oma valimisprogrammi kirjutanud sotsiaaldemokraadid, EKRE ja Keskerakond. Selge, et riigi panust tuleb suurendada ja olemasolevaid toetusi vähendada õiglasele tasemele arvestades algselt toetusele seatud eesmärke. Tšehhi valitsus on võtnud 2023. aasta riigieelarves kanda kogu taastuvenergia tasu finantseerimise. Soomes on taastuvenergia finantseerimine toimunud kogu aeg riigieelarvest. Ka Eesti valijad ootavad siin selget sõnumit erakondadelt ja konkreetseid otsuseid uuelt riigikogult.


ERR Brüsselis: Ungari võib tahta Soomelt ja Rootsilt läbirääkimisi NATO üle   Ungari peamnistri Viktor Orbani hinnangul peaks Ungari ning Soome ja Rootsi vahel toimuma arutelud NATO-ga liitumise üle. Tema hinnangul sisaldab kahe riigi liitumine geopoliitilisi riske.   Eelmise aasta suvel toimunud NATO Madridi tippkohtumisest on nii palju aega mööda läinud, et ka kõige pikemate demokraatlike protsessidega riigid on jõudnud juba Soome ja Rootsi allianssiga liitumise heaks kiita. Jäänud on ainult Türgi ja Ungari. Seni on palju auru kulunud Türgi ja tema presidendi Recep Tayyip Erdogani tegevusele, kes nõuab Soomelt ja eriti just Rootsilt selgeid järeleandmisi. Ent samal ajal on taustal pidevalt edasi lükkunud ka Ungari parlamendi otsus. Kuivõrd Ungari peaministri Viktor Orbani taktika Euroopa Liidus on pea kõiki protsesse takistada ja midagi välja pressida, siis on sama peljatud ka selles küsimuses. Enne on ta alati öelnud, et vastuseisu Ungaris pole ning parlament kinnitab otsuse ära. Reedel antud intervjuus tema jutt aga veidi muutus. "Parlamendiliikmed pole eriti entusiastlikud. Mõni ütleb, et Soome liitumisega tekib 1000 kilomeetri pikkune piir NATO ja Venemaa vahele. Nähes Ukraina olukorda, on sellel kõrge sõjarisk. Mõtleme veidi, kas see on hea idee. See on geopoliitiline mure. Ma arvan, et meil on veenvaid argumente, miks seda riski võtta," sõnas Orban, jättes mulje, et tema siiski on liitumise poolt. Seejärel ütles ta aga, et vaja oleks ikkagi mingeid lisaarutelusid. "Peaks olema täpsustavad vestlused, eriti parlamentide vahel. Et nad ei peksaks meid samal ajal, kui nad paluvad meilt liitumist. Kui nad eeldavad meilt ausust, siis peaksid nad olema ausad Ungari suhtes," sõnas Orban. Intervjuu teistes osades ütles ta samuti, et vaja on tõsiseid arutelusid riikide vahel. See on ilmselt ka vastus kõigile, kes seni ootasid Ungari järgmist sammu. Tuleval kolmapäeval pidi Ungari parlament seda küsimust arutama hakkama, ent enne otsuse ratifitseerimist võivad toimuda veel mõned lisaläbirääkimised.    					Toimetaja:  Merili Nael


40-aastane naisterahvas maskeerus algkooliealiseks, üritades pikapäevarühmast lapsi enda juurde ööseks meelitada13-aastaseks tüdrukuks maskeerunud naine kutsus enda juurde pikapäevarühmast noore tüdruku ööseks. «See oli vist mingi isainstinkt!» märgib nooruki isa, kelle peas hakkasid järsult häirekellad tööle, kui ta tundmatust naisest kuulis. 40-aastane naine esines algkooliealise lapse Soomes Vaasa valla koolilastele mõeldud pikapäevarühmas. Omapärane juhtum on olnud politseis eeluurimisel, kuid seni pole juhtumis midagi kuriteole viitavat ilmnenud. Ainuüksi alaealisena esinemine ei täida kuriteo tunnuseid, vahendab Iltalehti.
«Tegemist on üliharva esineva juhtumiga. Minu mäletamist mööda pole Vaasa piirkonnas varem midagi sellist päevavalgele tulnud,» ütleb kriminaalkomissar Joanna Österblad.
Sõnum lastele
Juhtum pärineb aastatest 2020–2021, kui 40-aastane naisterahvas registreerus pikapäevarühma algkooliealise tüdrukuna ning osales lastele suunatud huvitegevuses. Naine edastas klubile vale sünnikuupäeva ja eestkostjaks oma isa, kes oli tegelikult temaealine meeserahvas. Iltalehti andmetel on naisel ja mehel sama perekonnanimi.
Naine proovis teha sealsete kohalike lastega tutvust, üks neist oli 10-aastane tüdruk Vaasa perest. 40-aastane naisterahvas suhtles tüdrukuga ja võttis hiljem ühendust ka tema vanematega, rääkides, et tema ema on surnud ja ta kolis hiljuti Vaasasse. Mingil hetkel hakkas naine aga tüdruku ema sõnumitega terroriseerima.
Naise ja Vaasa pereema suhtlust on ka Iltalehti näinud. Neis räägib naine, kuidas ta on Vaasas üksildane ja kuidas Vaasa pere laps on tema ainus sõber.
Isainstinkt
Vaasa naise ja pere tutvus arenes nii kaugele, et naine hakkas Vaasa pere tüdrukut endale ööseks külla paluma. Sel hetkel hakkasid helisema pereisa peas häirekellad. Tema hinnangul nägi neiuna poseeriv inimene välja oluliselt vanem kui 13-aastane nooruk.
Õnneks ei andnud pereisa luba oma lapsel ööseks külla minna. Lõpuks sai vanematele sotsiaalmeedia vahendusel selgeks, et «tüdruk» on siiski täiskasvanud naine. Aastaid varem oli ta andnud meediale intervjuusid oma nime ja näoga. Samadest intervjuudest selgus, et naine oli toona juba üle 30 aasta vana. «See oli vist mingi isainstinkt! Olen endale tänulik, et ei andnud lapsele luba,» räägib Vaasa pereisa Iltalehtile.
Info naise pettuse kohta jõudis koguduseni 2021. aasta sügisel
Mõned töötajad olid juba jõudnud imestada ja mõelda, kas naine on tõesti laps. Aga suurt muret see ei tekitatud, nii et esialgu asja lähemalt ei uuritud.
Vaasa Soome noortejuht Sanna Rahko räägib Iltalehtile, et naisega võeti kohe ühendust pärast tema tegeliku vanuse selgumist. «Muidugi võtsime seda tõsiselt ja mõtlesime, kas siin võis juhtuda midagi, mille pärast peaksime muretsema,» räägib Rahko.
Naisega lepiti kokku, et lastele suunatud tegevustes ta enam ei osale. Noorsootöötaja sõnul ei olnud naine lastele ohtu kujutanud. Ta oli osalenud pikapäevarühmas lapse rollis ja käitunud teiste suhtes lahkelt. «Kui öeldakse, et täiskasvanu teeskleb last, siis see tekitab küsimusi. Aga ma ei näe, et siin midagi ohtlikku oleks olnud või et lapsi oleks ähvardatud.»
Pärast juhtunut oli pikapäevarühmas tavapärasest rohkem täiskasvanuid, juhuks, kui lapsed sooviksid asja arutada.
Kriminaalkomissar Österblad tunnistab, et eeluurimine on kestnud kaua. «Asi pole uuritavate asjade nimekirjas väga kõrgel kohal, sest esialgse info põhjal ei viita miski kuriteole.»


Noor kaitseliitlane: soovin, et meil oleks kordaminemisi, ambitsiooni ja ühtsust. Perena. Rahvana. Eestina24. veebruaril tähistame Eesti vabariigi 105. aastapäeva. 24. veebruaril möödub aga ka täpselt aasta päevast, mil algas Venemaa täiemahuline sõjaline sissetung Ukrainasse.See on pea peale pööranud kogu senise arusaama Euroopa julgeolekust ja pannud eestlased põhjalikult mõtlema kodumaa kaitsmisele ning suurendanud nende soovi astuda kaitseliitu.Eesti sünnipäeva eel ajasime kahe noore kaitseliitlasega pisut juttu. Küsimustele vastasid Harku rannikukaitse üksikkompanii liikmed Luisa Viisileht (19) ja Kaur (20).Palun rääkige natuke endast. Luisa Olen kogu elu elanud Harku vallas. Praegu veel koos vanematega väikses Vaila külas Vääna jõe kaldal. Isapoolse suguvõsa juured on siin ümbruskonnas juba mitu sajandit olnud. Lõpetasin Vääna mõisakooli 2016. aastal ja selle kõrvalt õppisin Tabasalu muusikakoolis trompetit. Laulmist, tantsimist ja näitlemist olen õppinud veel Hanna-Liina Võsa muusikalikoolis.Pärast põhikooli olin õpilasvahetusaastal Itaalias, kus õppisin arhitektuuri suunaga klassis. Arhitektuuripisik on minus aegamisi kasvanud. Seda on mõjutanud isa inseneriteadmised ja huvi nii kunsti kui ka tehnika vastu. Eelmisel kevadel läbisin EKA eelakadeemia arhitektuuri ja sisearhitektuuri alal ja sel õppeaastal võtsin koolis valikainena ruumilise projekteerimise. Kevadel lõpetan Gustav Adolfi gümnaasiumi.Kaur Olen Tallinna ülikooli rekreatsioonikorralduse eriala üliõpilane. Kooli kõrvalt töötan reisisaatjana ja korraldan paintball'i ja teisi lahingmänge. Väiksena soovisin saada Ämblikmeheks. Kui sain aru, et see pole võimalik, hakkasin püüdlema kaitseväelase/sõduri poole, olles suure tõenäosusega mõjutatud filmidest ja arvutimängudest.Miks astusite kaitseliitu? Luisa Olen 13 aastat olnud Eesti Skautide Ühingus lipkonna Okaskannel aktiivne liige, mistõttu tunnen end eri maastikel kui kodus, eriti metsas. Tänan Monika Ojalat meie vallast, kes on skaudijuhina minu mentor olnud.Kaitseliitu astusin soovi ja tahtega, et peale metsas hakkama saamise õppida ka militaarset poolt ja oma riigi kaitsmist. Suvel lähen 11 kuuks ajateenistusse ja kaitseliidus tegutsemine on selleks hea ettevalmistus.Olen osalenud Harju maleva korraldatud sõdurioskuste kursuse kahel etapil ja muudel Harku rannikukaitse üksikkompanii õppustel. Kaitseliidu tegevused on andnud mulle enesekindlust, motiveeritust ja kindla sihi silme ette.Üks põhjus kaitseliitu astumisel oli innustus sõpradelt, kes kuuluvad Tallinna malevasse.Üle saja aasta tagasi võitlesid Eesti eest Vabadussõjas minu emapoolne vanavanaisa ja vanavanaonu, kes 27-aastasena langes.Kaur Kindlasti olid liitumise põhjused ägedad õppused ja riigikaitse tahe, aga aja möödudes on liikmeks olemise põhjus liikunud soovile osata kaitsta oma kodu, lähedasi ja riiki.Kaitseliitu kuulumine on andnud väärtusliku väljaõppe ja teadmised, mida kasutada ka tavaelus. Loodan, et tänu kaitseliidule saan edaspidigi uusi teadmisi. Harku rannikukaitse üksikkompaniisse astusin tänu ühele peretuttavale, seega oli mul kaitseliiduga liitudes mõni tuttav ees.Kas koolides peaks olema riigikaitseõpetus kohustuslik?Luisa Gustav Adolfi gümnaasiumis on riigikaitse nädalane intensiivõpe igale gümnaasiumi noorele kohustuslik. Arvan, et kõigis koolides võiks see samamoodi olla, sest iga Eesti kodanik peaks mõistma, mida riigikaitse endas hõlmab ja tal peaks olema teadmisi, et vajaduse korral oma riigi eest seista.Kaur Sellele küsimusele on keeruline vastata, sest igal asjal on plussid ja miinused. Omandatavad teadmised just ellujäämise poolest tulevad elus ikkagi kasuks. Samas kellelegi midagi peale sundida pole parim lahendus, sest see võib tekitada ükskõiksust või vastumeelsust riigikaitsega seotud teemade vastu.Mis on teie arvates praegu kõige suurem probleem noorte hulgas? Kuidas sellest jagu saada?Luisa Noorte hulgas on väga palju vaimse tervise probleeme, mis tekivad stressist, elukorralduse ja suhete kõikumisest või näiteks meedia tõttu aju ülestimuleerimisest. Usun, et hobidega tegelemine või mõne uue tegevusega alustamine aitab vaimse tasakaalu leidmisele kaasa. Samuti võiks päevas võtta hetki, et keskenduda korraga ainult ühele asjale: lugeda raamatut, jalutada, joonistada vms. Seda kõike ilma ekraanita. Nii saab rutiinist mõneks ajaks eemalduda.Kaur Kõige suurem probleem on mugavus, mille tekitajaid on palju. Neist sagedasem nutiseadmed, aga samuti telekas, arvutid ja kõik, mis laseb inimesel mugavustsoonis olla ja seda peamiselt istumise vormis. Paljud asjad on aga lahendatavad, kui mugavustsoonist välja astuda. Kõige lihtsam viis on püsti tõusta ja liikuda.Osalen praegu sõdurioskuste kursusel. Meil on tähelepanu hajumise ja liigse mugavuse tekkimise vastu hea abivahend - spordikell. Kindla aja tagant tõuseme tunnis laudade tagant püsti ja teeme harjutusi, näiteks kükke, kätekõverdusi, puusatõsteid vms, et saada tagasi fookusesse ja oleks energiat järgmistele teemadele keskenduda. Aga see näide on väga koolipõhine.Kooliväliselt on olukord raskem ja palju rohkem noore enda kätes. Kui integreerida noortele näitekscoaching programm ehk noorel on keegi, kellega ta iga nädal kindla aja tagant suhtleb, paneb kirja eesmärgid ja aitab luua perspektiivi, siis võib-olla oleks mugavustsoonist lihtsam välja murda.Kui rahul olete eluga Eestis? Mis oleks esimene asi, mida Eestis muudaksite, kui see teie teha oleks?Luisa Võrreldes mõne teise Ida-Euroopa riigiga on elukvaliteet Eestis parem ja püüdleme aina enam Põhjamaadele omase elukorralduse poole. Meie riigi ajaloost tingituna võtab sinna tasemele jõudmine rohkem aega, kui sooviksime. Eestis pakuvad mulle rõõmu heal tasemel haridus- ja kultuurielu, vähene korruptsioon ja kogemuste pagasi suurendamise võimalus.Tulevase arhitektina töötaksin eelisjärjekorras meie ümber oleva ruumi arendamisega. Näiteks linna-, valla- ja külakeskused võiksid olla inimesi ühendavad hoonesüsteemi kaudu, kus eri funktsioonidega majad asuvad lähestikku ning loovad loogiliselt toimiva õhkkonna. Lisaks peab suurendama kaunilt kujundatud rohealade osakaalu linnakeskkonnas, täites väiksemadki ebavajalikud asfaldialad puude ja põõsastega.Riigijuhid ja valitsus võiksid otsuseid tehes rohkem usaldada oma ala eksperte ja teadlasi. Samuti peaks juhtivates organites olema tagatud sooline võrdsus.Kaur Enda eluga Eestis olen rahul küll. Kindlasti on kohti, mida parandada ja ümber teha, aga üldpildis on asjad siiski pigem positiivsed. Mets on see osa Eestist, mis enim rõõmu valmistab. Olles näinud maailma eri otsi, siis mets on ikkagi see, mis tagasi kutsub.Milline võiks olla elu Eestis 5, 10 ja 30 aasta pärast?Luisa Kümne aasta pärast soovib 29-aastane Luisa elada täisväärtuslikus kestliku majandustalitusega säästlikke energiaallikaid kasutavas vabas Eestis, kus linnaruum on stabiilne, häid mõtteid soosiv ja igale liiklejale ohutu.Kaur Senikaua, kuni õpime enda ja teiste vigadest ning pürgime paremuse poole panustades aina enam ja enam, on elu Eestis hea viie aasta pärast ja ka 30 aasta pärast. Tulevikku ennustada pole võimalik ja et areng on nii kiire, siis suure tõenäosusega on peatselt sellised asjad võimalikud, millest me unistada ei oskagi.Mida soovite Eestile ja lähedastele Eesti vabariigi aastapäevaks? Luisa Soovin, et Eesti vabadus püsiks igavesti ja kaasmaalased mõistaksid, et vabadus pole midagi iseenesestmõistetavat. 24. veebruaril võiks mõelda selle päeva tähendusest ukrainlastele, kes on täpselt aasta võidelnud nii meie kui ka kogu Euroopa eest.Head Eesti vabariigi 105. aastapäeva!Kaur Soovin, et meil oleks kordaminemisi, ambitsiooni ja ühtsust. Perena. Rahvana. Eestina.MERIKE PINN, kommunikatsioonispetsialist


Jaanus Marrandi: kuidas Isamaa meile avaliku rahaga "kosja" tuliMöödunud laupäeval oli Türil tore perepäev kust käis läbi mitusada inimest. Nagu ikka tervele perele midagi pakkuvad üritused meeldis see kindlasti kõigile. Tunnistan aga, et ma ei saanud mitte kuidagi selle ürituse Facebooki postituse juurde südamekest postitada.Muidugi mitte sellepärast, et mulle ei meeldiks pereüritused või selle korraldajad. Lihtsalt ma ei suutnud esiteks aru saada, kes siis selle ürituse korraldas: Türil reklaamiti seda välja kui Türi Noortekeskuse ehk siis valla maksumaksja rahaga korraldatud üritust. Facebookis kuulutas aga Isamaa erakonna esimees, et "Isamaa korraldas Türi õnnestunud perepäeva, kus osalesid sajad inimesed ja Isamaa on see, kes hoolib peredest" Otse loomulikult tekkis seetõttu huvi, et mis asjaga siis ikkagi tegu oli. Üsna väikese pärimise peale selguski, et tegemist oli tõepoolest üritusega, kus esinesid Isamaa esimees Helir Valdor Seeder, nii nagu ka Türi Noortekeskuse juhataja Sulo Särkinen ja Ründo Mülts, kes kõik siin valimistel kandideerivad. Jagati valimisreklaami ja tutvustati ennast. Egas midagi: minagi olen viie riigikogu valimiste kampaania ajal korraldanud meeleolukaid kontserte, tervisepäevi, eakate pidusid. Nii see käibki, aga erinevusena oleme alati reklaamis teatanud, et tegemist on erakonna üritusega ja loomulikult oleme kõik kulud ka ise kinni makstud.
Antud perepäeva puhul lisab veel vürtsi asjaolu, et alles hiljuti on Isamaa eraldanud riigikogu katuserahade kaudu just Türi perepäeva tarbeks maksumaksja raha. Ja praegugi teatab Isamaa kandidaat Sulo Facebookis rõõmsasti, et "kohtume uuesti suvel järgmisel perepäeval" ja ühtlasi avaldab tänu Isamaale, kes üritust toetas. Kõiki asjaolusid vaadates tundub aga hoopis, et Türi vald, Noortekeskus ja Eesti maksumaksjad on toetanud oma rahaga Isamaa valimisüritust. Vaat selline asjade käik on juba otsene seaduserikkumine, sest erakondade valimiskampaaniate rahastamine avaliku ja ettevõtete rahaga on keelatud. See on keelatud reklaam! Mina ei ole politseiuurija ega kohtumõistja, aga minu kogemuste pagasisse kuulub nelja aastane töö riigikogu korruptsioonivastase erikomisjoni esimehena. Seetõttu on mul tulnud päris palju erakondade rahastamise teemadega kokku puutuda. Ja see siin ei ole õige asi ja vajab ühemõtteliselt politsei ja erakondade rahastamise järelvalve komisjoni uurimist.
Ärge saage minust valesti aru: ma pean lugu kõigist toredatest üritustest ja ka Sulo on minu arvates tore ja aktiivne mees, kes teeb noortega tublit tööd. Paraku ei tohiks keegi silmi kinni pigistada ka selliste toreduste puhul. Lihtsalt on tõsiasi, et demokraatia toimib alati ja kõige jaoks ühtmoodi ja reeglite järgi, eriti veel valimiskampaania ajal. Kui pealkirjas vihjatud Pisuhänna näitemängus tuli Piibeleht Vestmanni tütrele kosja äia enda ettevõtte rahaga, siis see on lihtsalt üks naljakas episood. Avaliku rahaga "kosja tulemine" on otseselt seaduserikkumine ja sellisel juhul on väärtuste kompass ikka väga paigast ära. Seda enam, et Sulo Särkineni on esitletud kui potentsiaalset uut Türi vallavanemat. On kehv lugu, kui oma karjääri peaks alustama nii, et aetakse segamini oma, valla ja erakonna rahakott. Ma küll loodan, et Türi vallas suudetakse asju näha nii nagu näeb ette Eesti seadusandlus ega õigustata ilmselgelt väärtuskonflikti läinud Isamaa erakonda. Seda enam, et ma ei suudaks kuidagi ette kujutada, et praegune vallavanem Kati Nõlvak oleks korraldanud valla raha eest (või siis katuseraha eest) pereürituse, kus oleks osalenud lahke naeratusega Lauri Läänemets ja teised kandidaadid. Milline torm sellest oleks tõusnud Türi volikogus, kus peetakse opositsiooni poolt pooletunniseid kõnesid juba üksnes eelnõude seletuskirja kirjavigade pärast. Ei saa olla nii, et "omade" puhul hakkab nn. väärtuste kompass aiateibaid näitama nagu magnetanomaalia puhul kompassidega ikka juhtub. Kui me ei taha esindada mingit kolklikul ringkäendusel põhinevat "demokraatiat", siis ei tohiks võimuhuvi sellist anomaaliat tekitada.


Kadri Paas: Isamaaline moosivargus kevadpealinnasSellal, kui riigikokku kandideerivate erakondade liikmed Viljandi turul valijatega vestlesid, tegi Isamaa eesotsas partei esimehe Helir-Valdor Seederiga Türi valla maksumaksja kulul kevadpealinnas partei kampaaniaürituse.Siinkirjutaja vaatas Järva Teataja fotogaleriist Türi spordikeskuses toimunud "Isamaa korraldatud perepäeva" - Seederi tsitaat tema näoraamatust – pilte ega suutnud oma silmi uskuda. Perepäeva avalikes kanalites välja reklaaminud Türi noortekeskus on täielikult Türi vallale kuuluv asutus. Noortekeskuse juht on hiljuti Isamaaga liitunud Türi vallavolikogu liige Sulo Särkinen. Türi noortekeskuse FB-s antakse teada, et 25. veebruaril toimub kohalikus spordikeskuses perepäev, korraldajateks olevat Türi noortekeskus ja üks eraettevõte. Targu jäetakse mainimata, et tegemist on nii vormiliselt kui sisuliselt erakondliku kampaaniaüritusega.
Järva Teataja fotodelt võib näha, kuidas Seeder ja Ründo Mülts jagavad perepäevale tulnutele erakonna meeneid, spordikeskuse seinad on kaetud partei plakatitega. Kui niinimetatud perepäevale tulnu saabus, anti talle otsemaid Isamaa kummist käevõru. Ürituse alguses pidas partei esimees Seeder kõne, sõna võttis ka riigikokku kandideeriv noortekeskuse juht.
Olgu öeldud, et avaliku raha kasutamine partei valimiskampaania hüvanguks on keelatud. Erakonnaseadus ütleb üheselt: "Erakonnal on keelatud kasutada erakonna või erakonna nimekirjas kandideeriva isiku valimiskampaania läbiviimiseks või selle teostamiseks avalikke vahendeid. Valimisliidul, üksikkandidaadil, erakonna nimekirjas kandideerival isikul ja valimisliidu nimekirjas kandideerival isikul on keelatud oma valimiskampaania läbiviimiseks või selle teostamiseks kasutada avalikke vahendeid. Avalikud vahendid käesoleva paragrahvi tähenduses on riigieelarvelised ja kohaliku omavalitsuse eelarvelised vahendid."
Tunamullu oktoobris saatis toonane justiitsminister, reformierakondlane Maris Lauri kooskõlastusringile väljatöötamise kavatsuse, mille alusel üritati hakata muutma erakonnaseadust. Tollal oli plaanis luubi alla võtta nii avaliku raha kasutus, erakondade rahastamise järelevalve komisjoni võimalused oma järelevalvet teostada kui riigieelarvest makstava toetuse vähendamise meede. "Avalike vahendite kasutamine peab olema keelatud, sõltumata sellest, kas neid kasutatakse valimiskampaaniaks või muuks poliitiliseks tegevuseks. Puudub vajadus seostada avalike vahendite kasutamise keeldu spetsiifiliselt just valimiskampaaniaga," selgitas Lauri.
President Toomas Hendrik Ilves ütles aastaid tagasi valdade ja linnade päeva avamisel peetud kõnes, et kohaliku võimu juht, ametnik ja volikogu liige – antud juhul volinik Särkinen - peab ametialase tööga hakkama saamise kõrval pakkuma ka moraalset eeskuju. "Ta on võimu visiitkaart. Ma ei pea silmas vaid neid juhtumeid, kus kohaliku võimu ametnikku süüdistatakse altkäemaksu või pistise võtmises. Ka omavalitsuse vahendite kasutamine erakonna valimiskampaania hüvanguks on vargus, võimu ja ameti kuritarvitamine," sõnas president.
Kuigi eelmise valitsuse ajal algatatud erakonnaseaduse muutmise eelnõu ootas kooskõlastuse läbinult valitsusse ja sealt edasi riigikogusse saatmist, jäi see justiitsministeeriumisse toppama. Põhjus lihtne – Isamaa liikmest uus justiitsminister ei pea korruptsiooni, maksumaksja raha vargust, võimu ja ameti kuritarvitamist ega erakondade rahastamise teemat oluliseks.
Isamaa minister on seda ka avalikult rahvusringhäälingule kinnitanud, öeldes, et "Iga valitsus lähtub tööplaani koostamisel eelkõige enda poliitilistest prioriteetidest, mistõttu võivadki varasemalt koostatud eelnõud kõrvale jääda," teatas minister.