Järvamaa volinike ja rahvasaadikute palgasedelilt leiab nii 130 000 kui ka 150 000 eurotMajanduslike huvide deklaratsioonide järgi teenivad nii mõnedki Järvamaa volinikud kordadest rohkem kui vallavanemad või linnapead.Aga kõigest algusest, ühe suurema aastatuli deklareeris 2022. aasta põhjal Paide linnavolinik, arst Mihhail Feštšin- 128 986,16 eurot. Kunagine Järva maavanem ja Paide linnapea, praegune Maaeluministeeriumi asekantsler ja linnavolinik Alo Aasma teenis aastaga 68 496,00 eurot. Samuti endine Paide linnapea, praegu erasektoris töötav volinik Priit Värk teenis aastaga 50 748,96 eurot. Paide vallavolikogu esimees Tarmo Alt teenis mullu 43 067,67 eurot. Paide Halduse juhi ja volikogu aseesimees Peeter Saldre aastateenistuseks oli 42 458,08 eurot. Volinik Valeri Ivanov teenis aastaga 69 472,44 eurot.
Järva vallavolinikest teenis Vello Teor aasta 57 757,30 eurot.
Türi vallavolinikest deklareeris arst Lea Urb aastaseks sissetulekuks 130 087,18 eurot. Vallavolinikust õpetaja Veiko Valangu aastatuluks oli 41 876,72 eurot.
Olgu öeldud, et palju volinikud jätsid deklaratsioonid tegemata.
Järvakatest rahvasaadikutest teenis Kalle Grünthal mullu 55 921,20 eurot. Kersti Sarapuu aastaseks sissetulekuks oli 151 041,89 eurot. Kunagine Türi vallavanem ja praegune riigikogu liige Pipi-Liis Siemann teenis mullu 41 582,24 eurot.

Justiitsministeerium tuletas sel nädalal meelde, et kõigil ametiisikutel, kellel on kohustus esitada huvide deklaratsioon, tuli seda teha elektroonselt e-maksuameti kaudu 31. maiks.
„Andmete õigeks ajaks esitamine on kohustuslik ja deklaratsioonis tuleb välja tuua kõik andmed, mida on vaja teada korruptsiooniohu hindamiseks. Panen eriti volikogu liikmetele südamele esitada deklaratsioon tähtaegselt, sest paraku on kohalike omavalitsuste õigeaegselt esitatud deklaratsioonide osakaal läbi aastate olnud tähelepanuväärselt madal,“ rõhutas justiitsminister Kalle Laanet.
Huvide deklaratsiooni peavad korruptsioonivastase seaduse järgi esitama vabariigi president, riigikogu liige, vabariigi valitsuse liige, kohtunik, riigikontrolör, õiguskantsler, Eesti Panga juhtorgani liige, vabariigi presidendi kantselei direktor, riigikogu kantselei direktor, riigikantselei direktor, valitsusasutuse juht, ministeeriumi kantsler ja asekantslerid ning peaministri ja ministrite poliitilised nõunikud. Kohalike omavalitsuste ametiisikutest peavad deklaratsiooni esitama kohaliku omavalitsuse volikogu liige, valla- või linnavalitsuse liige, osavalla või linnaosa vanem, valla või linna ametiasutuse juht. Lisaks võib valitsusasutuse juht või kohaliku omavalitsuse volikogu laiendada vajadusel deklareerimise kohustust oma asutuse ametiisikutele, kes käsutavad avalikku vahendit või viivad läbi süüteo- või haldusmenetlust.
Huvide deklaratsioonide registrisse oli 2022. aasta juuni alguses kantud 5792 ametikohta, kelle huvide deklareerimise tähtaeg oli 31. mai või varasem. Nendest 4387 ehk 76% esitasid oma deklaratsiooni tähtajaks. Huvide deklaratsioonid esitasid tähtajaks kaheksa asutuse deklarandid: Nõo vallavalitsus, justiitsministeerium, häirekeskus, PPA, PRIA, riigikontroll, Pärnu maakohus ning Tartu ülikool. Tähtajaks oli deklaratsioon esitamata 1331 ametikohal. Nendest üle poole (54%) olid omavalitsuste volikogude liikmed.
Deklaratsiooni mõjuva põhjuseta tähtajaks esitamata jätmine on keelatud. Samuti ei tohi deklaratsioonis esitada valeandmeid ning varjata informatsiooni, mis on oluline korruptsiooniohu hindamiseks.

Eelmiste majanduslike huvide deklaratsioonide järgi teenisid jõukamad Järvamaa endised ja praegused volinikud mullu aastatuluna kordades rohkem kui keskmist palka saav inimene.
Kuigi paljud volinikud jätsid deklaratsioonid esitamata, siis arvatavasti ei leidu aastaga teenitud tulult vastast Paide linnavolikogu liikmele ja Järvamaa haigla arstile Mihhail Feštšinile, kes deklareeris oma 2021. aasta tuluks 250 022,42 eurot (2020. aastal 134 097,94).
Suuri summasid teenisid ka ettevõtjad- endised Paide linnavolikogu liikmed Aivar Tubli 63 888,38, Toomas Agasild 44 776,70 (2020. aastal 166 283,50) ja praegune linnavolikogu liige Veiko Natus 121 505,65 eurot. Volinikke, kelle aastatulu jäi 30-45 000 euro vahele oli samuti mitmeid.
Järva vallavolinikest deklareeris Vello Teor aastatuluks 53 000 eurot ja Jüri Ellram näiteks 45 771,35 eurot.
Türi vallavolinikest deklareeris õpetaja Veiko Valang aastatuluks 71 026,53, perearst Lea Urb 93 493,13 ja toonane noortekeskuse juhataja Sulo Särkinen 58 614,60 eurot.

RAHVASAADIKUD
Majanduslike huvide deklaratsioonide järgi teenis 2020. aastal riigikogu liikmetest kõige suuremat aastatulu Kersti Sarapuu. Rahvasaadik ja ettevõtlusega tegelev Sarapuu teenis siis 166 690,09 eurot.
Järvamaalt on riigikogus veel ka Lauri Läänemets ja Kalle Grünthal. Esimene teenis tunamullu 58 846,24 ja teine 50 999,55 eurot.


TABELID | KÕRGETE RIIGITÖÖTAJATE RAHAKOTT: kes teenis mullu üle miljoni? Kes jäi miinustesse? Milline minister andis 350 000 eurot laenu firmale, mil on kohustused täitmata?Kes ägab laenukoorma all? Kelle sissetulek ületas maagilise miljoni piiri? Vaata tabelitest, kes olid läinud aastal suurimate sissetulekute ja laenukohustustega poliitikud ja ametnikud, seda nii riigi kui kohalike omavalitsuste tasandil.
Südaööl vastu 1. juunit kukub tähtaeg, mil kõrgetel avalikel positsioonidel olevad isikud peavad esitama oma huvide deklaratsiooni. Kokku leidis Õhtuleht maksu- ja tolliameti e-keskkonnast 1. juuni õhtu seisuga 3515 isiku andmed sissetulekute, kinnisvara, autode, laenude, aga ka laevade ja lennukite kohta. Õhtuleht lappas kõik avalikult saadaval olnud deklaratsioonid läbi ja kandis tabelitesse suurimate sissetulekute ja laenukohustustega poliitikud ja ametnikud.
Tegu on deklaratsioonidega, mis olid avalikult nähtavad, aga maksu- ja tolliameti huvide registriga on juba aastaid üks lõputu häda. Algselt näitas see vaid deklaratsioone, mis olid esitatud, ehk polnud võimalik tuvastada juhtumeid, kus isik oli jätnud selle esitamata. Aasta tagasi pärast vaidlusi andmekaitse inspektsioonis, hakati näitama kõiki, kellel on kohustus esitada. Ent täiesti ootamatult ja ametile endalegi üllatuslikult kadusid eelmise aasta mai lõpus avalikust vaatest sajad deklaratsioonid ei tea kuhu. Tegu oli isikutega, kellel oli küll jätkuvalt kohustus esitada, aga kes enam vastaval ametikohal ei töötanud. EMTA lubas registri korda teha, 2022. aasta andmed väidetavalt ongi korras, kuid 2023. aasta andmed on jällegi sassis. Ilma nähtava loogikata pole avalikus vaates osa deklaratsioone näha, eeldatav suurusjärk on sadades. Kui järgnevates tabelites kellegi andmeid pole, siis siit veel ei järeldu, et tema deklaratsioon oleks esitamata, tegu võib olla ka EMTA andmete kuvamise veaga avalikus vaates.
Huvide deklaratsioonid on mõeldud korruptsioonivastase meetmena. Kõrge ametnik või poliitik saab kord aastas oma vara ja sissetulekud kirja panna. Eeldatavalt üleskirjutamise käigus läbi mõeldes, kus tal võiks tekkida huvide konfliktid. Tänu teadvustamisele jääb ehk mõni kahtlane samm astumata.
Avalikkusele pakuvad deklaratsioonid detailsemat sissevaadet kui aprilli lõpus rahandusministeeriumi avaldatavad ametnike palganumbrid. Inimesi, kelle kohta andmeid saab, on küll tublisti vähem, aga pelgalt riigitöö eest saadava töötasu kõrval kajastuvad seal kõik sissetulekud, alustades pensionitega ja lõpetades dividendidega. Lisaks sissetulekutele näeb kõrgete poliitikute ja ametnike varalist seisu: maad, sõidukid, ettevõtted, väärtpaberid. Kirja tuleb panna nii kodumaal kui võõrsil asuv vara.
Õhtulehe tabelid pakuvad võrdlusmomenti: kus ametnik või poliitik paikneb oma sissetulekute, laenukohustuste ja laenunõuetega, võrreldes teiste omasugustega. Kõikides tabelites on nii endised kui praegused poliitikud ja ametnikud. Nimelt huvide deklaratsiooni esitamise kohustus kehtib ka ametist lahkumisele järgneval kalendriaastal. Nii näiteks on ministrite hulgas ka keskerakondlased, kelle peaminister Kaja Kallas aasta tagasi valitsusest välja viskas.
Andmed on tabelites esitatud nii, nagu need on deklareeritud. Seal leidub kindlasti vigu: näiteks pole kuidagi eluliselt usutav, et keegi annaks pankadele eluasemelaenu; küllap on deklarandil läinud kohustused ja nõuded lihtsalt vahetusse.


Tollimaks läks paki tellijale kalliks maksma1. juunil pöördus Lõuna prefektuuri poole 31-aastane mees, kes tellis välismaalt paki ning sai sõnumi, et tema tellitud pakk on seotud tollimaksuga.Selle tasumiseks saadeti mehele link, mille ta avas ja kuhu sisestas nõutud andmed. Seejärel avastas mees, et tema pangakontolt oli maha läinud mitu makset võõrastele kontodele. Kelmusega tekitatud kahju on 600 eurot.


Uusarendusega kõrbenud ettevõtja vastu esitatud nõuded lähevad oksjonileTammelehe 4 on ainus investorite toetatud majadest, mis reaalselt püsti sai.Google
PRO tellijale
Ühisrahastajatelt üle miljoni euro kaasanud ettevõtja projekt jooksis rappa ja nüüd pannakse tema vastu kerkinud kopsakas kahjunõue “võileivahinnaga” müüki.
Loe ka: Kuidas ärimehed sadamaehituse varjus riigilt toetusi lüpsid?
Investoritelt 1,5 miljonit eurot kaasanud Tamme Arenduse OÜ rahaasjadest avastas pankrotihaldur äärmiselt kummalisi ülekandeid, millest enamik liigutas raha firma juhtide taskusse. Kurja juureks oli sealjuures väidetavalt ettevõtte tegevuse eest vastutanud Alo Lillepea, kes on varemgi kinnisvaraskeemidega avalikkusele silma jäänud. Päris puhas poiss ei olnud pankrotihalduri sõnul ka arenduse omanik Mihkel Roosme, kes võttis firma arvelt viimased kümned tuhanded.
Arendusest endast on tänaseks järel vaid poolik maja ning ehitusplats. Nädala pärast tuleb aga enampakkumisele rohkem kui 400 000 euro väärtuses kahjunõudeid, millest pankrotihaldur on juba neljal korral üritanud lahti saada.
Skeemimeister juhib miljoniprojekti?
Kogu väidetava skeemi keskmes on küllaltki luksuslik uusarendus Tabasalus. Tamme Arenduse OÜ-l õnnestus omal käel juba varem valmis teha Tammelehe 2 ning sellega ettevõtmise usaldusväärsust näidata. Tammelehe 4 ja 6 tegemiseks otsustati niisiis Crowdestate’i ühisrahastajate jutule minna.
Viimased usaldasid teda olenemata tõsiasjast, et Roosme oli kogu asja vastutavaks vedajaks pannud kireva minevikuga Alo Lillepea. Teda seostatakse 2000. aastate kinnisvaraskeemidega, kust tõusis miljoneid kahju. Huvitavamaks teeb olukorra see, et Roosme ise oli Crowdestate’i konkurendi Estateguru ärijuht. Lisaks on Roosme töötanud Swedbankis, Lillepea aga LHV-s.
Mõnest ohumärgist hoolimata said projektid küllalt helde rahastuse. Majale number 4 laenati 2018. aastal 725 000 ja kõrvalkinnistule 720 000 eurot. Investorite jaoks pidi tootlus olema hoogne, paraku ei jätkunud pidu kuigi kauaks.
Investorid saavad külma duši
Juba 2020. aastal oli Tamme Arenduse OÜ pankrotis ning selle kohal lasus 3,5 miljonit eurot võlgasid, väärindatavat vara jäi firmasse selleks hetkeks alla miljoni. Majadest oli mingil kujul püsti saanud ainult Tammelehe 4, aga seegi polnud elamiskõlblik.
Äripäeva teatel oli Roosme väitnud, et rahalisi vahendeid kasutas kohati mittesihtotstarbeliselt just Lillepea ja see viis kogu projekti allamäge. Ometi on kahjude eest kogu naha ja karvadega vastutav Roosme. Tema oli ju omanik. Nõuete põhjuseks on mõned küllaltki anomaalsed tehingud, mida pankrotihaldur on arvemajandusest avastanud.
Kahtlased ülekanded omanike taskusse
Näiteks tehti pärast rahastuse saamist Tamme Arenduse arvelt suuri ülekandeid osaühingutele Windguru ja Stella Artois. Ähmase “laenutagastuse” selgitusega ülekanded olid vastavalt summades 68 000 ja 263 000 eurot.
Oluline on aga see, et panrotihalduri teatel pole mingit märki, et need firmad oleks Tamme Arendusele üldse laenu andnud. Tagatipuks on rahasaajad kõik otseselt Lillepeaga seotud. Need on kas mehe enda, tema venna või viimase abikaasa kontrolli all olnud.
Kahjud ulatuvad nendest paarist tehingust aga palju kaugemale ning seikasid leidub veelgi kummalisemaid. Näiteks nõudis arendusfirma ühel hetkel ehitama palgatud OÜ Tom Holdingult tagasi 74 000 ettemakstud eurot. “60 000,00 eurot anti väidatavalt üle sularahas,” märkis pankrotihaldur selle raha kohta. Ehitusfirma väitis vastu, et andis sularaha mingil hetkel Lillepeale tagasi ning sealt on see justkui kaduma läinud.
Kruusateest lõuna poole jäävatest uusarendustest on püsti ainult üks.Google
Päris puhas pole ka Roosme ise. Nimelt kanti arendusfirma kontolt omaniku arvele 2019. aastal üle 38 000 eurot. Selgituseks toodi antud juhul taas ähmaselt “laenu tagastus”, kuid märgiliselt jäi tehingu järel ettevõtte arvele vaid 60 senti. Sellised episoodid annavad võimalike nõuete summaks kokku suisa 426 000 eurot.
Vara müügis miljonite eest
Praeguse seisuga tõendab kevadine Google’i tänavavaade, et Tammelehe 4 erilisi elumärke ei näita, majaesinegi pole veel asfalteeritud. Tammelehe 6 rindel on olukord sama mis mõne aasta eest — majast pole seal märkigi, aerofoto näitab vaid ehitusplatsi.
“Juhatuse liikme Mihkel Roosme suhtes on esitatud kuriteokaebus ja on algatatud kriminaalmenetlus,” märkis pankrotihaldur Kristo Teder enampakkumise teatel. Tema hinnangul ei ole juhatuse liige täitnud enda kohustust korraldada ettevõtte raamatupidamist. Samas tõdes Teder, et kõik kahjunõude detailid põhinevad praegu tema käes olevatel dokumentidel ja ei saa sugugi välistada, et Roosmel esineb vastuväited.
Siiski peaks pealtnäha olema päris tõenäoline, et reeglitest möödaminekut suudetakse kohtus tõendada ning seega saavad ka kahjunõuded täidetud. Ometi ei ole kaup enampakkumisel populaarseks osutunud. Kahjunõuete paketti on üritatud müüa märtsist saati ning algul oli selle alghinnaks koguni 150 000 eurot.
Nädala pärast tuleb 426 000 euro väärtuses kahjunõudeid aga taas pakkumisele, nüüd juba viiendat korda. Sel korral on selle alghind oksjonil langenud 60 000 euro peale ning pakkumiste samm on 4000 eurot.
Kahjude katteks on juba paari aasta eest müüdud ka Tammelehe 4 uusarendust. Algul oli selle hinnaks 1,2 miljonit eurot, kuid omaniku leidis see nähtavasti 580 000-eurose alghinnaga oksjonil. Roleguri Roosikrantsi tänava kontor oli viimati mullu enampakkumisel 190 000-eurose alghinnaga.


Finantskuritegevusega võitlev Salv avab suvel uue salapärase sihtturuSalvi asutaja ja tegevjuht Taavi Tamkivi.Foto: Jake Farra
PRO tellijale
Endiste Skype’i ja Wise’i võtmetöötajate asutatud idufirma Salv on aastatega palju kasvanud ning hetkel arendatakse usinalt edasi finantskuritegevuse vastast platvormi Salv Bridge. Salvi kaasasutaja Taavi Tamkivi ja kasvujuht Lauri Haav räägivad, kuidas neil müügiga läheb ning kui keeruline see tegelikult on.
Tamkivi sõnul on finantsmaailmas suurtele klientidele enda teenuste müümine raske ning aeganõudev töö. Sellegipoolest on Salv teinud igal aastal kaks ja pool korda käibekasvu ning klientide ära kukkumine on minimaalne.
Haavi sõnul on see väga hea, arvestades, et pankade süsteemid, kuhu nende lahendus liidestatakse, on keerulised. Kui varem olid Salve fookuses startup’id, siis aina enam on sihiks suured enterprise ettevõtted, mistõttu kestavad ka läbirääkimised kauem.
Täna tegutseb Salv kokku kaheteistkümnes Euroopa riigis. Läbirääkimised käivad ka Londoni ettevõtetega. “Suvel lansseerime terve Euroopa riigi, kus pangandusliit tegi hanke ja kutsus meid osalema,” lisas Tamkivi. Millise riigiga tegu, Tamkivi ei avaldanud.
Laienemine on aeganõudev
Tamkivi sõnul sõltub laienemine peamiselt sellest, kui suur on ettevõtete probleem. “Erinevates riikides see huvi tekkimise kiirus sõltub sellest, kui suur on sealne kuritegevuse probleem,” selgitas ta. “See on see, mis meid täna kahjuks või õnneks toetab.”
Ka müügitöö ei toimu üle öö, vaid läbirääkimised võivad kesta kuid. Asutaja sõnul võib minna keskmiselt kuus kohtumist, enne kui klient päriselt pardale saadakse.
Haav lisas, et erinevate ettevõteteni jõutakse läbi erinevate kanalite, olgu nendeks konsultatsioonifirmad, teised tehnoloogiaettevõtted või isegi investorid, kel on suur võrgustik. “Startup’il pole endal seda 10 aastat aega, et igal turul nullist alustada,” selgitas Haav taskuhäälingus “Restart”.
Rahastusring
Salv kaasas selle aasta alguses USA riskikapitalifondi ffVC juhtimisel 4 miljonit eurot. Tamkivi sõnul oli rahastusringi mõte testida uut ärimudelit – kas see on korratav ka teistel turgudel. Samuti tõestada investoritele, et nende tiim on suuteline kõike seda ellu viima.
Tänaseks on idufirma investeeringutega kokku kaasanud 7,3 miljonit eurot. Praeguste juhtivate investorite hulka kuuluvad ffVC, G+D Ventures, Fly Ventures, Passion Capital, Seedcamp, Superangel, United Angels VC, N26 asutaja Maximilian Tayenthal, endine LexisNexise tegevjuht Andrew Prozes, ettevõtjad Rain Lõhmus, Taavi Kotka, Sten Tamkivi ja paljud teised.


Äripäev eetris: üliõpilaskorporatsioonid loovad varjatult korruptsiooniÄripäeva raadio nädalalõpusaates "Äripäev eetris" arvasid ajakirjanikud, et Parvel Pruunsilla ja Priit Humala majaostuskandaalis on ilmselt oluline osa rollide sassiminekul eraelus tuttavate, kuid tööelus mõjukate inimeste vahel.
"Mind tohutult häirib, kui seda tuuakse õigustuseks, et "kõik tunnevad kõiki" ja "Eesti on nii pisike", sest isegi kui me oleme pisike, siis inimesed tegelikult tajuvad teo hetkel ära: siit võib midagi tulla," lausus saates Äripäeva uuriv ajakirjanik Marge Ugezene.


Mehhikos leiti 45 kotitäit tükeldatud laipuMehhiko politsei avastas ühest Guadalajara linna lähedalt sügavast kuristikust hulga kilekotte, mis olid täis inimjäänuseid. Nad usuvad, et õnnetukesed on ühe kõnekeskuse noored töötajad.
20.–22. maini teatasid lähedased politseile kaheksa Guadalajara kõnekeskuse töötaja kadumisest. Uurijate sõnul võib mõnede leitud jäänuste põhjal oletada, et just nemad, või vähemalt osa neist neis kottides lebasidki.
Politseil on veel raske hinnata, mitu inimest kottidesse topitud oli, kirjutab CNN. Tapetute seas on nii mehi kui naisi. Maastik sündmuskohal on väga keeruline ja uurimistööd kestavad arvatavasti veel mitu päeva. Jäänuste äraviimiseks pidid võimud kasutama kopteri abi.
Mehhikot räsib inimröövide epideemia, samuti jõuguvägivald, kus kartellid vahendeid valimata mõjuvõimu pärast võitlevad ning ka röövitute eest raha välja pressivad. Mehhiko valitsuse andmeil on kadumaläinutest kolmveerand mehed ning tervelt viiendik alles lapseeas. ABC News kirjutab, et riigi morgides ja surnuaedades leidub tuhandeid tuvastamata kadunukesi.


Qatargate: Kaili tahab vabaneda reisipiirangutest ja minna tööle   Veebiväljaanne Politico kirjutab, et korruptsioonis kahtlustatav Euroopa Parlamendi endine asepresident Eva Kaili soovib nüüd reisimise piirangute kaotamist, kuna tahab osaleda Euroopa Parlamendi istungitel Strasbourgis. Kaili vabanes hiljuti koduarestist, kuid ei tohi endiselt Belgiast lahkuda.   Hiljuti teatasid Belgia prokurörid, et Kaili pole enam koduarestis. Nüüd tahavad Kaili advokaadid, et ta saaks reisida väljapoole Belgiat, vahendas Politico.  "Algatatud on menetlus piiravate tingimuste, eelkõige riigist lahkumise keelu kaotamiseks," ütlesid Kaili advokaadid Sven Mary ja Michalis Dimitrakopoulos.  Dimitrakopoulos ütles, et Kaili soovib reisipiirangute tühistamist, kuna ta soovib juuni keskel osaleda Strasbourgis toimuval Euroopa Parlamendi täiskogu istungil.  Vaatamata soovile tööle naasta, ei osalenud Kaili neljapäevasel Euroopa Parlamendi istungil Brüsselis. Advokaatide sõnul ei saanud Kaili istungil osaleda isiklike põhjuste tõttu.  Belgia politsei pidas Kaili kinni eelmisel aastal. Kahtlustuste kohaselt on Kaili seotud Katari huvide esindamisega. Belgia võimud kahtlustavad, et Kaili sai Katarilt altkäemaksu. Kaili külastas varem ka isiklikult Katarit ja kiitis sealset töötajate õiguste kaitset ajal, kui jalgpalli maailmameistrivõitluste eel oli riik sattunud võõrtöötajate halbade töötingimuste tõttu tugeva kriitika alla.    					Toimetaja:  Karl Kivil


Riigikogu eelinfo 5.–9. juuniniRiigikogu eelinfo 5.–9. juunini

Riigikogu seitsmes töönädal, 5.–8. juunini
Esmaspäev, 5. juuni
Kell 15 – täiskogu istung
Riigikogu kinnitab töönädala
päevakorra<https://www.riigikogu.ee/tegevus/paevakorrad-ja-
protokollid/?startDate=05.06.2023>.
Esimene lugemine – neli eelnõu: Riigikogu otsuse „Eesti
Rahvusraamatukogu nõukogu liikmete nimetamine“ eelnõu (221 OE), 2023.
aasta riigieelarve seaduse muutmise seaduse eelnõu (214 SE),
tulumaksuseaduse ning sotsiaalhoolekande seaduse ja tulumaksuseaduse
muutmise seaduse muutmise seaduse eelnõu (215 SE), välismaalaste seaduse
ja kõrgharidusseaduse muutmise seaduse eelnõu (3 SE).
Õiguskantsler Ülle Madise ettekanne õiguskantsleri ettepanekust viia
põhiseadusega kooskõlla sotsiaalmaksuseadus, töötervishoiu ja
tööohutuse seadus ning ravikindlustuse seadus osas, mis ei võimalda
tööandjal maksta vabatahtlikku haigushüvitist rasedale töötajale.
Riigikogu liikmete arupärimisele e-valimiste ja sellega seonduva
õigusselgusetuse kohta (nr 240) vastab õiguskantsler Ülle Madise.
Riigikogu liikmete arupärimistele õigustatud ootuse kohta (nr 70) ja
valeliku poliitika kohta (nr 87) vastab justiitsminister Kalle Laanet.
Riigikogu liikmete kõnesoovide korral toimub vaba mikrofon.
Kell 11 – komisjonide istungid
Euroopa Liidu asjade komisjonis – kell 13.30: Eesti seisukohad 8.-9.
juunil toimuval Euroopa Liidu justiits- ja siseasjade nõukogu istungil,
kutsutud justiitsminister Kalle Laanet ja siseminister Lauri Läänemets;
seisukoha andmine: Euroopa Komisjoni määruse eelnõu ettepanek pakendite
ja pakendijäätmete kohta, kutsutud Keskkonnaministeeriumi esindajad;
keskkonnakomisjonis – kell 11.10: metsapoliitika ja looduskaitseliste
piirangutest, kutsutud Erametsaliidu, Eesti Metsa ja Puidutööstuse Liidu,
Eesti Metsa Abiks, Päästame Eesti Metsad, Eesti Keskkonnaühenduste Koja,
Keskkonnaministeeriumi esindajad;
maaelukomisjonis – kell 11.10: lühiajaline hooajatöö, kutsutud
Siseministeeriumi, Välisministeeriumi ja Maaeluministeeriumi, Politsei- ja
Piirivalveameti, Eesti Aiandusliidu ning ettevõtjate esindajad;
kollektiivsest pöördumisest „Keelame koerte ketis pidamise“ kutsutud
Maaeluministeeriumi esindaja;
majanduskomisjonis – kell 11.10: regionaalministri vastutusala
ministeeriumide õigusloome plaanidest, kutsutud regionaalminister Madis
Kallas; arvamuse andmine Euroopa Liidu asjade komisjonile: Eesti seisukohad
gigabititaristu määruse eelnõu ja elektroonilise side sektori
tulevikuteemalise konsultatsiooni kohta (COM(2023) 94), kutsutud Majandus-
ja Kommunikatsiooniministeeriumi esindajad; arvamuse andmine Euroopa Liidu
asjade komisjonile: Eesti seisukohad Euroopa Liidu elektriturukorralduse
parandamise eelnõude kohta (COM(2023) 148), kutsutud Majandus- ja
Kommunikatsiooniministeeriumi esindajad;
põhiseaduskomisjonis – kell 11.15: kohaliku omavalitsuse volikogu
valimise seaduse muutmise seaduse eelnõu (4 SE), Eesti Konservatiivse
Rahvaerakonna fraktsiooni esindaja Henn Põlluaas; Justiitsministeeriumi
esindaja; kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seaduse muutmise seaduse
eelnõu esimese (18 SE), kutsutud Isamaa fraktsiooni esindaja Helir-Valdor
Seeder; Justiitsministeeriumi esindaja; kohaliku omavalitsuse volikogu
valimise seaduse muutmise seaduse eelnõu (2 SE), kutsutud Eesti
Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni esindaja Anti Poolamets;
Justiitsministeeriumi esindaja; kohaliku omavalitsuse volikogu valimise
seaduse ja keeleseaduse muutmise seaduse eelnõu (11 SE), kutsutud Isamaa
fraktsiooni esindaja Helir-Valdor Seeder; Justiitsministeeriumi esindaja;
rahanduskomisjonis – kell 11.15: Finantsinspektsiooni 2022. aasta
aruandest, kutsutud Finantsinspektsiooni juhatuse esimees Kilvar Kessler;
hasartmängumaksu seaduse muutmise seaduse eelnõu (146 SE); alkoholi-,
tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse ning alkoholi-, tubaka-,
kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse ning teiste seaduste muutmise seaduse
muutmise seaduse eelnõu (145 SE); käibemaksuseaduse muutmise seaduse
eelnõu (147 SE);  tulumaksuseaduse ja kaitseväeteenistuse seaduse
muutmise seaduse eelnõu (148 SE);
riigikaitsekomisjonis – relvaseaduse muutmise ja sellega seonduvalt
teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu (144 SE), kutsutud
Kaitseministeeriumi esindaja, Keskkonnaministeeriumi asekantsler Marku
Lamp, Riigi Kaitseinvesteeringute Keskuse peadirektor Magnus-Valdemar Saar,
Rahandusministeeriumi esindajad, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi
esindajad;
sotsiaalkomisjonis – kell 11.15: perehüvitiste seaduse ning
perehüvitiste seaduse, perekonnaseaduse ja töölepingu seaduse muutmise
seaduse muutmise seaduse eelnõu (17 SE), kutsutud Sotsiaalministeeriumi,
Riigikogu Kantselei õigus- ja analüüsiosakonna ning muudatusettepanekute
esitajate esindajad;
väliskomisjonis – 31. mail toimunud Läti presidendi valimistest,
kutsutud Eesti suursaadik Lätis Eerik Marmei; olukorrast Kosovos, kutsutud
Eesti suursaadik Kosovos Janne Jõesaar-Ruusalu; Riigikogu avaldusest
„Ukraina vastu toime pandud agressioonikuriteo eest vastutusele
võtmisest“;
õiguskomisjonis – kell 11.15: arvamuse andmine Euroopa Liidu asjade
komisjonile: Eesti seisukohad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse
eelnõu ettepanek kriminaalmenetluste üleandmise kohta (COM(2023) 185),
kutsutud Justiitsministeeriumi esindajad; Riigikogu otsuse „Euroopa Liidu
Õiguskaitsekoostöö Ameti tegevust kontrolliva parlamentaarse
ühiskontrolli töörühma liikmete nimetamine“ eelnõu (24 OE);
perekonnaseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise
seaduse eelnõu (207 SE), kutsutud Justiitsministeeriumi,
Sotsiaalministeeriumi ja Siseministeeriumi esindajad, samuti Rooma-Katoliku
Kiriku Apostellik Administraator piiskop Philippe Jourdan ja Apostelliku
Administratuuri, Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Valitsuse, SA
Perekonna ja Traditsiooni Kaitseks esindajad;
julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjonis – kell 13.10: julgeoleku-
ja jälitusasutuste tegevusest ja järelevalvest nende asutuste, kutsutud
siseminister Lauri Läänemets;
korruptsioonivastases erikomisjonis – kell 13.30: komisjoni tööst;
kohtumine justiitsminister Kalle Laanetiga;
riigieelarve kontrolli erikomisjonis – kell 13.15: LNG vastuvõtmise
võimekuse loomisest Paldiskis, kutsutud kliimaminister Kristen Michal,
Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi esindaja ja riigikontrolör
Janar Holm; istung on avalik, toimub
veebiülekanne<https://www.riigikogu.ee/live/2/et> (ruum L333 ja
videosild).
Sündmus
Kell 12.30 – Riigikogu esimees Lauri Hussar peab rändnäituse „100
aastat esimesest rahvahääletusest. Religioonialane haridus enne ja
nüüd“ avamisel tervituskõne ning Riigikogu kultuurikomisjoni esimees
Tõnis Lukas esineb sellele järgneval konverentsil, kus räägitakse 1923.
aastal toimunud rahvahääletusest, usuõpetusest Eesti omariikluse
esimestel aastakümnetel ja religioonialasest haridusest ilmalikes koolides
(Riigikogu konverentsisaalis).
Kell 15.30 – väliskomisjoni esimees Marko Mihkelson osaleb
videokohtumisel Usbekistani suursaadiku Kadambay Sultanoviga.
Teisipäev, 6. juuni
Kell 10 – täiskogu istung
Riigieelarve kontrolli erikomisjoni algatatud olulise tähtsusega riikliku
küsimuse „Riigi rahanduse seis“ arutelu. Ettekandega esinevad
rahandusminister Mart Võrklaev, Eesti Panga asepresident Ülo Kaasik,
eelarvenõukogu esimees Raul Eamets ja riigieelarve kontrolli erikomisjoni
esimees Urmas Reinsalu.
Kell 14 – komisjonide istungid
Keskkonnakomisjonis – Keskkonnaameti tööst, kutsutud: Keskkonnaameti
peadirektor ja peadirektori asetäitja; kogukondade ja looduskaitseliste
väärtustest, kutsutud Käsmu külaseltsi, ASi Generaator, Metsaeksperdi,
Maaeluministeeriumi, Keskkonnaameti ja Keskkonnaministeeriumi esindajad;
arvamuse andmine Euroopa Liidu asjade komisjonile: Eesti seisukohad Euroopa
Komisjoni määruse eelnõu ettepaneku kohta, millega luuakse liidu
süsiniku eemaldamise sertifitseerimisraamistik (COM(2022) 672), kutsutud
Keskkonnaministeeriumi esindajad;
kultuurikomisjonis – Riigikogu otsuse „Riigikogu liikmetest Eesti
Rahvusringhäälingu nõukogu liikmete nimetamine“ eelnõu; Eesti
Teaduste Akadeemia seaduse muutmise ettepanekust, kutsutud Eesti Teaduste
Akadeemia asepresident Mart Kalm; keeleseaduse muutmise seaduse eelnõu (1
SE), kutsutud Haridus- ja Teadusministeeriumi esindajad;
maaelukomisjonis – kollektiivsest pöördumisest „Keelame koerte ketis
pidamise“, kutsutud       Eestimaa Loomakaitse Liidu esindajad;
majanduskomisjonis – Eleringi tööst, kutsutud Elering ASi juhatuse
esimees Taavi Veskimägi; Eesti Energia tööst, kutsutud Eesti Energia ASi
juhatuse esimees Andrus Durejko; arvamuse andmine väliskomisjonile: Eesti
seisukohad Euroopa Liidu ja Uus-Meremaa vahelise vabakaubanduslepingule
Euroopa Liidu nimel allakirjutamise otsuse kohta (COM(2023) 82), kutsutud
Välisministeeriumi esindajad;
põhiseaduskomisjonis – Eurooa Liidu asjade komisjonile arvamuse andmine:
Eesti seisukohad võrdõigusasutuste suhtes kohaldatavaid nõudeid
käsitlevate direktiivide eelnõude kohta (COM(2022) 688, COM(2022) 689),
kutsutud Sotsiaalministeeriumi ja Justiitsministeeriumi esindajad; Eurooa
Liidu asjade komisjonile arvamuse andmine: Eesti seisukohad reisijaid
käsitleva eelteabe õigusraamistiku eelnõude kohta (COM(2022) 729,
COM(2022) 731), kutsutud Siseministeeriumi esindajad;
rahanduskomisjonis – tulumaksuseaduse ning sotsiaalhoolekande seaduse ja
tulumaksuseaduse muutmise seaduse muutmise seaduse (215 SE), kutsutud
huvigruppide esindajad; hasartmängumaksu seaduse muutmise seaduse eelnõu
(146 SE); alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse ning
alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse ning teiste
seaduste muutmise seaduse muutmise seaduse eelnõu (145 SE);
käibemaksuseaduse muutmise seaduse eelnõu (147 SE); tulumaksuseaduse ja
kaitseväeteenistuse seaduse muutmise seaduse eelnõu (148 SE);
riigikaitsekomisjoni ja väliskomisjoni ühisel istungil –
julgeolekuolukorra arengutest, Välisluureameti esindajad
(Välisluureamet);
sotsiaalkomisjonis – riikliku pensionikindlustuse seaduse muutmise
seaduse eelnõu (5 SE), kutsutud Eesti Keskerakonna fraktsiooni esindaja,
Sotsiaalministeeriumi esindaja; riikliku pensionikindlustuse seaduse
muutmise seaduse eelnõu (15 SE), kutsutud Eesti Keskerakonna fraktsiooni
esindaja, Sotsiaalministeeriumi esindaja; töötervishoiu ja tööohutuse
seaduse ning ravikindlustuse seaduse muutmise seaduse eelnõu (7 SE),
kutsutud Eesti Keskerakonna fraktsiooni esindaja, Sotsiaalministeeriumi
esindaja; perehüvitiste seaduse ning perehüvitiste seaduse,
perekonnaseaduse ja töölepingu seaduse muutmise seaduse muutmise seaduse
eelnõu (17 SE), kutsutud muudatusettepanekute esitajad ja nende esindajad,
Sotsiaalministeeriumi esindaja;
õiguskomisjonis – muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste
muutmise seaduse eelnõu (207 SE), kutsutud Justiitsministeeriumi,
Sotsiaalministeeriumi, Siseministeeriumi, Kohtutäiturite ja
Pankrotihaldurite Koja, Eesti Lastevanemate Liidu ja Eesti Puuetega
Inimeste Koja esindajad, samuti Eesti Kirikute Nõukogu esindaja Tallinna
Mähe Baptistikoguduse vanempastor Ruudi Leinus, Eesti Evangeelse
Vennastekoguduse peavanem Eenok Haamer, Eesti Evangeelse Vabakoguduste
Liidu aseesimees pastor Mart Metsala ja pastor Kertu Toots, MTÜ Lapsele
Vanemad, MTÜ Eesti Naisteühenduste Ümarlaud esindajad.
Sündmused
Kell 12 – Arenguseire Keskus esitleb raportit “Rohepöörde trendid ja
stsenaariumid Eestis”. Lisainfo ja
registreerimine<https://arenguseire.ee/uudised/arenguseire-keskus-esitleb-
raportit-rohepoorde-trendid-ja-stsenaariumid-eestis/> (Komandandi majas).
Kell 11 – väliskomisjoni esimees Marko Mihkelson kohtub Ukraina
kõrgemate riigiametnike delegatsiooniga.
Kell 16 – Eesti–Läti parlamendirühma esimees Peeter Tali kohtub Läti
suursaadiku Kristīne Našeniecega.
Kolmapäev, 7. juuni
Kell 12 – infotund
Kell 14 – täiskogu istung
Teine lugemine – üks eelnõu: relvaseaduse muutmise ja sellega
seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu (144 SE).
Esimene lugemine – üks eelnõu: Vabariigi Valitsuse seaduse ja sellega
seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu (216 SE).
Riigikogu liikmete arupärimisele Värska Südamekodu OÜ tegevuse kohta
(nr 15), vaesusriski kohta (nr 38), valeliku poliitika kohta (nr 83, nr 84,
nr 146, nr 194) ning maksupaketi terviklike mõjude kohta (nr 235 ja nr
433) vastab sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo.
Komisjoni istung
Riigieelarve kontrolli erikomisjoni videoistungil – kell 8.15:
Riigikontrolli kontrolliaruandest „Eesti keele õpe vene õppekeelega
põhikoolis“, kutsutud Riigikontrolli esindajad.
Sündmused
Kell 10 – Majanduskomisjoni esimees Priit Lomp kohtub Jaapani suursaadiku
Yukihiko Matsumuraga.
Kell 11 – Riigikaitsekomisjoni esimees Kalev Stoicescu ja väliskomisjoni
esimees Marko Mihkelson kohtuvad Ameerika Ühendriikide mõttekodade RAND,
Atlantic Council, CEPA, Carnegie, Brookings, Hudson Institute
vanemteadurite, teadurite ja analüütikutega.
Kell 12 – Eesti–Gruusia parlamendirühm kohtub Gruusia suursaadiku
Archil Karaulashviliga.
Kell 14.15 – Riigikogu esimees Lauri Hussar, väliskomisjoni esimees
Marko Mihkelson ja Eesti–Saksamaa parlamendirühma esimees Andres Sutt
kohtuvad Saksa parlamendi esimehe Bärbel Basiga.
Neljapäev, 8. juuni
Kell 10 – täiskogu istung
Finantsinspektsiooni 2022. aasta aruandest teeb ettekande
Finantsinspektsiooni juhatuse esimees Kilvar Kessler.
Kell 14 – komisjonide istungid
Sotsiaalkomisjonis – rasedatele töötajatele vabatahtliku
haigushüvitise maksmise võimaldamise eelnõu, kutsutud Õiguskantsleri
Kantselei, Rahandusministeeriumi ja Sotsiaalministeeriumi esindajad;
põhiseaduskomisjonis – kell 13.15: seaduste täitmisest eelmisel aastal,
kutsutud Andmekaitse Inspektsiooni peadirektor Pille Lehis; Vabariigi
Valitsuse seaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse
eelnõu (216 SE), kutsutud Eesti Toiduainetööstuse Liidu juhataja Sirje
Potisepp; Eesti Põllumajandus-Kaubanduskoja juhatuse esimees Ants Noot ja
Riigikantselei esindajad;
rahanduskomisjonis – tulumaksuseaduse ning sotsiaalhoolekande seaduse ja
tulumaksuseaduse muutmise seaduse muutmise seaduse (215 SE); 2023. aasta
riigieelarve seaduse muutmise seaduse eelnõu (214 SE); hasartmängumaksu
seaduse muutmise seaduse eelnõu (146 SE); alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja
elektriaktsiisi seaduse ning alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja
elektriaktsiisi seaduse ning teiste seaduste muutmise seaduse muutmise
seaduse eelnõu (145 SE); käibemaksuseaduse muutmise seaduse eelnõu
teiseks lugemiseks ettevalmistamine (147 SE); tulumaksuseaduse ja
kaitseväeteenistuse seaduse muutmise seaduse eelnõu (148 SE),
Sündmused
Kell 11 – väliskomisjoni esimees Marko Mihkelson kohtub Tuneesia
suursaadiku Sarra Chaouani Abidiga.
Kell 12.15 – Riigikogu aseesimees Jüri Ratas kohtub Mustamäe
Humanitaargümnaasiumi 10. klassi õpilastega.
Kell 13 – Eesti–Türgi parlamendirühm kohtub Türgi suursaadiku Başak
Türkoğluga.
Kell 13.15 – Riigikogu aseesimees Jüri Ratas kohtub Kohila Gümnaasiumi
9. klassi õpilastega.
Kell 14 – Riigikogu esimees Lauri Hussar kohtub Eestis mitteresideeruvate
suursaadikutega (Valges saalis).
Kell 14 – Riigikogu liige Yoko Alender kohtub Jaapani suursaadikuga
Yukihiko Matsumuraga. (Jaapani saatkonnas).
Kell 14 – Eesti–Kanada parlamendirühma esimees Peeter Tali ja liikmed
Riina Solman, Urve Tiidus, Kalev Stoicescu kohtuvad Kanada saatkonna
ajutise asjuri Tyler Wordsworthiga (Kanada saatkonnas).
Kell 14.45 – väliskomisjoni esimees Marko Mihkelson kohtub Eestis
mitteresideeruvate suursaadikutega (Riigikogu konverentsisaalis).
Reede, 9. juuni
Komisjoni istung
Euroopa Liidu asjade komisjonis – kell 10: Eesti seisukohad 12.-13.
juunil toimuval põllumajandus- ja kalandusnõukogu mitteametlikul
kohtumisel, kutsutud regionaalminister Madis Kallas; seisukoha andmine:
Võrdõigusasutuste suhtes kohaldatavaid nõudeid käsitlevate direktiivide
eelnõud (COM(2022) 688, COM(2022) 689), kutsutud sotsiaalkaitseminister
Signe Riisalo, Sotsiaalministeeriumi ja Justiitsministeeriumi esindajad;
Eesti seisukohad 12.-13. juunil toimuval Euroopa Liidu tööhõive,
sotsiaalpoliitika, tervise- ja tarbijakaitseküsimuste nõukogu kohtumisel,
kutsutud sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo, terviseminister Riina Sikkut
ja majandus- ja infotehnoloogiaminister Tiit Riisalo ning
Sotsiaalministeeriumi esindaja; seisukoha andmine: Euroopa Parlamendi ja
nõukogu direktiivi eelnõu ettepanek, millega ühtlustatakse
maksejõuetusõiguse teatavaid aspekte (COM(2022) 702), kutsutud
Justiitsministeeriumi esindajad; seisukoha andmine: Euroopa Komisjoni
määruse eelnõu ettepanek, et parandada liidu elektrituru korraldust
(COM(2023) 148), kutsutud Kliimaministeeriumi esindaja.
Sündmus
Kell 10 – Riigikaitsekomisjoni liikmed kohtuvad Balti Kaitsekolledži
kõrgema juhtimiskursuse õppuritega.
Kell 15 – väliskomisjoni esimees Marko Mihkelson kohtub Ameerika
Ühendriikide George Washingtoni ülikooli rahvusvaheliste suhete
tudengitega.
Välislähetused
8.–9. juuni
Balti Assamblee (BA) eesti delegatsiooni liige Karmen Joller osaleb BA
heaolukomisjoni istungil Vilniuses Leedus.
10.–14. juuni
Väliskomisjoni esimees Marko Mihkelson osaleb Eesti, Poola, Leedu, Taani,
Ukraina ja UK väliskomisjonide esimeeste visiidil ja Ameerika
Ühendriikide Kongressi välisasjade komitee Euroopa alamkomitee kohtumisel
Washingtonis USAs.
Riigikogu pressiteenistus
Maris Meiessaar
tel 631 6353, 5558 3993
e-post maris.meiessaar@riigikogu.ee<mailto:maris.meiessaar@riigikogu.ee>
päringud press@riigikogu.ee<mailto:press@riigikogu.ee>


Sergei Ivanov tahab Jõhvist teha jalgpallilinnaJõhvi jalgpallielu eestvedaja Sergei Ivanov tegutseb selle nimel, et Jõhvist saaks jalgpallist vaimustuv linn nagu Inglismaal või Põhjamaades, kus kohaliku meeskonna mängule tulevad staadionile kaasa elama vähemalt pooled elanikud. Ja nad teevad seda sama kirglikult, nagu kodumeeskond platsil võitleb.Kuidas teil tärkas huvi jalgpalli vastu?Minu lapsepõlves mängiti Jõhvis jalgpalli igas hoovis. Mu noorusaja päevad möödusid hilise õhtuni jalgpallistaadionil.Käisime poisikestena vaatamas peaaegu kõiki Jõhvi meeskonna mänge. Vahel, kui polnud 10 kopikat pileti ostmiseks, ronisime ka üle staadioni aia. Ainult et aed oli ülevalt solidooli määrdega kokku mätsitud. Kui üle aia said, oli käed õliga koos. Staadioni direktor onu Saša nõudis vahel staadionile pääsenud poistelt, et näidake käed ette. Kui käed oli õlised, võttis kõrvast kinni ja tiris staadioni värava taha.Meie põlvkonnale on jäänud jalgpall südamesse.Mis on jalgpallis nii haarav, et olete sellele pühendanud suure osa oma elust?See on nagu religioon. Mingit muud seletust ma öelda ei oska. Tean paljusid tuttavaid, kes on jalgpallist eri põhjustel eemale tõmbunud, aga mõne aasta pärast jälle tagasi tulnud, sest nad ei saa selleta. Kui enam ise ei suuda mängida, siis toovad oma lapsi või lapselapsi trenni.Mul on õnn, et saan tegelda oma lemmiktegevusega. Tahtsin kunagi treeneriks saada, sellest ei tulnud küll midagi välja. Aga nüüd toimetan klubiga ning olen väga rahul ja õnnelik.Peaaegu igal noorel jalgpalluril on suured unistused. Kuhu teie noorena tahtsite jõuda?Olin noorena jõudnud päris arvestatavale tasemele, vähemalt siis Jõhvis. Kui tulin ajateenistusest, siis kutsuti mind Estonia kaevanduse meeskonda. See tähendas seda, et Väino Viilup [Estonia kaevanduse direktor ja suur spordientusiast − toim.] võttis mind kaevandusse tööle.Olime ametlikult jalgpallis amatöörid ning kaevanduses tööl elektrilukkseppadena. Kuid sinna me eriti tihti ei sattunud, sest tegelesime vaid jalgpalliga. Pärast seda kui kaotasime mõne tähtsama mängu, kupatati meid mõneks päevaks kaevandusse.See oli siis papa Viilup, kellele te hiljuti Jõhvi staadioni lähedale mälestuspingi panite, motivatsioonimeetod − saata jalgpallurid kaotuse eest maa alla?Jah. Ülemused rääkisid meile, et kui olime nädalavahetusel kaotanud, siis Viilupil oli esmaspäeval nõupidamisel tuju halb, ta oli väga kuri ja korraldas kõigile peapesu. Seega oli paljudel põhjust meie võidu eest pöialt hoida.Kas Estonia kaevanduse ääreründajana on teil mõni sisselöödud värav, mis siiamaani aeg-ajalt nagu film silme eest läbi jookseb?Oma esimesest mängust Estonia kaevanduse meeskonna eest Eesti meistrivõistlustel on mul meeles, et nii nagu mäng lahti läks, olin ma justkui udu sees või unes. Nii kõva erutus oli. Tollal oli tribüünidel väga palju inimesi, kes kütsid üles juba enne avavilet. Kui soojenduse ajal andsid kehva söödu või ei suutnud palli korralikult vastu võtta, reageeris tribüün kohe vastavalt.Lõin selles mängus ka kaks väravat, aga kui esimese puhul veel häguselt mäletan, kuidas see sündis, siis teise puhul on täielik mäluauk. Aga seda mäletan, et sain treenerilt kiita.Siis võis kangelasena mööda linna käia?Nojah, siis ju teadis kohalikke jalgpallureid kogu linn. Uhke tunne oli. Ja mängu järel, kui olin värava löönud, tormasin ikka kioskisse, et vaadata, kas mu nimi on lehes.Kas sellega kaasnes ka mingeid privileege, pääsesite näiteks restorani pikast sabast hoolimata kiiresti sisse?Kaevanduses käisime enamasti vaid palgapäeval luugist raha saamas. Mäletan, et olin alles tööle vormistatud ja saime karikamängu võidu eest 20 rubla preemiat. Kassiir ei jõudnud ära imestada, kuidas selline nolk, keda ta näeb palgasabas esimest korda, juba preemiat saab.Miks teie jalgpallurikarjäär lühikeseks jäi?Kui naise võtsin ja sündis ka laps, siis leidsin, et pean siiski rohkem teenima, kui selline poolprofist jalgpalluri amet sisse tõi. Läksin vahetustega tööle, veduri meeskonda. Jätkasin mängimist linna meistrivõistlustel. Kusjuures tollal oli ka linna meistrivõistlustel kõva tase. Osales ligemale 20 meeskonda, kes olid jagatud kahte liigasse.Mul vedas, et ma jalgpallis raskemaid traumasid ei saanud. Kusjuures ma ei mäleta, et ka meeskonnakaaslastel palju vigastusi oleks olnud. Tõsi, meie treener Grigori Pevtsov [Kohtla-Järvelt sirgunud praeguse Narva Transi ründaja Gleb Pevtsovi vanaisa − toim.] sai trauma. Pevtsov panustas kõvasti Jõhvi jalgpalli arengusse. Tema oli ka see, kes treenerina sai Viilupilt kõige rohkem sõimata, kui asjad ei läinud nii, nagu too tahtis. Kaotuse järel tuli ta Viilupi kabinetist punase näoga välja.Kas Viilup püüdis lisaks sellele, et ta oli riigiettevõtte juhina meeskonna leivaisa, õpetada ka seda, kuidas on õigem mängida?Tuli ka seda ette, kus ta maketi peal püüdis treeneritele näidata õiget mängujoonist. Teda ennast huvitas kõik jalgpalliga seotu väga kõvasti ja ta pidi kõigega kursis olema. Aga muidugi oli ta keevalise loomuga. Kord, kui väravavahil oli mängusviiter määrdunud ja kulunud, hõikas üks mängijatest, et las Viilup ostab talle uue. Viilup oli lähedal ja kuulis ning vihastas. Kutsus selle ütleja oma kabinetti ja oleks peaaegu kätega kallale läinud. Õnneks tuli partorg sisse ja jahutas ta maha.Tänapäeval oleks selline käitumine mõeldamatu.Jah, kuid samas ta armastas nii kõvasti sporti, tahtis näha häid tulemusi ja püüdis teha palju, et siin kandis sport areneks, ka teised alad peale jalgpalli.Mis teid ennast ajendas ligemale 12 aastat tagasi taas Jõhvi jalgpallielule värsket hingamist sisse puhuma?Ma ei olnud jalgpalliga vahepeal tõesti eriti seotud. Tundsin muidugi huvi ja käisin ka mänge vaatamas. Siis sain tuttavaks Andrei Škaletaga [Kohtla-Järve jalgpallielu eestvedaja viimasel paarikümnel aastal − toim.], kes rääkis, kuidas tema oma jalgpalliklubiga tegeleb, ja tema jutt sütitas mind. Olin alguses talle abiks, aga siis tuli juba oma klubi tegemise mõte. See sai võimalikuks tänu Oleg Ossinovskile.See juhtus sel ajal, kui tema poeg Jevgeni (hilisem sotside esimees ja mitme valitsuse minister) astus poliitikasse, kandideerides riigikogusse Ida-Virumaal?Jah, nad palusid, et aitaksime siin valimiskampaaniat korraldada. Jevgeni tuli siia, ajasime juttu, vaatasin, et normaalne kutt, aruka peaga. Rääkisime Olegiga asjad läbi. Meie tingimus oli, et me ei taha mingit lühiajalist projekti, mis puudutab ainult valimiseelset aega. Et kui valimised saavad läbi, siis head aega ja ongi kogu lugu. Ta oli nõus ja pidas lubadusest aastaid kinni.Tema raha võimaldas luua praeguse Jõhvi Phoenixi eelkäija Jõhvi Lokomotivi?Jah. Saime vajaliku stardiraha.Ja siis tegite esindusmeeskonnaga tema raha toel äkksööstu, jõudes kiiresti 2014. aastaks otse meistriliigasse?See ei tulnud Ossinovski raha abil. See raha läks klubi ülesehitamisse ja noortetööle.Meil oli juba kujunenud küllaltki korralik esindusmeeskond. Võitsime esimesel aastal ühegi kaotuseta teise liiga, järgmisel aastal jõudsime esiliigas tippu ja pääsesimegi meistriliigasse.Aga saime samas ka kogemuse, et meistriliiga nõuab siiski sootuks suuremat rahakotti. Jalgpalliliidu nõudmised on ka pidevalt tõusnud. Selle ühe aasta saime nii mängitud, et jalgpalliliit andis meile piltlikult öeldes avanssi, lubades sellisel nõuetele mittevastaval staadionil mängida.Kui me üleminekumängudes Viljandi Tulevikule kaotasime ja meistriliigast välja kukkusime, siis oli mul tohutu stress.Kas see oli pettumus või kergendus?Mõlemat korraga. Muidugi oli väljakukkumine halb. Spordis tahad ikka maksimumi. Samas sain aru, et teist hooaega me meistriliigas vastu ei peaks. Klubi laguneks enne ära. Täiskasvanute meeskonna pidamine nõuab tohutult energiat ja raha.Meistriliiga klubide eelarved algavad enamasti poolest miljonist eurost?Jah, meil polnud 50 000 eurotki. Väikest palka maksime vaid üksikutele mängijatele ja treeneritele, vahel harva väikest preemiat, aga sõidu- ja igasugused muud kulud olid ju samuti.Võlgu me kellelegi ei jäänud, aga osa kulusid tuli katta oma perekonna eelarvest. Näiteks treener arvas kord, et motivatsiooni hoidmiseks võiks terve meeskonna, 20 meest, sööma viia. Klubil polnud selleks pennigi. Maksin oma krediitkaardiga.Unistus taas oma klubiga meistriliigasse jõuda pole kusagile kadunud, aga nüüd mõistan kainema peaga paremini, et selleks on vaja aastaid klubis ettevalmistusi teha. Tollal olime kiirest edust madalamates liigades eufoorias. Aga meistriliigas toodi meid kiiresti maa peale. Osa kohalikke poisse sai vist sellest juba enne aru ega soovinud enam meeskonda tulla. Meil tekkis raskusi ka koosseisu kokkusaamisega.Samas oli ka helgeid hetki. ETV tegi esimest korda Jõhvist jalgpalli otseülekande ja me võitsime selles mängus Narvat 3:2. Mul olid emotsioonid laes. Kui lõpuvile kõlas, jooksin platsile mängijaid embama. Selliste hetkede pärast tasubki jalgpalli nimel elada.Kuidas teil õnnestus tuua klubisse kolm välistreenerit, kellest Andrei Vrabie on USA, Vladimir Aga Rumeenia ja Nicolai Lohmai Moldova kodanik?Nad on omavahel sõbrad. Vrabie elas kaheksa aastat USAs.Huvitav lugu oli, et kui ta lendas Vilniuse kaudu Ameerikast Eestisse, kontrolliti teda kaks tundi, sest ei suudetud tõsiselt võtta tema juttu, et ta tuleb Ameerikast ära Eestisse jalgpallitreeneriks. Ta kolis siia oma perega ja teeb meil väga tänuväärset tööd nagu teisedki. Nad näevad meie juures Jõhvis enda jaoks huvitavat väljakutset ja on tööle pühendunud. Hea, et see treenerite trio toimib ühtse meeskonnana, muidu kipuvad mõned treenerid eelkõige oma ego rõhutama.Häid jalgpallitreenereid on üsna keeruline leida. Osal kohalikel treeneritel on lisaks veel teine töö, sest nad tunnevad, et ainult treeneripalgaga ei elata oma perekonda ära. See tähendab, et neil ei jätku treeneritööks vajalikku energiat.Phoenixis treenib 150 last. Milline on olnud lastevanemate roll klubi vaimu ja kogukonnatunde loomisel?Nad on meie suurimad abilised. Vahel kipuvad ka õpetama. Aga sellest tuleb aru saada: nad on ju usaldanud meile oma kõige kallima vara − oma lapsed.Vanemad on aidanud staadioni korrastada, tulevast jalgpallimaja prahist koristada. Nad käivad mängudel toetamas nii oma lapsi kui ka teiste vanuserühmade meeskondi. Nii tekibki ühise klubi ja pere tunne.Kui tugev löök oli klubi jaoks, kui eelmise aasta lõpus võeti teie klubi suurtoetaja, krüptoraha firma Burfa omanikud miljonitesse eurodesse ulatuva kelmuse kahtlustusega vahi alla ning seetõttu klubi toetamine katkes?See oli ränk hoop, mis juhtus aasta lõpus, nii et meil polnud ühel hetkel millestki treeneritele palka maksta. Ei jäänud muud üle kui võtta laenu. Jumal tänatud, et leidsime kiiresti uue toetaja firma Fast VPS, kes oli meid ka varem natuke aidanud, ja tänu neile saime oma eelarveaugu parandatud. Ma siiski loodan, et nende Burfa poiste juhtum laheneb normaalselt.Kuivõrd keeruline on sellise klubi tulude kokkuajamine?Olles võtnud jalgpalliklubi vedamise ette, ei tohi mõelda, et kõik ümberringi on kohustatud sind toetama. Kui ise võtsid selle ette, siis tegele. Muidugi on raske. Ajad on rasked. Tuleb otsida võimalusi ja kohaneda. Ma ei saa öelda näiteks, et Jõhvi vald meid ei aitaks, ta toetab nii palju, kui on parajasti võimalik.Teie klubis käib trennis ka Ukrainast Venemaa kallaletungi eest oma peredega põgenenud poisse. Kuidas nemad on klubis kohanenud?Nii lapsed kui nende vanemad on meile täiesti omaks saanud. Ma ei ole märganud mingeid probleeme. Kuigi neil peredel ei ole kerge, olin üllatunud, et osa neist on Hooandja kaudu teinud annetusi meie jalgpallimaja remondiraha kogumiseks.Mullu suvel võõrustas Phoenixi klubi Ida-Virumaal Lvivi noori jalgpallipoisse. Kas ka sel aastal on selline laager plaanis?Jah, juuni lõpus tulevad Ukraina kõrgliiga klubi Tšernivtsi Desna noored. Nende staadion on täiesti puruks pommitatud. Võtame nad Vokas vastu, nad saavad siin ühe nädala rahulikult treenida. Oleme leidnud toetajaid, et nad saaksid siin seikluspargis ja kinos käia.Millisena te näete oma jalgpalliklubi tulevikku?Tahame klubina tugevamaks muutuda. Oma jalgpallimaja valmis saada. Esindusmeeskonnaga tahame jõuda teisest liigast sammu edasi esiliiga B-tasandile. Tahan, et osale meie andekatele noortele oleks meie klubi heaks hüppelauaks edasises jalgpallurikarjääris. Kõik ei saa kindlasti profijalgpalluriteks, mõnedest saavad kohtunikud või füsioterapeudid, kelle töö on samuti väga hinnatud. Meie klubi kasvandikest on mitmed ka seda teed läinud.Ideaalis tahan, et Jõhvi saaks selliseks jalgpallilinnaks, nagu Põhjamaades või Inglismaal, kus ka väikeste kohtade kohaliku meeskonna mängudel on kohal pool linna või küla. Tasapisi oleme sinnapoole teel, mõnel mängul on olnud staadionil kuni nelisada inimest ja ka meie saalijalgpallimeeskonnale käisid sajad poolehoidjad kirglikult kaasa elamas. Meie fänne, kelle seas on ka vanaemasid pasunatega, teatakse juba ka teistes Eesti paikades.KLUBI ON LOONUD JALGPALLIMUUSEUMIJõhvi jalgpallimajas, mida Phoenix praegu remondib, asub esimesel korrusel jalgpallimuuseum, kus on üks Eesti suuremaid jalgpalli fännisallide kogusid. Saalis on sadu erisuguseid karikaid, medaleid ja diplomeid. Stendid kajastavad Jõhvi ja Kohtla-Järve kandi jalgpalliajalugu. Seintel on mitmed kohaliku kunstniku Eduard Kondi jalgpalliteemalised maalid.Sergei Ivanov on koos kaaslastega juba aastaid selle muuseumi varusid täiendanud. "Selle ekspositsiooni kogumisel ja väljapanemisel tuleb veel kõvasti tööd teha. Aga minu arvates on oluline kohalikku ajalugu koguda ja ma usun, et see muuseum saab üheks Jõhvi vaatamisväärsuseks," sõnas ta.KLUBI TULEVANE TÄHTSergei Ivanov usub, et üks Jõhvi jalgpalliklubi kasvandikest, kes teeb eduka jalgpallurikarjääri, on Karola Purgats.Sel kevadel 17aastaseks saanud Jõhvi neiu siirdus Eesti esindusklubisse Tallinna Florasse ja on seal juba neli väravatki löönud. Eesti U17 koondises on ta samuti üks põhitegijaid.Ivanovi sõnul on Purgats olnud professionaalse suhtumisega varasest lapsepõlvest saati. "Seda on näha sellest, kuidas ta mänguks valmistub, tüütuid soojendusharjutusi teeb ja trennides kõik välja paneb. Tal on võitleja iseloom. Tähelepanuväärne on seegi, et treenis aastaid eesti tüdrukuna venekeelsete poiste võistkonnas," sõnas Ivanov, kes on veendunud, et juba paari aasta pärast siirdub Karola Purgats mõne tugeva jalgpalliriigi naiste klubisse.Sergei Ivanovi eestvedamisel on Jõhvi tekkinud jalgpallimuuseum. PEETER LILLEVÄLIERIK GAMZEJEV


Tartu abilinnapea amet kui korruptsioonikahtluste Bermuda kolmnurkIlmselt oli läinud kolmapäeval Eestis tavapärasest rohkem neid inimesi, kes tugevasti silmi hõõrusid või kukalt kratsisid. Sedavõrd uskumatuna tundusid hommikul Tartust tulema hakanud uudised. Kas tõesti jälle? Kuidas saab välk lüüa neli korda samasse puuse? Pole võimalik! Näib, nagu oleks Tartu abilinnapea ametikoht selline, mis ajab poliitikuid korruptsioonikahtlusega põhja, nagu müstiline Bermuda kolmnurk, mis uputab lennukeid ja laevu.Aga on võimalik: õiguskaitseorganid on seitsme aasta jooksul korruptsioonis kahtlustatuna «maha jooksnud» tervelt neli Tartu abilinnapead. Sel nädalal lisandus varem kahtlustuse saanud Kajar Lemberile, Artjom Suvorovile ja Valvo Semilarskile Priit Humala (Isamaa) nimi. Ja nagu sellest veel vähe oleks, nimetatakse väidetava toimingupiirangu rikkumise ehk kokkumängu initsiaatorina tuntud ettevõtjat ja Isamaa erakonna suurrahastajat Parvel Pruunsilda.
Kahtlustuse järgi sai üliõpilaskorporatsioon Sakala Eesti Rahva Muuseumi endise näitusemaja pärast pikka loksutamist osta tänu sellele, et abimeer Humal veenis linnavalitsuses kolleege maja eelisostuõigusega soetamisest loobuma. Taganttõukajaks väidetakse olevat just Pruunsild, kes on ühtaegu nii Humala koolivend ja valimiskampaania toetaja kui ka Sakala vilistlaskogu aktiivne liige. Ka olevat üks Humala pereliige saanud Pruunsillale kuuluvast pangast laenu. Niisiis ütleb prokuratuur Humala olevat Pruunsillast majanduslikult sõltuv, mis nõudnuks abilinnapea taandumist mistahes avalikest otsustest, mis kuidagi Pruunsilla huve teenivad.
Ehkki Humal astus ametist tagasi, pole kumbki peategelane enda süüd tunnistanud. Mõlemad viitavad tõsiasjale, et kõnealuses kaasuses ei ole kannatajat. Tehing, mis Kuperjanovi 9 majaga pärast pikka loksutamist teoks sai, annab võidu justkui kõikidele.
Kunagi oli linn valmis maja eest maksma 500 000 eurot, et tekitada südalinna lähedale tarvilik pesa mitmesugustele kultuuriorganisatsioonidele. Ent see oli kuus aastat tagasi. Vahepeal on palju juhtunud: majandus muutunud ebakindlaks, ehitushinnad karanud lakke ja omavalitsuse võimed nõrgenenud. Lühidalt: vana plaani järgi toimimine käiks Tartu linnale igal juhul üle jõu.
Kui kõik toimunuks täpselt nii, nagu toimus, üksnes selle erinevusega, et Humal poleks asjaomastel koosolekutel osalenud, olnuks ka kriminaalasi olemata.
Pärast linnavalitsuse loobumist sai Riigi Kinnisvara Aktsiaselts panna hoone oksjonile ning selle lõpphinnaks kujunes 1,2 miljonit eurot, ehk üle poole enam, kui linn oleks jõudnud maksta. Teisisõnu jäi linna kassasse raha alles ja riik teenis poole rohkem, kui varem eeldati. Kerkib küsimus: kes jäi selle tehingu järel kaotajaks?
Ja siin tulebki mängu äsja avalikuks saanud korruptsioonikahtluse kõige kõneväärsem asjaolu. Nimelt ütleb prokurör Gerd Raudsepp, et toimingupiirangu kontekstis ei olegi oluline, kas tehtu on kellegi majanduslikke huve kahjustanud või mitte. Asi on põhimõttes: otsustusprotsess peab mistahes oludes olema läbipaistev ja see on piisav alus menetluse alustamiseks. Loe: inimeste elude muutmiseks.
Seega, kui kõik toimunuks täpselt nii, nagu toimus, üksnes selle erinevusega, et Humal poleks asjaomastel koosolekutel osalenud, olnuks ka kriminaalasi olemata. Humal töötaks rahulikult abilinnapeana edasi ja kaitsepolitseinikel poleks aimugi, millised taimed sel kevadel Pruunsilla kasvuhoones võrsuvad.
Mis saab edasi? Vaadates varasemaid Tartu abilinnapeade korruptsioonikaasusi, võib oletada, et kiiret selgust pole oodata. Kahtlustusest peab saama süüdistus ja alles seejärel saab hakata kulutama kohtuuksi. Eks öelnud ju Priit Humalgi neljapäeval Tartu Postimehele, et Tartu linnavolikokku pole tal mõtet end enne aasta lõppu tagasi mõelda, sest vähemalt nii kaua kulub aega mingisugusegi selguse saamiseks.
Õigust mõistab Eesti Vabariigis ainult kohus. Hukka mõistavad aga kõik, kes vähegi ihkavad.


Sergei Ivanov tahab Jõhvist teha jalgpallilinnaJõhvi jalgpallielu eestvedaja Sergei Ivanov tegutseb selle nimel, et Jõhvist saaks jalgpallist vaimustuv linn nagu Inglismaal või Põhjamaades, kus kohaliku meeskonna mängule tulevad staadionile kaasa elama vähemalt pooled elanikud. Ja nad teevad seda sama kirglikult, nagu kodumeeskond platsil võitleb.Kuidas teil tärkas huvi jalgpalli vastu?
Minu lapsepõlves mängiti Jõhvis jalgpalli igas hoovis. Mu noorusaja päevad möödusid hilise õhtuni jalgpallistaadionil.
Käisime poisikestena vaatamas peaaegu kõiki Jõhvi meeskonna mänge. Vahel, kui polnud 10 kopikat pileti ostmiseks, ronisime ka üle staadioni aia. Ainult et aed oli ülevalt solidooli määrdega kokku mätsitud. Kui üle aia said, oli käed õliga koos. Staadioni direktor onu Saša nõudis vahel staadionile pääsenud poistelt, et näidake käed ette. Kui käed oli õlised, võttis kõrvast kinni ja tiris staadioni värava taha.
Meie põlvkonnale on jäänud jalgpall südamesse.
Mis on jalgpallis nii haarav, et olete sellele pühendanud suure osa oma elust?
See on nagu religioon. Mingit muud seletust ma öelda ei oska. Tean paljusid tuttavaid, kes on jalgpallist eri põhjustel eemale tõmbunud, aga mõne aasta pärast jälle tagasi tulnud, sest nad ei saa selleta. Kui enam ise ei suuda mängida, siis toovad oma lapsi või lapselapsi trenni.
Mul on õnn, et saan tegelda oma lemmiktegevusega. Tahtsin kunagi treeneriks saada, sellest ei tulnud küll midagi välja. Aga nüüd toimetan klubiga ning olen väga rahul ja õnnelik.

Karola Purgats.
EJPL

Klubi tulevane täht
Sergei Ivanov usub, et üks Jõhvi jalgpalliklubi kasvandikest, kes teeb eduka jalgpallurikarjääri, on Karola Purgats.
Sel kevadel 17aastaseks saanud Jõhvi neiu siirdus Eesti esindusklubisse Tallinna Florasse ja on seal juba neli väravatki löönud. Eesti U17 koondises on ta samuti üks põhitegijaid.
Ivanovi sõnul on Purgats olnud professionaalse suhtumisega varasest lapsepõlvest saati. "Seda on näha sellest, kuidas ta mänguks valmistub, tüütuid soojendusharjutusi teeb ja trennides kõik välja paneb. Tal on võitleja iseloom. Tähelepanuväärne on seegi, et treenis aastaid eesti tüdrukuna venekeelsete poiste võistkonnas," sõnas Ivanov, kes on veendunud, et juba paari aasta pärast siirdub Karola Purgats mõne tugeva jalgpalliriigi naiste klubisse.

Peaaegu igal noorel jalgpalluril on suured unistused. Kuhu teie noorena tahtsite jõuda?
Olin noorena jõudnud päris arvestatavale tasemele, vähemalt siis Jõhvis. Kui tulin ajateenistusest, siis kutsuti mind Estonia kaevanduse meeskonda. See tähendas seda, et Väino Viilup [Estonia kaevanduse direktor ja suur spordientusiast − toim.] võttis mind kaevandusse tööle.
Olime ametlikult jalgpallis amatöörid ning kaevanduses tööl elektrilukkseppadena. Kuid sinna me eriti tihti ei sattunud, sest tegelesime vaid jalgpalliga. Pärast seda kui kaotasime mõne tähtsama mängu, kupatati meid mõneks päevaks kaevandusse.
See oli siis papa Viilup, kellele te hiljuti Jõhvi staadioni lähedale mälestuspingi panite, motivatsioonimeetod − saata jalgpallurid kaotuse eest maa alla?
Jah. Ülemused rääkisid meile, et kui olime nädalavahetusel kaotanud, siis Viilupil oli esmaspäeval nõupidamisel tuju halb, ta oli väga kuri ja korraldas kõigile peapesu. Seega oli paljudel põhjust meie võidu eest pöialt hoida.
Kas Estonia kaevanduse ääreründajana on teil mõni sisselöödud värav, mis siiamaani aeg-ajalt nagu film silme eest läbi jookseb?
Oma esimesest mängust Estonia kaevanduse meeskonna eest Eesti meistrivõistlustel on mul meeles, et nii nagu mäng lahti läks, olin ma justkui udu sees või unes. Nii kõva erutus oli. Tollal oli tribüünidel väga palju inimesi, kes kütsid üles juba enne avavilet. Kui soojenduse ajal andsid kehva söödu või ei suutnud palli korralikult vastu võtta, reageeris tribüün kohe vastavalt.
Lõin selles mängus ka kaks väravat, aga kui esimese puhul veel häguselt mäletan, kuidas see sündis, siis teise puhul on täielik mäluauk. Aga seda mäletan, et sain treenerilt kiita.
Siis võis kangelasena mööda linna käia?
Nojah, siis ju teadis kohalikke jalgpallureid kogu linn. Uhke tunne oli. Ja mängu järel, kui olin värava löönud, tormasin ikka kioskisse, et vaadata, kas mu nimi on lehes.
Kas sellega kaasnes ka mingeid privileege, pääsesite näiteks restorani pikast sabast hoolimata kiiresti sisse?
Kaevanduses käisime enamasti vaid palgapäeval luugist raha saamas. Mäletan, et olin alles tööle vormistatud ja saime karikamängu võidu eest 20 rubla preemiat. Kassiir ei jõudnud ära imestada, kuidas selline nolk, keda ta näeb palgasabas esimest korda, juba preemiat saab.
Miks teie jalgpallurikarjäär lühikeseks jäi?
Kui naise võtsin ja sündis ka laps, siis leidsin, et pean siiski rohkem teenima, kui selline poolprofist jalgpalluri amet sisse tõi. Läksin vahetustega tööle, veduri meeskonda. Jätkasin mängimist linna meistrivõistlustel. Kusjuures tollal oli ka linna meistrivõistlustel kõva tase. Osales ligemale 20 meeskonda, kes olid jagatud kahte liigasse.
Mul vedas, et ma jalgpallis raskemaid traumasid ei saanud. Kusjuures ma ei mäleta, et ka meeskonnakaaslastel palju vigastusi oleks olnud. Tõsi, meie treener Grigori Pevtsov [Kohtla-Järvelt sirgunud praeguse Narva Transi ründaja Gleb Pevtsovi vanaisa − toim.] sai trauma. Pevtsov panustas kõvasti Jõhvi jalgpalli arengusse. Tema oli ka see, kes treenerina sai Viilupilt kõige rohkem sõimata, kui asjad ei läinud nii, nagu too tahtis. Kaotuse järel tuli ta Viilupi kabinetist punase näoga välja.
Kas Viilup püüdis lisaks sellele, et ta oli riigiettevõtte juhina meeskonna leivaisa, õpetada ka seda, kuidas on õigem mängida?
Tuli ka seda ette, kus ta maketi peal püüdis treeneritele näidata õiget mängujoonist. Teda ennast huvitas kõik jalgpalliga seotu väga kõvasti ja ta pidi kõigega kursis olema. Aga muidugi oli ta keevalise loomuga. Kord, kui väravavahil oli mängusviiter määrdunud ja kulunud, hõikas üks mängijatest, et las Viilup ostab talle uue. Viilup oli lähedal ja kuulis ning vihastas. Kutsus selle ütleja oma kabinetti ja oleks peaaegu kätega kallale läinud. Õnneks tuli partorg sisse ja jahutas ta maha.
Tänapäeval oleks selline käitumine mõeldamatu.
Jah, kuid samas ta armastas nii kõvasti sporti, tahtis näha häid tulemusi ja püüdis teha palju, et siin kandis sport areneks, ka teised alad peale jalgpalli.

Klubi on loonud jalgpallimuuseumi
Jõhvi jalgpallimajas, mida Phoenix praegu remondib, asub esimesel korrusel jalgpallimuuseum, kus on üks Eesti suuremaid jalgpalli fännisallide kogusid. Saalis on sadu erisuguseid karikaid, medaleid ja diplomeid. Stendid kajastavad Jõhvi ja Kohtla-Järve kandi jalgpalliajalugu. Seintel on mitmed kohaliku kunstniku Eduard Kondi jalgpalliteemalised maalid.
Sergei Ivanov on koos kaaslastega juba aastaid selle muuseumi varusid täiendanud. "Selle ekspositsiooni kogumisel ja väljapanemisel tuleb veel kõvasti tööd teha. Aga minu arvates on oluline kohalikku ajalugu koguda ja ma usun, et see muuseum saab üheks Jõhvi vaatamisväärsuseks," sõnas ta.

Mis teid ennast ajendas ligemale 12 aastat tagasi taas Jõhvi jalgpallielule värsket hingamist sisse puhuma?
Ma ei olnud jalgpalliga vahepeal tõesti eriti seotud. Tundsin muidugi huvi ja käisin ka mänge vaatamas. Siis sain tuttavaks Andrei Škaletaga [Kohtla-Järve jalgpallielu eestvedaja viimasel paarikümnel aastal − toim.], kes rääkis, kuidas tema oma jalgpalliklubiga tegeleb, ja tema jutt sütitas mind. Olin alguses talle abiks, aga siis tuli juba oma klubi tegemise mõte. See sai võimalikuks tänu Oleg Ossinovskile.
See juhtus sel ajal, kui tema poeg Jevgeni (hilisem sotside esimees ja mitme valitsuse minister) astus poliitikasse, kandideerides riigikogusse Ida-Virumaal?
Jah, nad palusid, et aitaksime siin valimiskampaaniat korraldada. Jevgeni tuli siia, ajasime juttu, vaatasin, et normaalne kutt, aruka peaga. Rääkisime Olegiga asjad läbi. Meie tingimus oli, et me ei taha mingit lühiajalist projekti, mis puudutab ainult valimiseelset aega. Et kui valimised saavad läbi, siis head aega ja ongi kogu lugu. Ta oli nõus ja pidas lubadusest aastaid kinni.
Tema raha võimaldas luua praeguse Jõhvi Phoenixi eelkäija Jõhvi Lokomotivi?
Jah. Saime vajaliku stardiraha.
Ja siis tegite esindusmeeskonnaga tema raha toel äkksööstu, jõudes kiiresti 2014. aastaks otse meistriliigasse?
See ei tulnud Ossinovski raha abil. See raha läks klubi ülesehitamisse ja noortetööle.
Meil oli juba kujunenud küllaltki korralik esindusmeeskond. Võitsime esimesel aastal ühegi kaotuseta teise liiga, järgmisel aastal jõudsime esiliigas tippu ja pääsesimegi meistriliigasse.
Aga saime samas ka kogemuse, et meistriliiga nõuab siiski sootuks suuremat rahakotti. Jalgpalliliidu nõudmised on ka pidevalt tõusnud. Selle ühe aasta saime nii mängitud, et jalgpalliliit andis meile piltlikult öeldes avanssi, lubades sellisel nõuetele mittevastaval staadionil mängida.
Kui me üleminekumängudes Viljandi Tulevikule kaotasime ja meistriliigast välja kukkusime, siis oli mul tohutu stress.
Kas see oli pettumus või kergendus?
Mõlemat korraga. Muidugi oli väljakukkumine halb. Spordis tahad ikka maksimumi. Samas sain aru, et teist hooaega me meistriliigas vastu ei peaks. Klubi laguneks enne ära. Täiskasvanute meeskonna pidamine nõuab tohutult energiat ja raha.
Meistriliiga klubide eelarved algavad enamasti poolest miljonist eurost?
Jah, meil polnud 50 000 eurotki. Väikest palka maksime vaid üksikutele mängijatele ja treeneritele, vahel harva väikest preemiat, aga sõidu- ja igasugused muud kulud olid ju samuti.
Võlgu me kellelegi ei jäänud, aga osa kulusid tuli katta oma perekonna eelarvest. Näiteks treener arvas kord, et motivatsiooni hoidmiseks võiks terve meeskonna, 20 meest, sööma viia. Klubil polnud selleks pennigi. Maksin oma krediitkaardiga.
Unistus taas oma klubiga meistriliigasse jõuda pole kusagile kadunud, aga nüüd mõistan kainema peaga paremini, et selleks on vaja aastaid klubis ettevalmistusi teha. Tollal olime kiirest edust madalamates liigades eufoorias. Aga meistriliigas toodi meid kiiresti maa peale. Osa kohalikke poisse sai vist sellest juba enne aru ega soovinud enam meeskonda tulla. Meil tekkis raskusi ka koosseisu kokkusaamisega.
Samas oli ka helgeid hetki. ETV tegi esimest korda Jõhvist jalgpalli otseülekande ja me võitsime selles mängus Narvat 3:2. Mul olid emotsioonid laes. Kui lõpuvile kõlas, jooksin platsile mängijaid embama. Selliste hetkede pärast tasubki jalgpalli nimel elada.
Kuidas teil õnnestus tuua klubisse kolm välistreenerit, kellest Andrei Vrabie on USA, Vladimir Aga Rumeenia ja Nicolai Lohmai Moldova kodanik?
Nad on omavahel sõbrad. Vrabie elas kaheksa aastat USAs.
Huvitav lugu oli, et kui ta lendas Vilniuse kaudu Ameerikast Eestisse, kontrolliti teda kaks tundi, sest ei suudetud tõsiselt võtta tema juttu, et ta tuleb Ameerikast ära Eestisse jalgpallitreeneriks. Ta kolis siia oma perega ja teeb meil väga tänuväärset tööd nagu teisedki. Nad näevad meie juures Jõhvis enda jaoks huvitavat väljakutset ja on tööle pühendunud. Hea, et see treenerite trio toimib ühtse meeskonnana, muidu kipuvad mõned treenerid eelkõige oma ego rõhutama.
Häid jalgpallitreenereid on üsna keeruline leida. Osal kohalikel treeneritel on lisaks veel teine töö, sest nad tunnevad, et ainult treeneripalgaga ei elata oma perekonda ära. See tähendab, et neil ei jätku treeneritööks vajalikku energiat.
Phoenixis treenib 150 last. Milline on olnud lastevanemate roll klubi vaimu ja kogukonnatunde loomisel?
Nad on meie suurimad abilised. Vahel kipuvad ka õpetama. Aga sellest tuleb aru saada: nad on ju usaldanud meile oma kõige kallima vara − oma lapsed.
Vanemad on aidanud staadioni korrastada, tulevast jalgpallimaja prahist koristada. Nad käivad mängudel toetamas nii oma lapsi kui ka teiste vanuserühmade meeskondi. Nii tekibki ühise klubi ja pere tunne.
Kui tugev löök oli klubi jaoks, kui eelmise aasta lõpus võeti teie klubi suurtoetaja, krüptoraha firma Burfa omanikud miljonitesse eurodesse ulatuva kelmuse kahtlustusega vahi alla ning seetõttu klubi toetamine katkes?
See oli ränk hoop, mis juhtus aasta lõpus, nii et meil polnud ühel hetkel millestki treeneritele palka maksta. Ei jäänud muud üle kui võtta laenu. Jumal tänatud, et leidsime kiiresti uue toetaja firma Fast VPS, kes oli meid ka varem natuke aidanud, ja tänu neile saime oma eelarveaugu parandatud. Ma siiski loodan, et nende Burfa poiste juhtum laheneb normaalselt.
Kuivõrd keeruline on sellise klubi tulude kokkuajamine?
Olles võtnud jalgpalliklubi vedamise ette, ei tohi mõelda, et kõik ümberringi on kohustatud sind toetama. Kui ise võtsid selle ette, siis tegele. Muidugi on raske. Ajad on rasked. Tuleb otsida võimalusi ja kohaneda. Ma ei saa öelda näiteks, et Jõhvi vald meid ei aitaks, ta toetab nii palju, kui on parajasti võimalik.
Teie klubis käib trennis ka Ukrainast Venemaa kallaletungi eest oma peredega põgenenud poisse. Kuidas nemad on klubis kohanenud?
Nii lapsed kui nende vanemad on meile täiesti omaks saanud. Ma ei ole märganud mingeid probleeme. Kuigi neil peredel ei ole kerge, olin üllatunud, et osa neist on Hooandja kaudu teinud annetusi meie jalgpallimaja remondiraha kogumiseks.
Mullu suvel võõrustas Phoenixi klubi Ida-Virumaal Lvivi noori jalgpallipoisse. Kas ka sel aastal on selline laager plaanis?
Jah, juuni lõpus tulevad Ukraina kõrgliiga klubi Tšernivtsi Desna noored. Nende staadion on täiesti puruks pommitatud. Võtame nad Vokas vastu, nad saavad siin ühe nädala rahulikult treenida. Oleme leidnud toetajaid, et nad saaksid siin seikluspargis ja kinos käia.
Millisena te näete oma jalgpalliklubi tulevikku?
Tahame klubina tugevamaks muutuda. Oma jalgpallimaja valmis saada. Esindusmeeskonnaga tahame jõuda teisest liigast sammu edasi esiliiga B-tasandile. Tahan, et osale meie andekatele noortele oleks meie klubi heaks hüppelauaks edasises jalgpallurikarjääris. Kõik ei saa kindlasti profijalgpalluriteks, mõnedest saavad kohtunikud või füsioterapeudid, kelle töö on samuti väga hinnatud. Meie klubi kasvandikest on mitmed ka seda teed läinud.
Ideaalis tahan, et Jõhvi saaks selliseks jalgpallilinnaks, nagu Põhjamaades või Inglismaal, kus ka väikeste kohtade kohaliku meeskonna mängudel on kohal pool linna või küla. Tasapisi oleme sinnapoole teel, mõnel mängul on olnud staadionil kuni nelisada inimest ja ka meie saalijalgpallimeeskonnale käisid sajad poolehoidjad kirglikult kaasa elamas. Meie fänne, kelle seas on ka vanaemasid pasunatega, teatakse juba ka teistes Eesti paikades.


Kolm meest langesid kelmuse ohvriksMai viimasel päeval pöördus politseisse 30-aastane Valgamaa mees, kes oli soovinud osta ekskavaatorile mullasõela.Mees kandis müüjale raha üle, aga pärast seda pole väidetav sõelamüüja tema kontaktiotsingutele enam vastanud. Mullasõela pole mees aga tänaseni kätte saanud. Kelmusega tekitatud kahju on 9506 eurot.Päev varem pöördus politseisse 33-aastane mees, kes tahtis internetiportaalist soov.ee osta traktoreid T-25 ja MTZ 82. Tehingu broneerimiseks tegi mees kaks ülekannet, aga pole siiani traktoreid kätte saanud ning müüjaga ei ole õnnestunud enam kontakti saada. Selle kelmusega tekitatud kahju on 3450 eurot.Samal päeval pöördus politseisse 61-aastane mees, kes soovis osta krüptovaluutat ning jagas võõrastele inimestele oma pangakonto ja ID-kaardi andmeid. Hiljem avastas mees, et tema pangakontolt oli kadunud 3500 eurot. LEPM


Kõrgete riigitöötajate rahakottKes teenis mullu üle miljoni? Kes jäi miinusesse?Kes ägab laenukoorma all? Kelle sissetulek ületas maagilise miljoni piiri? Vaata, kes olid läinud aastal suurimate sissetulekute ja laenukohustustega poliitikud ja ametnikud, seda nii riigi kui kohalike omavalitsuste tasandil.Südaööl vastu 1. juunit kukub tähtaeg, mil kõrgetel avalikel positsioonidel olevad isikud peavad esitama oma huvide deklaratsiooni. Kokku leidis Õhtuleht maksu- ja tolliameti (MTA) e-keskkonnast 1. juuni õhtu seisuga 3515 isiku andmed sissetulekute, kinnisvara, autode, laenude, aga ka laevade ja lennukite kohta. Õhtuleht lappas läbi kõik avalikult saadaval olnud deklaratsioonid ja kandis tabelitesse suurimate sissetulekute ja laenukohustustega poliitikud ja ametnikud.Lõputu hädaTegu on deklaratsioonidega, mis olid avalikult nähtavad, aga MTA huvide registriga on juba aastaid üks lõputu häda. Algselt näitas see vaid esitatud deklaratsioone ehk polnud võimalik tuvastada juhtumeid, kus isik oli selle esitamata jätnud. Aasta tagasi, pärast vaidlusi andmekaitse inspektsioonis, hakati näitama kõiki, kellel on kohustus see esitada. Ent täiesti ootamatult ja ametile endalegi üllatuslikult kadusid eelmise aasta mai lõpus avalikust vaatest sajad deklaratsioonid. Tegu oli isikutega, kellel oli küll jätkuvalt kohustus deklaratsioon esitada, aga kes enam vastaval ametikohal ei töötanud. EMTA lubas registri korda teha, 2022. aasta andmed väidetavalt ongi korras, kuid 2023. aasta andmed on jällegi sassis. Ilma nähtava loogikata pole avalikus vaates osa deklaratsioone näha, eeldatav suurusjärk on sadades. Kui järgnevates tabelites kellegi andmeid pole, siis siit veel ei järeldu, et tema deklaratsioon oleks esitamata, tegu võib olla ka EMTA andmete kuvamise veaga avalikus vaates.Huvide deklaratsioonid on mõeldud korruptsioonivastase meetmena. Kõrge ametnik või poliitik saab kord aastas oma vara ja sissetulekud kirja panna. Eeldatavalt üleskirjutamise käigus läbi mõeldes, kus võiks tekkida huvide konflikt. Tänu teadvustamisele jääb ehk mõni kahtlane samm astumata.Avalikkusele pakuvad deklaratsioonid detailsemat sissevaadet kui aprilli lõpus rahandusministeeriumi avaldatavad ametnike palganumbrid. Inimesi, kelle kohta andmeid saab, on küll tublisti vähem, aga pelgalt riigitöö eest saadava töötasu kõrval kajastuvad seal kõik sissetulekud, alustades pensionite ja lõpetades dividendidega. Lisaks sissetulekutele näeb kõrgete poliitikute ja ametnike varalist seisu: maad, sõidukid, ettevõtted, väärtpaberid. Kirja tuleb panna nii kodumaal kui võõrsil asuv vara.Suurimad teenijad ja võlglasedEndistest ja praegustest ministritest teenis eelmisel aastal enim praegune välisminister Margus Tsahkna - 144 298 eurot. 100 000 euro piiri ületasid veel endine haridus- ja teadusminister Liina Kersna, endine välisminister Eva-Maria Liimets, peaminister Kaja Kallas ning endine tervise- ja tööminister Tanel Kiik.Suurimad laenud on kukil endisel välisministril Eva-Maria Liimetsal, 472 652 eurot kodulaene. Praegustest ministritest on suurimad kohustused terviseministril Riina Sikkutil: 336 997 euro jagu kodulaenu. Ainus, kes on ise laenu andnud, on peaminister Kaja Kallas. Põhiosa, 350 000 eurot, on läinud abikaasa firmale Novaria Consult. Millega ettevõte täpselt tegeleb, on raske öelda, sest viimane majandusaasta aruanne käib 2019. aasta kohta, kuid ettevõttele kuulub pea veerand kaubaveoga tegelevast Stark Logistics AS-ist.Riigikogu liikmetest deklareeris kõige suurema sissetuleku keskerakondlane, varasem Mustamäe linnaosa vanem Lauri Laats: 194 535 eurot. 100 000 euro piiri ületas 17 riigikogu liiget, neist 11 on praegused. Viimaselt kohalt leiab EKRE esindaja Evelin Poolametsa, kelle eelmise aasta sissetulek oli 8065 eurot.Suurim võlakoorem on kukil endisel suusaässal Kristina Šmigun-Vähil, 666 594 eurot. Tegu on põhiosas LHV pangast saadud kodulaenuga. Erakordselt suured kohustused, 576 932 eurot, on ka Mario Kadastikul. Suurem osa eluasemelaen, kuid pea 271 000 eurot on Kadastikule kuuluva sõiduautode rendiga tegeleva firma laenukäendus.Laen enda ettevõtteleSuurima summa on välja laenanud endine riigikogu liige Sven Sester: 985 000 eurot. Selgituse kohaselt on tegu tema enda ettevõtte laenulimiidi lepinguga ehk tegu on summaga, mis ettevõte võib maksimaalselt Sesterilt laenata.Kohalike omavalitsuste juhtidest deklareeris kõige suurema sissetuleku Haljala vallavanem Anti Puusepp: 337 926 eurot. Puusepp on edukas ettevõtja, talle kuulub Palmse mehaanikakoda, mis toodab põllu- ja metsamasinaid. Ettevõtte müügitulu on enam kui 33 miljonit eurot.Neli volikogu liiget deklareeris, et neil oli eelmisel aastal nulleurone sissetulek. Saarde vallavolikogu liige Peep Paimre deklareeris oma sissetulekuks miinus 130 000 eurot.Nende 3515 isiku seas, kes 1. juuniks deklaratsiooni esitasid, oli suurima sissetulekuga metsaärimees Mati Polli: pea 2,4 miljonit eurot. Tema pidi deklaratsiooni esitama kui nimetamiskomisjoni liige. Maagilise miljoni piiri ületas ka Eesti Energia nõukogu endine liige Taavi Tamkivi ja Otepää vallavolikogu liige Kuldar Veere.VAATA TABELEIDohtuleht.ee/1086343KES KEDA? Kollaaž (Donato Fiorentino   PantherMedia   Scanpix, 2 × Stanislav Moškov, Alar Truu, Erlend Štaub) Riigikogu saadikutest on suurima sissetulekuga (vasakult) Lauri Laats ja ministritest Margus Tsahkna. Peaminister Kaja Kallas on aga ministritest suurim laenuandja. Kohalike omavalitsuste juhtidest saab suurimat sissetulekut (alt vasakult) Haljala vallavanem Anti Puusepp ja riigi heaks töötavatest ärimeestest Mati Polli.PRIIT PÄRNAPUU


Endine töötaja tutvustas ka sõpradele karjafarmi “tasuta” tankimistPaides oli kohtu alla neljane seltskond mehi, kellele pandi süüks arvutikelmust. Sel korral ei olnud tegemist kõrgemataselise küberintsidendiga, vaid lihtlabase kütusevargusega. Tehti kindlaks, et sama seltskond tankis ja omastas mitmel korral erimärgistusega diiselkütust. Nimelt oli üks meestest lüpsikarjafarmi endine töötaja ja teadis, et lukustamata traktorites hoitakse tankimiseks vajaminevat kiipi ja samuti teadis ta tankimiseks vajaminevat PIN koodi.
Nii varastati iga paari päeva või nädala järel diiselkütust. Ikka maksimaalselt paarsada liitrit korraga.
Varastatud kütuse kogus kokku 1246,25 liitrit, millega tekitati varaline kahju kokku
1358,14 eurot.
Üks meestest sai karistuseks aasta ja kaheksa kuud vangistust, teine aastase vangistuse. Mõlemad vangistused mõisteti tingimisi, sama pika katseajaga nagu vangistus. Aasta ja kaheksakuulise vangistuse sai ka grupi kolmas liige, kuid ärakandmata karistuse võrra suurenes tema vangistus kahe aastani. See asendati 720 tunni üldkasuliku tööga, mida on aega teha samuti kaks aastat. Grupi neljas liige sai karistuseks aasta ja kolm kuud vangistust. Seda samuti tingimisi ja kaheaastase katseajaga.
Mehed peavad kannatanule hüvitama tekitatud kahju. Menetluskuludki ulatuvad tuhandetesse eurodesse. (JT)

TANKIMISRALLI
- 10.07.2022 kella 23:19 ajal 90,86 liitrit
- 12.07.2022 kella 23:37 ajal 316,09 liitrit
- 13.07.2022 kella 00:07 ajal 78,03 liitrit
- 21.07.2022 kella 01:44 ajal 79,64 liitrit
- 22.07.2022 kella 01:25 ajal 112,99 liitrit
- 23.07.2022 kella 01:09 ajal 181,48 liitrit
- 25.07.2022 kella 01.13 ajal 202,09 liitrit
- 29.07.2022 kella 00:54 ajal 185,07 liitrit erimärgistusega diiselkütust


Poola president: Venemaa pole veel kaotanud, Putin pole kaotanud ühtegi sõda – venelased on varem olnud nii Berliinis kui PariisisPoola resident Andrzej Duda vestles The Wall Street Journali väljaandja Dow Jonesi tegevjuhi Almar Latouriga. Intervjuu ilmus 31. mail 2023 väljaandes Dziennik Gazeta Prawna, vahendab Poola presidendi kantselei.
Tegemist on 24. mail 2023 Londonis väljaande Dziennik Gazeta Prawna poolt WSJ Global CEO Summit raames toimunud vestlusega.
Elame ajal, mil rahvusvaheline koostöö on olulisem kui kunagi varem. Atlandi-ülesed sidemed on tugevamad kui kunagi varem. Millised on Euroopa suhted Ameerika Ühendriikidega ja millised on need olnud viimase seitsme aasta jooksul?
See küsimus on väga keeruline. Olulised on kaks elementi – esiteks, miks Poola oma liikmelisust Põhja-Atlandi alliansis nii kõrgelt hindab. Teine on suhe USA ja Euroopa vahel ning sellest ma alustan. Pole kahtlust, et Atlandi-ülesed sidemed on Euroopa jaoks julgeoleku seisukohast üliolulised. Need on Ameerika Ühendriikide jaoks strateegilistel ja ärilistel põhjustel väga olulised Ameerika turvalisuse seisukohast. Oleme oma ajaloos viimase sajandi jooksul näinud kahte maailmasõda. Pange tähele, et nende lõpetamiseks ja rahu taastamiseks pidi USA iga kord sekkuma.
Tulemuseks oli see, et algul ameeriklased lihtsalt vaatasid ja siis pidid sajad tuhanded ameerika poisid minema rindele, Ameerika peredes surid pojad, Ameerika tulevik oli kadunud, noored, andekad inimesed, USA kandis kohutavaid kaotusi. Sõda ja segadus Euroopas on USA-le kulukas, seda ka ärilisest vaatenurgast. Keegi ütleb, et sõda arendab, kiirendab investeeringuid uusimatesse tehnoloogiatesse, kuid sõda tähendab ka suuri kaotusi ja paljude sidemete katkemist. Kasumlikum on seda ennetada ja hästi äri ajada, et mõlemad pooled võidaksid, selle asemel, et sõjakaotuste tõttu elusid ja raha kaotada.
Ameerika Ühendriigid mõistavad seda ja ka Euroopa teab seda aastakümneid. Mõned räägivad, et USA võitis ka külma sõja, sh. Euroopa jaoks, millest pool oli ära lõigatud raudse eesriide taga. Kindlasti Ameerika presidendid, pean eelkõige silmas Ronald Reaganit, kes ajas Venemaa suhtes väga karmi poliitikat; pealegi meeletu võidurelvastumine, mis lõpuks hävitas Venemaa majanduse – see viis selleni, et USA toetas ärkavaid Kesk-Euroopa riike. Mõtlen siin poolakatele, sellele, kuidas USA toetas liikumist Solidarnost koos Lääne-Euroopaga, kuidas inimesed olid vaprad ja võitlesid vabaduse nimel.
Paljude elementide tulemusena, ühelt poolt ameeriklaste toetus, teisalt poolakate karm suhtumine, langes Berliini müür, seejärel Nõukogude Liit ja Euroopa sai taas vabaks. Täna on Venemaa taastamas oma jõudu ja koos sellega ka oma impeeriumipüüdlusi. See, mida me täna näeme, on Venemaa imperialism selle halvimal kujul. Oleme näinud eelmänge rünnakule Euroopa vastu, pean silmas sissetungi Gruusiasse 2008. aastal, kui president Lech Kaczynski hoiatas maailma, et Vene imperialism on taassündimas ja sellele tuleb vastu seista. Mõtlen ka 2014. aastale, Venemaa esimesele rünnakule Ukraina vastu, kui nn separatistid ja tegelikult ka Vene sõdurid võtsid Donetski ja Luganski oblastid üle, algas Krimmi okupeerimine, sõda hõõgus endiselt, kuigi Euroopa ja maailm püüdsid seda ignoreerida.
Sellest otsustamatusest sündis 24. veebruaril toimunu, Venemaa algatatud täiemahuline sõda, mis jätkub ja võtab sadade tuhandete inimeste elusid, laastates ja hävitades. Kui vaadata Venemaa vangistusest vabanenud Poolat, siis oli ilmselge, et tahame saada osaks turvalisest Läänest, mida sümboliseerib NATO. Isegi Poola postkommunistid ei julgenud öelda, et me ei peaks NATO poole püüdlema. Paradoks on see, et me saime NATO-sse ka tänu nende püüdlustele ja postkommunistlik aktivist Aleksander Kwaśniewski, kes oli toona president, tõstis käed, oli rõõmus Poola ühinemise üle NATOga. Rahvas oli veendunud, et peaksime olema osa Põhja-Atlandi alliansist, me hindame seda väga, meile on oluline artikkel 5, mis räägib kollektiivkaitsest. Teeme kõik selleks, et muuta NATO võimalikult tugevaks ja tõhusaks ning täita oma olulisi ülesandeid kõige usaldusväärsemal viisil.
Räägime NATOst. Hiljuti, pärast pikka rahuperioodi, arvati, et NATO on vähetähtis. Nüüd liitub Soome, võib-olla varsti liitub ka Rootsi. Milline on Poola arvamus NATO rollist tulevikus?
Praegu räägitakse, et Vladimir Putin kaotas sõja ja tema lüüasaamine seisneb selles, et Soome astus NATO-sse, kuigi Soome ühiskond kaalus aastaid, kas ta peaks oma neutraalsusest loobuma. Daamid ja härrad, Vladimir Putin ei ole kaotanud ühtegi sõda. Loodan, et ta kaotab selle. Praeguseks on meil olukord, kus Vene aurik purustab Ukrainat, iga päev sureb rindel sadu inimesi, venelasi on üle 100 miljoni ja ukrainlasi alla 40 miljoni. Ainuüksi see erinevus näitab, kellel on siin eelis. Venelaste jaoks ei tähenda inimelu midagi, ukrainlaste jaoks on iga elu kulda väärt. See on teistsugune kultuur. Venemaa on tuumariik, tal on hiiglaslikud relvalaod – me naerame, et ta veeretab välja 1960ndate tanke, iga tank kaalub 50-60 tonni. Kui ta liigub, siis purustab, olenemata sellest, kas see on tänapäevane.
Putin kaotab sõja, kui Vene armee tõrjutakse Ukraina rahvusvaheliselt tunnustatud piiridelt tagasi. Siis me ütleme, et nad ei võitnud selle sõja tulemusel midagi, et nende plaan Ukraina orjastada kukkus läbi, nende keiserlikke ambitsioone karistati, nad kaotasid sadu tuhandeid inimesi. Et Putini läbikukkumine seisneb ka selles, et rohkem riike on liitunud NATOga, mis on tugevam kui kunagi varem, seda ei saa täna öelda. Sõda jätkub, Venemaa on üha enam mobiliseeritud, Venemaa majandus läheb sõjarežiimile. Ärge kahelge, et nad suudavad propaganda abil inimesi veenda, et nad peaksid oma püksirihma pingutama, ja isegi kui nad on näljased, on nad uhked, sest Venemaa on suurepärane. Tänapäeval on meie kui Lääne kogukonna, mille osaks on ka Poola, ühine kohus Ukraina toetamine. Me mõistame, et Vene imperialism taastub ja millised on selle tagajärjed.
Saime aru, mida see tähendas, kui venelased ehitasid Nord Streami Kesk-Euroopast mööda. Me mõistame suurepäraselt, mida tähendab Venemaa väljapressimine energia abil. See mälestus on meie peredes. Inimesed ütlevad, et on hämmastav, et poolakad praegu ukrainlasi nii suurepäraselt aitavad. Meie pered mäletavad, et vene vangistus lõpeb kuuliga kuklas. Et venelased tulistavad vange, nagu nad tulistasid Poola ohvitsere Katõnis, et mõrvata Poola intelligentsi ja likvideerida Poola rahvas. Nad tapsid 20 000 inimest Poola intelligentsi hulgast lasuga kuklasse Katõnis, Miednojes, Harkivis ja mujal. See oli Stalini käsk: Moskvast leiti dokument 90ndatel ja näidati, tõendid on olemas, pole kahtlust. Kõik teavad, et venelased vägistavad ja röövivad – keegi ei pidanud poolakatelt paluma minna idapiirile ja ukrainlasi oma kodudesse viima.
Me ei ehitanud põgenikelaagreid. Kokku on sõja algusest peale Poolast läbi käinud 12 miljonit inimest. Paljud ukrainlased elavad Poola kodudes terve oma perega, sest inimesed teavad, mis on sõda ning mis on Venemaa agressioon ja okupatsioon. Teame, et ainult Venemaa võitmine teeb meid turvaliseks – ennekõike Balti riigid ja Poola, aga ka Lääne-Euroopa riigid. Tuletan meie sakslastest naabritele meelde, et venelased olid Berliinis. Tuletan kolleegidele Prantsusmaalt meelde, et nad olid Napoleoni ajastul ka Pariisis.
Kõik nägid Poola kodanikke ukrainlasi aitamas. Milline oli naabrite eest hoolitsemise majanduslik ja sotsiaalne mõju Poolas? Kuidas see tulevikus välja näeb?
Sellel teemal on ka mitu aspekti. Esiteks oli see südame asi. Samas peaks teadma, et Poola-Ukraina suhted on arenenud juba aastaid, piir oli lahti, ukrainlased tulid Poola tööle. Paljudel olid enne sõda oma tööandjad, sõbrad ja mõnikord ka pereliikmed Poolas. Teiseks keeleline lähedus – ukraina keel on üsna sarnane poola keelega, seega saab rääkida ka siis, kui keegi poola keelt üldse ei oska. See hõlbustab normaalset toimimist Poolas. Lisaks võeti nad soojalt vastu, inimesed kinkisid oma kodud, jagati sõna otseses mõttes leiba. Poola riigil tekkisid teatud kulud, toetasime oma ettevõtjaid, kulutasime sellele raha. Meie hinnangul oli kogu Ukrainale antav abi 2022. aastal umbes 1,5 protsenti meie SKT, 7-8 miljardit USA dollarit. Need on suured summad, me pole selleks Euroopa abi saanud. Ukrainlased ütlesid algusest peale, et tahavad tööd teha, et ei taha almust, vaid tahavad raha teenida.
Poolas peetakse neist lugu, sest kõik teavad, et nad teevad rasket tööd. Nad töötavad kõigis tööstusharudes, alates põhitöödest kuni kõrgeima kvaliteediga tehnoloogiateni. Tänapäeval on neil mõju meie majanduse arengule. Nad on oluline osa meie tööturust, neid on 2-3 miljonit. Kohe pärast sõja algust kehtestasime eriseaduse, mis andis neile sarnaselt Poola kodanikega täieliku juurdepääsu tervishoiusüsteemile ja haridusele. Ainus tingimus oli süsteemis registreerimine, mis tähendas neile PESEL-numbri andmist. Ukraina lapsed on hõlmatud meie programmiga 500+, seega jagame nendega seda, mis meil on. Selles süsteemis on registreeritud umbes 1,5 miljonit Ukraina kodanikku, me teame, et nad kasutavad neid teenuseid. Ukraina keelt kuuleb Poolas kõikjal – külades, väikelinnades, suurlinnades, ühistranspordis, kaubanduskeskustes. Ukraina kodanikud on osa meie ühiskonnast.
Kuidas on pärast sõja puhkemist muutunud Poola nägemus oma rollist globaalsel areenil? Te juhite tähelepanu Venemaalt lähtuvale ohule.
Tõde Poola kohta on see, et me oleme üks suuremaid riike Euroopas – 312 000 ruutkilomeetrit, Euroopa geograafiline keskpunkt asub Poolas. Meid on 38 miljonit, võib öelda, et hoolimata sellest, kuidas Poolas valitsused moodustati, kiirenes majandusareng pärast Euroopa Liiduga liitumist väga palju. Tänaseks on meil kiirteed, uued lennujaamad, igasse külla jõudnud lairiba internet, moodsad tanklad, raudteed. Poola on praegu suur ehitusplats, eriti riigi idaosa. Ehitame Via Carpatia projekti, mille eesmärk on ühendada Balti riigid Lõuna-Euroopa riikidega kiirteed pidi, läbides meie riiki põhjast lõunasse, Leedust Slovakkiani. Need on suured investeeringud. Ukraina piirist kuni Saksamaa piirini kulgeb kiirtee A4, mis on täielikult välja ehitatud. Rzeszówis on mõni aasta tagasi ehitatud lennujaam, mis vastab kõigile ülemaailmsetele standarditele. See on oluline Ukrainale varustusbaasi loomiseks.
Pole saladus, et oleme algusest peale Ukrainat sõjaliselt aidanud. Tarnime oma armee ressurssidest üle 300 tanki, haubitsad Krab, mis on ühed moodsaimad maailmas. Ukrainlased palusid kaugsuurtükke, Krabide laskeulatus on üle 40 km, andsime neile 50 haubitsat. Annetasime Ukraina sõdurite varustamiseks miljoneid laskemoona, sadu tuhandeid relvi. Annetasime postsovetlikest ressurssidest palju tehnikat, soomusmasinaid, MiG-29. Abistavad ka teised – suur tänu Ühendkuningriigi ametivõimudele otsustava abi eest Ukrainale, hiljutiste pakettide ja üle 100 km lennukaugusega raketisüsteemide üleandmise otsuse eest – see on läbimurdeline otsus. Paljud riigid toetavad Ukrainat, eelkõige USA. Kuskilt peab see tehnika tulema – see tuleb meile, laaditakse ümber ja läheb Poolast Ukrainasse.
Täna oleme Ukrainale humanitaar- ja sõjalise abi logistikakeskus. Otsustasime, et saame selle ülesandega hakkama, olles teadlikud, et hetkel oleme Venemaa jaoks vaenlane nr 1 peale Ukraina enda. Kes teab, kas Ukrainat oleks täna võimalik kaitsta, kui poleks olnud sellega nõustunud ühiskonna sihikindlust. See, et minul ja praegustel Poola võimudel on Poola ühiskonnas endiselt kõrged reitingud, näitab, et ta saab sellest asjast suurepäraselt aru. Selleks, et meil oleks turvaline, peab Ukraina end kaitsma ja teatud mõttes on see meie ohver meie ja meie osa Euroopa julgeoleku heaks. Oleme täiesti teadlikud, et oleme võtmetähtsusega. Nii saime aru oma NATOga liitumisest, mistõttu olime Iraagis ja Afganistanis. Täna teeme seda ka meie, oleme tänulikud, et ka liitlased oma rolli täidavad. Täna valvab Poola õhuruumi Briti süsteem Sky Saber. Usume, et just selline peaks koostöö Põhja-Atlandi alliansi raames välja nägema.
Kas on mingeid piiranguid selles, milleni Ukraina abistamine jätkub? Kus te sellist piiri näete?
Kui abi andmist ei jätkata, ei suuda Ukraina end kaitsta. Ma ütlen seda täie vastutustundega. Sellist potentsiaali pole. Rahvaarvult on see 3/4 väiksem kui Venemaa, tal pole kunagi olnud sellist sõjalist potentsiaali kui Venemaal, tal pole selliseid reserve. Nad vajavad enda kaitsmiseks tuge. Mida paremat tuge nad saavad, mida moodsamaid süsteeme nad saavad, seda suurem on võimalus, et nad mitte ainult ei peata venelasi, vaid suudavad alustada ka edukat vastupealetungi ja tõrjuda venelased nende maalt välja, mida me ka teeme, mõelge sõja õigele lõpule: kui venelased lähevad tagasi 2014. aasta eelsete piiride juurde. See on võimatu ilma toetuseta. Igal pool, kus ma olen, kutsun üles: ärge tüdige sellest sõjast. Sellest Putin räägibki. Ta tahab meid sõjaga kurnata, ta ei austa oma rahvast. Tema sõdureid sureb päevas sadu, mõnikord tuhandeid.
Tema jaoks pole see oluline. Ta saadab rindele kogu aeg sõdureid kaugest Siberist, teistest rahvastest peale venelaste – ei Peterburist ega Moskvast, ei oma eliidi poegi ega Venemaa poliitikute lapsi. Ta saadab poisse küladest, kus pole asfaltteed, millele keegi ei pretendeeri. Venemaal puudub igasugune austus inimelu vastu. Kui me Ukrainat ei toeta, siis ta ei kaitse ennast ja orjastatakse. Me laseme 21. sajandil ühe ühiskonna Euroopas orjastada ja teda karistada. Uskuge mind, ukrainlasi karistatakse vastupanu eest karmilt, nii nagu poolakaid II maailmasõja ajal Vene okupatsioonile vastupanu eest. Mul ei ole illusioone – ilma tõsise abita, igas valdkonnas – poliitilises, majanduslikus, sanktsioonides ja otseses rahalises abis, Ukraina ei jaksa ja Venemaa võidab. Sellel ei tohi lasta juhtuda.
(Küsimused publikult) Kas teie arvates on Ukrainaga pärast sõda ülesehitamiseks vaja kahepoolset lepingut? Kui konflikt külmutatakse, kas Poola toetab Ukrainat väljaspool NATO-t?
Poola aitab Ukrainat, kogu abi, mida me Ukrainale andsime, anti kokkuleppel meie liitlastega. Usume, et rääkimine ja teavitamine on liitlaste vastutuse ja lojaalsuse küsimus ning seda me ka teeme. Teavitame oma liitlasi igasugusest sõjalisest abist, me ei taha üllatusi teha. Me ei anna abi mitte niivõrd NATO raames, kuivõrd kokkuleppel oma liitlastega. Annetame nii palju kui suudame, mida suudame, oma turvalisuse piires. Minu ülesanne Poola presidendina on hoolitseda Poola julgeoleku ja Poola huvide eest selles osas. Relvade üleandmine Ukrainale on Poola huvides, Poola julgeoleku jaoks. Nüüd kulutame tohutuid summasid oma armee moderniseerimiseks, sest ma lubasin meie sõduritele, kui andsime oma tankid Ukraina sõduritele üle; neil olid tanke üle andes pisarad silmis, sest nad ei uskunud, et saavad midagi asemele. Aga juba sel ja järgmisel aastal tuleb USAst meile 250 Abramsi tanki.
Lõuna-Koreast ostsime K2 tanke, mida aastaks 2025 tuleb meile 180 ja 10 aasta pärast on neid 1000. Meie kohustus on tagada Poola ohutus. Meie kaitsekulutused kasvasid 2 protsendilt kuni 4,2 protsenti SKT sel aastal. Eraldame selleks oma eelarves 100 miljardit Poola zlotti. Need on kujuteldamatud summad ja keegi ei protesteeri, sest kõik saavad aru, et me peame selle raha kulutama, et tagada ohutus. Et keegi ei ründaks meid. Ütlesin meie sõduritele, et paradoks on see, et me ostame teile kõige moodsama varustuse, et te ei peaks sellega võitlema, et te kasutaksite seda õppustel, näidake, et teil on see olemas, aga mitte selleks, et sellega võidelda. Kui tahad rahu, valmistu sõjaks. Toetame Ukrainat, teeme seda vastutustundlikult, konsulteerides kõigi poliitiliste jõududega. Kutsusin mitu korda kokku riikliku julgeolekunõukogu, kus kohtusid opositsiooni ja valitseva leeri esindajad, me rääkisime sellest, edastasime üksikasjalikult infot. Poliitilisel areenil tehakse kõike läbipaistvalt. Võin julgelt öelda, et teen otsuseid Poola rahva nimel ja teen need nii, et nii võimuleer kui ka opositsioon tunneksid, et Poola asju aetakse praegu hästi. See on minu tänane põhiülesanne.
(Küsimus publikult) NATO-s on riike, kes alliansi eesmärke täielikult ei toeta. Türgi ja Ungari on Rootsi liitumise vastu, Ungari ei soovi täiendavaid Euroopa vahendeid Ukrainale üle kanda. Kas me peaksime seda kartma?
Pidage meeles, et nii NATO kui ka Euroopa Liit on poliitilised liidud. NATO ülesanne on säilitada julgeolek, Euroopa Liidu ülesanne on luua suur majandusühendus. Siin on erinevad poliitilised jõud, erinevatel riikidel on omad huvid. Nad ristuvad üksteisega, mõnikord on nad üksteisega vastuolus, riigid võistlevad üksteisega. Nii et peate alati leidma ühisosa, see on kogu nende suurte liitude kunst ja idee. Mõnikord tuleb huvid alla suruda, väga sageli jõutakse kompromissideni suurte raskustega. Oleme Soome juba allianssi vastu võtnud, ma arvan, et varsti võtame vastu ka Rootsi, millel on meie julgeoleku seisukohalt suur tähtsus. Me ei nõustu ungarlastest naabritega kõiges. Meil on vähemalt mõnes küsimuses erinevad arvamused, me ajame erinevat poliitikat, kuid ma eeldan, et ühine tuum jääb selgeks ja murdumatuks.


President Karis Ukrainas: korruptsioonivastane võitlus on osa julgeolekustPresident Alar Karis rõhutas Kiievis Ukraina riikliku korruptsioonitõrje bürood (NABU) töötajatele peetud sõnavõtus, et kui riigis ei suudeta korruptsioonikuritegusid ennetada, uurida ning ka kõige lõpuks karistusi määrata, mureneb usaldus riigi vastu ja kannatab tugevalt demokraatia.«Kuigi Eesti on viimases korruptsioonitaju indeksis kõrgel kohal, ei ole see alati nõnda olnud. Eesti olukord oli sarnane riikidega, kes 1991. aastal taastasid oma iseseisvuse. Õiguskaitseorganid olid küllalt saamatud ja ebaefektiivsed, samuti korrumpeerunud ja nende tegevus nõukogude pärandist kantud. Kõige olulisemaks sai, et Eesti ühiskonnas valitses tugev konsensus, et tuleb distantseeruda kõigest nõukogulikust ja Venemaast,» selgitas president Karis.
Ta tõi korruptsioonivabadust kujundavate teguritena esile veel majandusreforme, liberaalset kaubanduspoliitikat, asjaajamise lihtsustamist ja läbipaistvust. «Eestis mõisteti pärast iseseisvuse taastamist üsna kiiresti, et korruptsioon võib saada ohuks iseseisvusele. Nii on korruptsioonivastane võitlus osa iga riigi julgeolekust,» selgitas Eesti riigipea.
Ta rõhutas, et korruptsiooniküttide töö ja professionaalsus määrab ka Ukraina edu. «Kõige olulisem on saavutada rahva usaldus. Ärge tehke kompromisse, püüdke muuta kivinenud hoiakuid. Korruptsioon pole midagi enamat kui oma riigi tagant varastamine. Sellesama riigi, mille vabadus ja sõltumatus on nõudnud nii palju inimelusid,» kõneles president Karis.
Eesti riigipea kohtus Kiievis ka Ukraina ombudsmani Dmitro Lubinetsiga, kelle tööst suur osa on hetkel seotud sõjaga. Kohtumisel puudutati sõjavangide ja vangistatud tsiviilisikute teemat, samuti küüditatud lastega seotud probleeme.
Ombudsmani sõnul on praegu täpselt dokumenteeritud ligi 20 000 lapse küüditamine Venemaa poolt okupeeritud aladelt, kuid arvud on märksa suuremad ja tõsine väljakutse on andmete kogumine, mis eeldaks ka rahvusvaheliste institutsioonide tõhusamat tööd.