Karol Kallas: SALK kaitseb ühisparteid demokraatia eestKorporatistliku poliitikatööstuse hammasratta, vabaühenduse SALK, juht Tarmo Jüristo kaitseb ühisparteid demokraatia ja EKRE eest, kirjutab Karol Kallas.
Postimehe ajakirjanik Mikk Salu rääkis Jüristoga viimase juhitud poliitikatööstuse "vabaühenduse" SALK tegevusest. SALKi juht kinnitas Postimehe ajakirjanikule:
"Ma arvan päriselt, et EKRE ei ole lihtsalt üks erakond teiste seas, lihtsalt teistsuguse maailmavaatega, vaid nad ohustavad demokraatiat."
Eesti riigikogus ei ole kuus, vaid kaks parteid! On progressiusuline ühispartei ning Eesti Konservatiivne Rahvaerakond.
Tänase lääne riikide korda ei saa suuremas osas nimetada enam demokraatlikuks, vaid tegemist on korporatismiga.
Ühisaprtei põlisvaenlaseks on kõik erakonnad, mis ühisaprteisse ei kuulu.
Kui inimliku ja normaalse poliitilise tavaloogika kohaselt peaks Sotsiaaldemokraatide kõige ohtlikum võistleja olema Eesti 200, siis ometigi progressistliku poliitikatööstuse toodangu vastu ei kõla sotsidelt pea ühtegi niutsatust. Samamoodi oleks normaalne kui Isamaa kõige suuremaks poliitiliseks vaenlaseks oleks nõndanimetatud "liberaalse konsensuse" parteid ja ühte hoitakse EKREga. Kuid nime poolest konservatiivne Isamaa kuulub ühisparteisse ja ühisaprtei põlisvaenlaseks on kõik erakonnad, mis ühisaprteisse ei kuulu.
Maailmakuulus pahemintellektuaal Noam Chomsky sõnastas tänase läänemaailma, sealhulgas Eesti ühisparteilise riigivõimu olemuse tabavalt lahti 1998. aastal ilmunud intervjuude raamatu "Ühine hüve" peatükis "Meedia" (lk 43):
"Arukas lahendus, kuidas hoida inimesed loidude ja kuulekatena, seisneb lubatud arvamuste ulatuse väga ranges piiramises, lastes samas antud arvamustekogumi raames pidada väga elavat arutelu, sealjuures isegi õhutades tagant kriitilisemate ja teisitimõtlejate seisukohtade levikut. Selline olukord tekitab inimestele mulje, et sõna on vaba, kuigi samaaegselt ja järjepidevalt sunnitakse inimestele debati ulatuse piiramisega peale süsteemi [ideoloogilisi] eelduseid."
Jüristo väide, nagu EKRE oleks "ohuks demokraatiale", lähtub usust, et demokraatia tähendab ainult ideoloogiliselt ühtse ainupartei – poliitiliste uskumuste süsteemi ja praktika – valimist.
Päris konservatiivid on ränk oht ühispartei hea uue ilma ehitamise projektile.
Donald Trump, Brexit/Nigel Farage, Alternatiiv Saksamaale ja Eesti Konservatiivne rahvaerakond on tavainimeste mäss ühisparteilise korrumpeerunud nomenklatuuri vastu. Sellised poliitilised liikumised on ränk oht ühispartei hea uue ilma ehitamise projektile. Millest on tingitud Jüristo ja temaga ühes paadis olevate riigiintellektuaalide "intellektuaalselt huvitav" raev "demokraatliale ohtliku" EKRE vastu.
Põhjus, miks Eesti ametlik poliitikateadus ühispartei probleemist ei räägi ja SALK esitleb ennast "demokraatia päästjana", peitub asjaolus, et valdav osa Eesti politoloogiast teenib eesmärki, mille sihiks on hoida Eesti poliitiline arutelu "lubatud raamides". Eesti politoloogid on valdavalt riigiintellektuaalid, kellel lubatakse aeg-ajalt olla kriitilised.
SALK, Jüristo, Eero Epner, Mari-Liis Jakobson ja sajad-tuhanded teised sarnased progressistliku nomenklatuuri hääletorud on tüüpilised riigivaimu-inimeste klassi esindajad, kelle ülesandeks on riigi alamate ees võimu õigustamine.
"Rahva tunnustus on võimurite jaoks möödapääsmatult vajalik ja selle pälvimiseks on vaja ideoloogiat, mis selgitab, et antud valitsus on hea, tark ning ilmselt vältimatu ja kindlasti parem kui kõik ülejäänud võimalikud alternatiivid. Sellise ideoloogia rahva seas levitamine ja õigustamine on "intellektuaalide" ühiskondlik ülesanne," kirjutab majandusteadlane Murray N Rothbard riigi ja riigiintellktuaalide sümbioosi kohta.
Jüristo koos kaasteelistega räägib, et Kaja Kallase ja Sotsiaaldemokraatide ning Kahesaja Eesti valitsus "on hea, tark ja vältimatu ning kindlasti parem kui" Eesti Konservatiivne Rahvaerakond. Tegemist on igapäevase ja nürimeelse "salvestusega" maailma progressistlike riigiintellektuaalide arusaamiste riiulist.
Juttu, mida SALKlised ajavad, raamiks on äärmuslik inimvaenulik ideoloogia. Selle nimi on progressiusk ja see tähendab alati ainult kurjust. Progressiusu kupli alla kuuluvad ideoloogiad nagu sotsialism, kommunism, sotsiaaldemokraatia, natsionaalsotsialism, fašism, kaasaja "liberaalne konsensus", demokraadid ja nii edasi. Progressiusu väärkasvude ühiseks omaduseks on globalism ja Hea Uue Ilma (HUI) ehitamine. Kommunistid tahavad korraldada maailmarevolutsiooni ja tänased korporatistlikud globalistid, nõndanimetatud "Davose inimesed", soovivad "vanal" maailmal juhtme seinast välja tõmmata ja selle "suurelt ära lähtestada".
Progressiusk tähendab alati ainult kurjust.
Poliitika on alati usupõhine. "Ateistlik poliitika" on oksüümoron/vastandväljendus. Arvamus, nagu "kriisid oleksid möödas" ja Kaja Kallas suudab Eestit juhtida, nõuab väga palju irratsionaalset, tervest mõistusest vabastatud usku.
Nii poliitika kui religioon on "operatsioonisüsteemid", mis selgitab, miks progressiusklikud teevad alati ühesuguseid rumalusi ja miks progressiusu saavutuseks on alati kaos ning häving.
Pisut laiema labidaga selgitades: kui konservatiivid vähemalt püüavad olla mõistuspärased ja arvavad üldjoontes, et inimloomus pole Aadamast ja Eevast saati – elik ajast kui sadu aastatuhandeid (miljoneid aastaid?) tagasi lõkke ümber istuti ning liha küpsetati – suurt muutunud. Inimene on Maaga kokku kasvanud ja ühiskond on looduse osa. Mille tõttu peavad poliitika ja seadused lähtuma loomuõigusest.
(Märkus: viimases väites pole mitte midagi animistlikku ega Gaia usule osutavat.)
Progressiusklikud on veendunud, et kõigi inimtsivilisatsioonide ajalugu, inimkonna senine areng on olnud suur eksitus ja tähendanud ainult "rõhutud klasside" vastast vägivalda. "Rõhutud klassid" võivad olla töölised ja talupojad, mustud, naised, omasooiharad ja lisaks veel lugematu hulk "vähemusi". Progressiusk tähendab alati vimmaolümpiat ja uue inimese ehitamist.
Inimloomus on paraku selline, et tegelik õiglus ja headus pole mitte kunagi ühegi revolutsiooni eesmärgiks, vaid mingi "klassi" juhtivad agarikud tahavad alati teiste klasside arvelt võimu haarata ja varad enda kätte koondada. Kunagi kuulutasid progressistid, et inimest ei või tema soo ja nahavärvi järele kiusata. Täna on hegemooni man ja Vana-Euroopa riikides tume nahavärv ning kummalised seksuaaleelistused – mitte teadmised, kogemused, ega oskused – nii ülikooli, tööle kui poliitikasse saamisel kaalukaks eeliseks.
Diane Abbott Pilt: YouTube'i ekraanitõmmis
Kui keegi juhtub arupidamise käigus jõudma järeldusele, et Ursula von der Leyen pole oma tööga mitte kunagi hakkama saanud, siis on see puhas naisteviha ja tuleb üheselt hukka mõista. Kui väita, et Ühendkuningriigi leiboristide – Eesti mõistes sotsiaaldemokraatide – poliitik Diane Abbott pole kõige "teravam pliiats" ja ta on kõigi ametlike rassismi määratluste järele päris kole rassist, siis on see totaalset tühistamist vääriv rassism.
Kui Kaja Kallase, Tarmo Jüristo või Züleyksa Izmailova ja Lauri Läänemetsa käest küsida, kas nad tahavad senise Eesti hävitamist ja selle sulatamist uue progressistliku maailmaimpeeriumi rüppe, siis tõenäoliselt nad vastavad "kindlasti mitte". Kui küsida, kas nad soovivad "rohkem Euroopat", siis kõlab vastuseks suure tõenäosusega "jaa". Eesti keeles on selise kaksisoimlemise kohta olemas sõna "usupimedus".
Puud tuntakse tema viljadest!
Sotsiaaldemokraatia, kommunism ja tänane "liberalism" on ühe ideoloogilise puu, marksismi (mille juured on kaugel ajaloos), harud. Kommunismi ja sotsialismi varjus tapeti 20. sajandil sadu miljoneid inimesi, hävitati (vähemalt) kümneid rahvaid ning tekitati utoopiliste ideedega – hea uue ilma ehitamisega – riikide ja maailma majandusele korvamatut kahju. Mis kõik peaks olema elementaarse ajaloo ja majandusteooria A, B ning C. Kriitilise teooria feminism võitleb väidetavalt naiste õiguste eest, kuid see on väga oluline "ajuviiruse vektor", miks noored naised lasevad endal täna rinnad maha lõigata ja muudavad ennast hormoonpreparaatidega kogu eluks invaliidiks. Miks sooväänajate õigused käivad täna üle naiste õigustest. Kaos ja häving on progressiusuga kaasnev ning alati korduv muster, olgu tegemist Aasia, Euroopa või Ameerikate riikidega.
Kui poliitikas mängitakse ühesuguseid idiootlikke mänge, on selle tulemused ühte moodi kohutavad.
Konkreetsemate näidete juurde tulles:
Philadelphia on Ameerika Ühendriikide Pennsylvania osariigi kõige suurem linn. Alates 1952. aastast pole seal olnud mitte ühtegi vabariiklasest või parteitut linnapead. Philadelphia Kensingtoni linnaosa on tüüpiline näide, mida toovad kaasa demokraatide poliitikad.
Sama pilt kordub kümnetes ja kümnetes USA demokraatide võimu all olevates suurlinnades. "Liberaalide" võim ja poliitikad võrduvad kaosega, millisele nähtumusele on pandud üpris ametlikult nimeks "surmasõlm" (doom loop).
Euroopas pole mitte midagi teistmoodi, kuna HUI ehitajate ideoloogia on ühesugune. Kui poliitikas mängitakse ühesuguseid idiootlikke mänge, on selle tulemused ühte moodi kohutavad.
Prantsusmaal on viimase poole sajandi jooksul võimul olnud ühispartei, mis tähendab, et kui võimul on ühispartei konservatiivid (nagu Isamaa), siis on riigis aetud sotsialistlikku poliitikat ja kui sotsialistid, siis on riigis aetud sotsialistlikku poliitikat. Täna on Prantsusmaa suuresti tänu progressiusulisele ühisparteile sisuliselt kodusõja lävel.
Saksamaa. Liberaalse konsensuse ühispartei poliitikate põhjusel ähvardab riiki kõigi muude hädade kõrval tõsine oht kukkuda välja maailma juhtivate tööstusriikide seast. Euro on nii tugev raha, nagu see on, suuresti tänu Saksamaa majandusele ja kui see sammas peaks langema, siis tulemuseks on taas – nagu progressiusule kohane – päris kole ulgumine ja hammaste kiristamine terves Euroopa Liidus.
Rootsi. Inimesi loobitakse Stockholmis granaatidega ja riigis on üle kuuekümne eikellegimaa; piirkonna, kus Rootsi seadused ei kehti. Rootsi on Euroopa "mõrvapealinn".
Eesti. Ainult tänu progressistlikule poliitikale on Eesti juba üle kümne aasta olukorras "mis meid siia on toonud, enam edasi ei vii". Progressistliku ühispartei juhtimisel ja progressiusu "operatsioonisüsteemi" tõttu on riik silmitsi tõsiste majandus-, sisserände-, rahvastiku-, hariduse-, tervishoiu- ning paljude muude kriisidega. Maksupoliitika õgvendamise ja vabaduste suurendamise asemel teeb ühispartei kõik selleks, et inimeste ning ettevõtete olukord muutuks veelgi jubedamaks.
Ebaloomulik abielu on oluline osa ühiskonna hävitamise paketist
Loomuliku abielu rüvetamine on üks HUI pealisehituse nurgakividest, kuna loomulik abielu on ühiskonna kõige olulisem alustala ja uue maailmakorra saab ehitada ainult vana varemetele.
Pennsylvanias kiideti ebaloomulik abielu heaks 2014. astal. Prantsusmaal 2013. aastal. Saksamaal 2017. aastal. Rootsis aastal 2009. Eestis möödunud kevadel… Siia otsa võib veel lugeda mitukümmend riiki…
Revolutsioon ei jää mitte kunagi ühe eesmärgi saavutamise juures pidama, vaid selle sihiks on kõik ümber teha. Kõik senise peab asendama millegi, isegi mitte väga täpselt sõnastatud "teistsugusega", mis progressiusklike tõekspidamistes on kuidagi "parem".
Revolutsioon ei lõpe mitte kunagi "kahe inimese õnnega", vaid sellega käib alati kaasas rohepööre, suur asendamine, geeniteraapiad, tsensuur, totaalne jälgimisühiskond, sotsiaalne krediit, keskpankade digiraha, igasuguse sotsiaalse lõime hävitamine ja nii edasi.
SALK on progressistlik-korporatistliku poliitikatööstuse masina hammasratas, mis sõdib HUI eest. Nii nagu "1984" maailmas tähendas vabadus orjust, tähendab progressiusuliste jaoks 1984-lik ühispartei – Partei – demokraatiat. Mida tuleb normaalsete inimeste eest kaitsta ja milleks on lubatud kõik vahendid. EKRE on riigikogus ainukene partei, mis osutab, et vaatamata progressiusuliste aastakümnete pikkusele vaevanägemisele, on Eestis siiski säilinud veel lootus, et päris demokraatia on võimalik.
Ühispartei valimine on valik demokraatia vastu. Progressiusk on puhas kurjus ja kurjus on kuri kõigile, tähendab ka selle õigustajatele, millest omakorda võib järeldada, et ühispartei-põhise "demokraatia" põhistamise näol pole tegemist just kõige mõistuspärasema ettevõtmisega. Progressistidest Trotski, Mao ja Che Guevara saavutused on küll mastaapsed ja kohutavad ning postuumselt nende käes, kas otse või kaudsemalt, kannatavad miljardid inimesed.


Venemaa eksjalgpallurit süüdistatakse inimröövis ja piinamisesVenemaal süüdistatakse endist jalgpallurit Andrei Tšurinit osalemises inimröövis ja piinamises.Lugu rullus lahti üheks Moskva linnaosas, kus endine jalgpallur Tšurin läks «abistama» sõpra, kellelt oli laenatud raha, mida ei tagastatud õigeaegselt. Kõik sai alguse sellest, et Red Wingsi lennufirma stjuuard laenas Fedosejevi-nimeliselt mehelt üle 10 000 euro.
Kui Fedosejev raha kokkulepitud ajal tagasi ei saanud, otsustas ta kutsuda appi tuttavad, nende sekka kuulus ja Tšurin. Seltskond sõitis võlglase juurde koju, võttis ta kinni ja pisteti autopagasiruumi.
Sealt sõideti autoga Moskva eeslinna Podolskisse, kus võlglane pisteti keldrisse ning mehed hakkasid temalt piinamise teel raha välja nõudma.
«Nad sidusid ta kinni ja peksid teda. Seejärel varastati tema mobiiltelefon ja Slazengeri käekell. Siis lasti mees lahti, et ta saaks minna pangaautomaadi juurde raha välja võtma, mille ta neile tagasi andma pidi. Ta läks aga otse politseisse,» selgitas juhtunut kirjeldanud inimene meediale, vahendab Tšehhi portaal Blesk.
Politsei tegutses ettevaatlikult ja seadis röövijale lõksu. Nad andsid väljapressitavale mehele raha ja ta helistas seejärel röövijatele, et nad võiksid raha järele tulla. Sündmuskohale saabus endine jalgpallur Tšurin, kes peeti kohe kinni. Seejärel napis politsei kinni Fedosejevi. Ülejäänud röövijate otsimine veel jätkub.
Venemaa meedia teatel on ründajate suhtes alustatud kriminaalmenetlust. Neid süüdistatakse inimröövis, röövimises ja väljapressimises.
28-aastane Tšurin on sündinud Nižni Novgorodis ning alustas karjääri sama linna jalgpalluklubis Volga. 2015. aastal palkas poolkaitsja enda ridadesse Moskva Zenit, kuid tipptiimis pidas ta vastu paar hooaega. 2017. aasta suvel liikus ta Krasnogorski Zorki ridadesse, kuid mõni kuu hiljem lõppes tema profikarjäär juba 22-aastaselt.


Infosüsteemide amet: väikefirmad on küberturvalisuse hooletusse jätnudKolm ettevõtet sattus jaanuaris küberrünnaku ohvriks.Foto: Scanpix
RIA teatel hoiti just paari nädala eest ära miljonitesse ulatuv arvepettus, kuid mõned ettevõtted ei oska ohtusid õigesti hinnata.
Kaks hiljutist uuringut näitavad, et Eesti väikese ja keskmise suurusega ettevõtted (VKE) pööravad küberturvalisusele oluliselt vähem tähelepanu kui suurfirmad. Seetõttu on neil ka oluliselt suurem oht langeda küberrünnete ohvriks. Nii selgus Riigi Infosüsteemi Ameti (RIA) ja Statistikaameti korraldatud uuringutest.
Töötajaid koolitatakse oluliselt vähem ning mahukamaid investeeringuid küberturbesse hakatakse sageli kavandama alles siis, kui midagi päriselt juhtub. “Samas on ohtude ennetamine alati odavam kui tagajärgedega tegelemine,” rõhutas analüüsi- ja ennetusosakonna juht Märt Hiietamm. “Alles paar nädalat tagasi teavitas üks ettevõte meid, et ära hoiti rohkem kui miljoni euro suurune arvepettus.”
“Uuringute järgi teavad paljud ettevõtjad küberruumis levivate ohtude kohta paraku üsna vähe. Samuti ei olda kuigi hästi kursis küberrünnakute võimalike kahjudega ega nende juhtumise tõenäosusega,” selgitas Hiietamm. “Väiksemad ettevõtted ise arvavad, et nad pole kurjategijatele piisavalt atraktiivsed sihtmärgid, kuid tegelikult võetakse sageli sihikule just nemad, sest turvatase on neil keskmiselt madalam.”
Seetõttu on oktoobris ehk küberturvalisuse kuul toimuva RIA teavituskampaania keskmes tänavu just VKE-d. “Küberturvalisus ei ole ainult IT-kulu. Halvemal juhul võib küberrünnak lõppeda ettevõtte pankrotiga ja jätta suure hulga inimesi tööta,” rõhutas Hiietamm. Ta tõi viimase aja ühe tõsisema juhtumina välja aasta alguses kaht Harjumaa tööstusettevõtet tabanud lunavararünnaku, mille tagajärjel oli sadade töötajatega firmade töö mitu nädalat tõsiselt häiritud.
Klientide ja partnerite andmed ohus
“Näeme oma töös tihti, et küberrünnak võib põhjustada kahju mitte ainult ettevõttele endale, vaid ka tema klientidele ja äripartneritele. Otsese majandusliku kahjuga kaasneb sageli ka mainekahju,” nentis Hiietamm.
Neid riske ilmestavad viimastel aastatel levinud rünnakud teenusepakkuja vastu ehk tarneahelarünnakud, kus tungitakse näiteks IT-teenust pakkuva ettevõtte võrku ja sealtkaudu ka tema klientide infosüsteemidesse. “Sageli näeme, et vastutust ja riske, mis tarneahelas on IT-teenuse või mõne muu teenuse pakkumisel, ei ole üldse lepingus fikseeritud. Halvemal juhul ei ole isegi kohta, kuhu kirjutada või helistada, kui probleem tekib,” selgitas Hiietamm.
Küberriskide alahindamist iseloomustab hästi ka mullune juhtum, kus RIA intsidentide lahendamise osakond (CERT-EE) avastas üle 300 veebipoe, mis kasutasid aegunud tarkvara ja olid seetõttu haavatavad ühe konkreetse turvanõrkuse suhtes. Hoolimata korduvatest meeldetuletustest oli tänavu suvel endiselt uuendamata pea saja e-poe tarkvara.
Kui kurjategijatel õnnestub e-poodi sisse häkkida, on neil võimalik paigaldada sinna pahavara või luua õngitsusleht, et varastada klientide andmeid – sealhulgas pangakaartide andmeid. Samuti võib isikuandmetega hooletu ringikäimine tuua kopsaka rahatrahvi, mille suurus on EL-i isikuandmete kaitse üldmääruse järgi kuni 20 miljonit eurot või kuni 4% ettevõtte eelmise majandusaasta käibest.
Positiivsema poole pealt tõi Hiietamm välja selle, et ettevõtted on enamlevinud petuskeemidest järjest teadlikumad. Ta julgustas neid intsidentidest ka RIA-le teatama lehel raport.cert.ee või cert@cert.ee, et Eesti küberruumi veelgi paremini kaitsta.
Täna algava RIA teavituskampaania „Juhi IT-vaatlikult!“ käigus jagatakse ettevõtetele infot küberohtude ja nende ennetamise kohta ning valminud on ka küberturvalisuse lühijuhend. Samuti leiab palju kasulikke nippe RIA asutustele ja ettevõtetele mõeldud nõuandelehelt. Lisaks on ettevõtetel võimalik taotleda kuni 60 000 eurot toetust oma küberturvalisuse hindamiseks ja parandamiseks.
Kuidas kaitsta ettevõtet küberohtude eest?
Tea, millist riist- ja tarkvara kasutad – ettevõtte kaitsevajaduste kaardistamiseks on vaja selget ülevaadet oma süsteemidest ja sisevõrkudes toimuvast.
Kaitse oma vara – halda uuendusi, paika haavatavusi, kasuta tulemüüre/viirusekaitset jne.
Kaitse oma töötajaid – loo turvaline paroolipoliitika, kasuta mitmikautentimist.
Õpi ära tundma rünnakuid – suurenda töötajate teadlikkust, koolita oma inimesi ja kontrolli regulaarselt memde teadmisi.
Õpi taastama – loo taasteplaan, taga varunduse toimimine ja tee proovitaastamisi.
Kaitse kaubamärki – teadvusta ohtusid, kaitse (sotsiaalmeedia) kontosid, meiliserverite turvaprotokolle jne.


Harri Kingo: varastatud kohad RiigikogusEesti 200 sai suure osa oma häältest ja vastavalt kohtadest Riigikogus tänu Lehtmele, kes tegeles Ukraina abistamisega ning kogus meie inimestelt annetusi kokku 6,5 miljoni euro vääruses. Valijad uskusid Lehtmet ja tema heategevust ning paljud andsid Riigikogu valimistel oma hääled just talle. Ta sai 5251 häält. Lehtme oli oma Ukraina ennastsalgava abistamisega sedavõrd suur eeskuju.
Selgus aga, et Lehtme pettis sisuliselt valijatelt nende hääled välja – varastas need, esinedes kui suur Ukraina toetaja. Kaudselt on vargust pettuse vormis tunnistanud Lehtme ise, astudes Riigikogust tagasi. Kus on Lehtme praegu, kuhu ja kellele läksid need rahvalt välja petetud 6,5 miljonit eurot, see on siiamaani selgusetu.
Lehtme pettusega rahvalt varastatud hääled pole aga kadunud kuhugi. Need hääled sai endale Eesti 200, vastavalt sai Eesti 200 nende abil ka oma kohad Riigikogus. Sai isegi Riigikoha juhataja koha.
Eesti 200 koalitsioonipartneritele ei lähe korda, et Eesti 200 on Riigikogus varastatud häältega. Asi on halvem veel – neile ei lähe korda, et Eesti 200 juht Lauri Hussar on Riigikogu juhataja toolis just nende samade Lehtme varastatud häälte toel.
On ju selge – olnuks Eesti 200 häältesaak aus, olnuks Eesti 200 häältesaak märksa tagasihoidlikum. Eesti 200 poleks olnud piisavat kaalu Riigikogus, et saada oma juht Lauri Hussar nii kõrgesse ametisse – tähtsuselt lausa teiseks ametiisikuks riigis pärast Eesti Vabariigi presidenti. Aga seal see Lauri Hussar istub, see ta on.
Õiguses on pettus pettus, vargus on vargus. Pettuse vormis vargusega saadud kasu ei loeta sellise kasu saaja seaduslikuks, legitiimseks omandiks. Piltlikult: kui ma petan pangalt välja miljoni, siis ei muutu see miljon minu miljoniks.
Eesti 200 sai oma otsese kasu Lehtme pettusest – sai oma arvele Lehtme rahvalt varastatud hääled ja sai nendega oma kohad Riigikogus. Millegipärast aga peetakse meie riigis nii saadud Eesti 200 kasu – kohti Riigikogus igati seaduslikeks.
Ma ei saa sellest aru. Ja mul on küsimused:
On Eesti 200 esindatus Riigikogus üldse legitiimne? On Riigikogu juhatus, kus on varastatud häälte abil koha saanud Lauri Hussar, üldse legitiimne? On selline Riigikogu tervikuna üldse legitiimne? On sellise Riigikogu poolt moodustatud valitsus üldse legitiimne?
Kui ma lisan eelöeldule ka kahtlused e-valimiste ja peaministri Venemaal skeemitamiste aususe kohta, siis tervikpilt meie Riigikogust ja meie riigist on täiesti masendav.
See valede ja pettuste pundar on meie ees olev Gordioni sõlm – seda oma juriidika abil lahti harutada pole meil vähimatki lootust. Tuleb teha sama, mida tegi Alexander Suur – see Gordioni sõlm tuleb lihtsalt läbi raiuda. Teisisõnu: sellisest olukorrast ei ole meil võimalik teisiti välja tulla kui vaid uute ja ausate – ilma e-hääletuseta toimuvate Riigikogu valimistega.
Me ei saa nii edasi minna. Me peame kogu selle valede ja pettuste raske sopalaadungi, mida me kõik kanname, endast maha panema ja seljataha jätma.
Me vajame puhastumist.”
Harri Kingo,
konservatiivist poliitkommentaator


Kuidas on see võimalik? Petturid helistavad ausate inimeste telefoninumbritelt, tagasi helistades vastab hoopis keegi teineKuidas saavad telefonipetturid kasutada ausate inimeste numbreid?Foto: Shutterstock
Geeniuse tellijale
Telefonile tulevate petukõnede hulgal ei ole nähtavasti otsa ega äärt ning mõni ohver on saanud nädala jooksul 30 kõnet eri numbreilt ja riikidest. Tagasi helistades võtab aga vastu keegi teine ja vannub, et tema ei ole kõnet teinud. Uurisime politsei- ja piirivalveameti Põhja prefektuuri raskete kuritegude talitluse juhilt Vjatšeslav Mileninilt, mida skeemitajad saavutada üritavad.
Kas te saate palju teateid sellise skeemi kohta?
Politsei saab selle skeemi kohta infot iga päev.
Kas võib olla, et petukõnede tegijad saavad näidata suvaliste inimeste numbreid ja tagasi helistades võtab kõne vastu numbri omanik, mitte pettur?
Kelmid internetis genereerivad teadlikult Eesti numbreid, sest see tekitab inimestes usaldust ning julgetakse rohkem nendele kõnedele vastata. Tegelikkuses numbri omanik ei helista ega teagi, et tema numbrit on visuaalselt kasutatud. Number, mida näeb ekraanil, on sootuks teine, millelt helistatakse.
Numbrile tagasi helistades vastab siiski selle omanik.
Kas säärane olukord on uus, et petukõnesid tuleb nii palju üksteise otsa, et enne kui üks lõppeda jõuab, tuleb juba järgmine?
Uus see skeem ei ole ja neid petukõnesid tehakse erinevatest riikidest, kuid sellist nii-öelda massilist helistamist ühele inimesele toimub harva.
Mida petturid üldiselt saavutada üritavad?
Kõne algab tavaliselt nii-öelda tutvustusega, kus kelm väidab, et ta on politseinik, pankur või mõne muu asutuse töötaja ning nad ütlevad erinevaid põhjusi, millega püütakse välja petta kõne vastuvõtja pangakontoga seotud andmeid ja PIN-koode.
Telia turbevaldkonna juht Aigar Käis rääkis meile, kuidas skeem tehniliselt toimib:
Selliste petukõnede tegemiseks kasutatakse tarkvara, mis muudab kõne alustamisel kõne parameetreid nii, et saabuva kõne puhul ei näe vastuvõtja mitte originaalnumbrit, vaid numbrit, mida kõne tegija soovib vastuvõtjale näidata. Tihtipeale püütaksegi jätta mulje, nagu helistaks kõne vastuvõtjale mõni tema koduriigi teenusepakkuja või asutus. Reeglina tulevad sellised kõned aga välismaalt.
Üldiselt kehtib telekomisektoris reegel, et teenusepakkujal on kohustus mitte lubada oma võrku sellise helistaja numbrit, mis ei kuulu nende kliendile. Paraku leidub siiski selliseid operaatoreid, kes on valmis teenistuse nimel seda reeglit eirama ning seetõttu on ka selliste skeemide kasutamine võimalik.
Eesti mobiilsidefirmadel on koostöös näiteks suuremate pankade ja politseiga püsivalt keelatud välismaalt tulevad kõned, kus helistaja number on maskeeritud näiteks politsei või mõne panga numbriks. Samuti on seatud piirang sissetulevatele kõnedele, mille number algab 1-ga ehk mida võidakse üritada näidata kui teenusnumbrilt tulevat kõnet.
See lugu ilmus ajakirjas Digi nr 222, oktoober 2023
Kõik selle ajakirja lood


Ehitajate hinnangul on neile pandud järelevalvekohustus seadusega vastuolusKallis, mõttetu ja poolik lahendus, ütlevad ehitusettevõtjad uue maksurežiimi kohta, millega neilt nõutakse ehitusplatsidel viibimise salvestamist ning töövõtuahela andmete edastamist. Aga viimane kõrs kaameli turjal on andmete kogumine määruste alusel, millele seadus isegi ei viita.
Alates pühapäevast kehtivad ehitusplatsidel uued reeglid: tuleb paika panna, kes käivad ehitusplatsil, millal käivad ehitusplatsil, kes kelle jaoks töötab. Maksu- ja tolliamet loodab sellest ravi ümbrikupalga maksmise vastu, mille maksukahju on 100 miljonit, konkreetselt ehitussektoriga seotud arvestuslik maksuauk küünib aastas üle 20 miljoni euro.


Aivar Hundimägi: ärge nii enam riigieelarvet tehke   Eelmisel nädalal riigikogule esitatud järgmise aasta riigieelarve kohta sobib kaasa anda hoiatus: "Ärge seda järele tehke", nendib Aivar Hundimägi Vikerraadio päevakommentaaris.   Riigieelarve ja ka eelarvestrateegia koostamine on käinud nii, nagu see toimuma ei peaks. Eelarveprotsessi suur probleem on huvigruppide ebapiisav kaasatus, mille näiteks on ootamatult ja kiirustades välja käidud erinevad maksuideed ja teised seadusemuudatused. On lubamatu, et ministeeriumid jätavad erinevatele huvigruppidele ehk neile, keda muudatused puudutavad, seaduste kooskõlastamiseks või arvamusavalduseks vaid mõne päeva aega. Nii riigikontrolör Janar Holm kui ka riigikohtu halduskolleegiumi esimees Ivo Pilving viitasid möödunud nädalal, et selline praktika tõmbab alla õigusloome kvaliteedi. Lükates otsustamise väga kitsa ametnikkonna kätte võime saada otsuseid, mille negatiivsetele mõjudele ei pöörata piisavalt tähelepanu. Kahjuks mõjutavad sellised otsused paljusid. Valitsuse üks enim kasutatud vabandus on see, et aega ei ole. Sellise vabandusega võiks leppida, kui seda räägiksid Eesti 200 poliitikud. Reformierakond on aga peaministri ja rahandusministri vastutust kandnud ka kahes varasemas valitsuses. Riik on nüüdsesse olukorda jõudnud Reformierakonna kaasjuhtimisel ja seetõttu kõlab peaminister Kaja Kallase põhjendus, et otsustamisega on kiire, haledalt."Valitsus eesotsas peaminister Kaja Kallasega on riigi rahaasjade korda tegemisel oma usalduskrediidi maha mänginud."Loomulikult tuleb arvestada, et riigi kulutused on viimastel aastatel erakorralistel ja meist mitte sõltunud põhjustel järsult kasvanud. Koroonakriis sundis tõstma kulutusi tervishoiule. Sellele järgnenud Ukraina sõda suurendas sõjapõgenike vastuvõtuga seotud kulutusi ja sunnib meid panustama rohkem riigikaitsesse. Viimased valitsused ongi seetõttu olnud väga keerulises olukorras, kusjuures see ei ole ainult Eesti probleem, vaid nn paksem riik ja riikide võlakoormuse kasv on globaalne trend, mida soodustavad geopoliitilised pinged, elanikkonna vananemine, kliimamuutused ja tervishoiukulude kasv. Seega on naiivne eeldada, et riigieelarve koostamine ja defitsiidi vähendamine muutub järgnevatel aastatel lihtsamaks. Jah, Eestis on majanduslanguse periood loodetavasti läbi saanud ning järgnevatel kvartalitel hakkab majandus kasvama. See kasv ei ole aga lähiaastatel nii tugev, et suudaks katta ära kiiresti kasvavad kulud. Seetõttu säilib ka poliitikute kiusatus kehtestada uusi makse või tõsta olemasolevaid. Mul oleks lihtsam maksutõusudega leppida, kui näeksin, et valitsus võtab endale aega muudatuste mõju analüüsida, pingutab avaliku sektori kulude kärpimisel ning otsib maksude kõrvale alternatiivseid ideid riigi tulude kasvatamiseks. Võib-olla kaoks nii ka mõnegi uue maksu idee päevakorralt. Näiteks ei saa ma aru, miks ei tegele valitsus praegu aktiivselt ja kiirendatud korras riigifirmade börsile viimisega. Enefit Greeni kogemus on varnast võtta ning börsile võiks tuua ka Eesti Energia, Eesti Loto, Elroni, Tallinna Lennujaama, Eesti Raudtee, Eleringi, Eesti Lootsi, RMK jt. Sõltuvalt ettevõtte strateegilisest tähtsusest võiks erastada need kas täielikult või viia börsile vähemusosaluse. Kuna riik peab ka tulevikus võtma laenu, siis tasuks seda vähemalt osaliselt teha kohalikul turul Eesti inimestele riigi võlakirju pakkudes. Näiteks kaitseinvesteeringute finantseerimiseks. Laenates välismaalt suuname ka intressitulu Eestist välja. Samal ajal võiks selle tulu jätta vähemalt osaliselt Eesti inimeste kätte, kes tulevikus tõenäoliselt osa sellest ka Eesti majandusse jätavad. Ma ei hakka rääkima pikalt kulude kokkuhoiust, aga mäletan, et enne valimisi lubas vähemalt üks praegune valitsuspartner Eesti 200 selle teema võtta enda südameasjaks. Näiteks lubasid nad hoida 300 miljoni eurot kokku erinevate digilahenduste abil ja teha ära riigireformi. Saan aru, et pool aastat on liiga lühike valitsemisperiood, et nõuda kõigi valimislubaduste täitmist, kuid plaan, millise tempoga selle 300 miljoni euro suuruse säästu poole liigume, võiks juba olemas olla. Valitsus eesotsas peaminister Kaja Kallasega on riigi rahaasjade korda tegemisel oma usalduskrediidi maha mänginud. Nüüd on 2024. aasta riigieelarve riigikogule üle antud ja järgmised kuud näitavad, kui palju on praegusel valitsusel õppimisvõimet, et mitte enam oma seni tehtud vigu korrata. Kõiki Vikerraadio päevakommentaare on võimalik kuulata Vikerraadio päevakommentaaride lehelt.  ERR.ee võtab arvamusartikleid ja lugejakirju vastu aadressil [email protected]. Õigus otsustada artikli või lugejakirja avaldamise üle on toimetusel.     					Toimetaja:  Kaupo Meiel


Saksa välisminister: Euroopa Liit ulatub peagi Lissabonist LuhanskiniKIIEV, 2. oktoober, Interfax-BNS – Saksamaa välisminister Annalena Baerbock ütles esmaspäeval enne Euroopa Liidu välisministrite mitteametliku kohtumise algust Kiievis, et Ukraina tulevik on EL-is ning peagi ulatub ühendus Lissabonist Luhanskini.
"Ukraina tulevik on Euroopa Liidus, meie vabaduse kogukonnas ja peagi laieneb see Lissabonist Luhanskini. Iga külaga, iga meetriga, mille Ukraina vabastab, iga meetriga, kus ta oma inimesi päästab, rajab ta ka omale teed EL-i," ütles Berbock Kiievis ajakirjanikega vesteldes.
Ta kinnitas, et Euroopa partnerid jätkavad Ukraina toetamist, et ukrainlased saaksid "taas elada rahus ja vabaduses".
Minister märkis ka Ukraina valitsuse reformide muljetavaldavat elluviimist keset Venemaa kohutavat ründesõda.
"Need on sellised asjad nagu seaduste muutmine justiits- ja meediavaldkonnas, aga ka korruptsioonitõrje. Räägime oma partneritega siin Ukrainas avalikult, et jätkame seda teed koos," ütles Berbock.
Saksa välisminister rõhutas ka vajadust veelgi tõhustada jõupingutusi Ukraina ettevalmistamisel eelseisvaks talveks. Eelkõige on jutt õhutõrjest, generaatoritest ja abist energiavarustuse osas.
Baerbock märkis taas, et sõda Ukraina vastu ei saa võtta iseenesestmõistetavana.
"Need kannatused, laste röövimised, naiste ja meeste mõrvad ei tohi kunagi muutuda Euroopa Liidus normaalseks ning need peavad leidma meie ühiskondades ja riikides vastukõla," ütles ta.
Interfax – Baltic News Service


Lehed eileÄRIPÄEVAS kirjutab suhtekorraldaja ja endine riigihalduse minister Janek Mäggi, et seni on kõik ettepanekud maksudest, mis peaksid suunama käitumist, olnud soovett joonud seenelise meeleheitlikud röögatused, mitte mõte, kuidas Eesti inimeste heaolu ja elukvaliteet paraneks."Eesti majandus on imelises, lustimist väärt seisus: bussid sõidavad (Hardo Pajula mõte, et kui bussid väljuvad õigel ajal, on majandus parimas korras), inimestel on leib laual, päikest ei varjuta ükski kunstlik pilv. Palk ei tõuse või ei tõuse piisavalt kiiresti? Kasum on nirum kui mullu või on suisa kahjum? Tore, kui ei pea mulda sööma ning üldse elus oleme. See on vägev!Kannatage ära: järelikult olete olnud kas laisad, liiga palju puhanud või kaart ei ole jooksnud − õnnetegurit ei tohi kunagi alahinnata. Kui teed kõvasti tööd ja suudad õnne ära võluda, saad välja ka kõige mudasemast august. Eesti majanduses on käes aeg, mil ettevõtja süda laulab ja hing aplodeerib. Warrenbuffetlikult − kui kõik kardavad, ahnitse, kui kõik ahnitsevad, karda. Praegu tuleb ahnitseda.Ma ei saa absoluutselt aru, mis katkuitk riigi mittekorras rahanduse ümber käib. Suure tõenäosusega on kõik need maksupingutused täiesti mõttetud, sest aasta pärast on riigieelarve ülelaekumine selline, et jälle võime õndsalt ohata − kõik kodanike vaimsed ja füüsilised piinamised olid ebavajalikud, lausa kurjast, kuna riigil on raha jälle nagu ratsahobusel sitta," kirjutab Mäggi.EESTI PÄEVALEHT tõdeb, et Slovakkia parlamendivalimised võitnud Robert Fico seisukohad panevad iga Ukraina toetaja ja kaasaelaja vanduma.Täiesti võimalik, et ta pole siiras putinist, vaid üksnes oportunist, kes nägi säärases retoorikas valimisedu võtit. Fico on korruptiivse stiili ja taagaga poliitik, kes ei kummarda siiralt mingit ideoloogiat, vaid teda huvitab eelkõige võimul olemine − vahendeid valimata.Selles mõttes tegi ta Slovakkia n-ö Vene kaardile panustades õige panuse. Isegi meie kevadised valimised näitasid, et meie ühiskonnas elab arvestatav hulk neid, kes hoiavad Putini Venemaale pöialt. Tuleb välja, et Slovakkias, kus ajaloolised Venemaaga seotud traumad on väiksemad, on neid lausa valimisvõiduks piisaval hulgal.


Taavi Libe meenutab “Märgatud Eestis” saates kohatud inimesi: ma lihtsalt ei suutnud võttel enam ollaSel nädalal ilmus “Kaadri taga Taaviga” kümnes episood ning Taavi vaatas tagasi oma seiklustele “Märgatud Eestis” saates. Armastatud saatejuht meenutas ka seika, kus ta enam ei saanud võtteplatsil olla, kuna absurdne lugu ajas teda niivõrd naerma.
Lugu, mida Taavi meenutas, kus absurdne olukord ajas teda naerma, rääkis Arvist, kes paljude internetipettuste tõttu, oli üsna suurest summast ilma jäänud.
“Tema nimi on Arvi ja mis seal salata… üks pettusevorm, mille õnge Arvi ikkagi lõplikult ei läinud, oli selline, et ma lihtsalt ei suutnud võttel enam olla, sellepärast, et kogu see absurdsus lihtsalt ajab naerma.”
Arvi rääkis, kuidas Mark Zuckerberg, Facebooki looja, temaga ühendust võttis ning loosi osalema kutsus. Selleks, et võita, pidi Arvi muidugi raha enne sisse maksma. Õnneks mees seda ei teinud.
Taavi naeris selle loo üle “Märgatud Eesti” saates korralikult ning on aru saada, et olukord pakkus talle suurt lõbu. “Kaadri taga Taaviga” võttis saatejuht kogu loo moraali lihtsalt ja selgelt kokku.
“Vanarahvas on ikka olnud tark. Mõelge kui toredaid ütlusi on nad välja mõelnud: “Üheksa korda mõõda ja üks kord lõika” või siis “Usalda, aga kontrolli” ja nii edasi. Tegelikult tulekski ka tänapäeval tehnikamaailmas neid kõiki asju meeles pidada ja ei maksa ikkagi uskuda ja taoliste asjade õnge sattuda.”
Vaata videost “Kaadri taga Taaviga” uusimat osa!
Teisi episoode saad vaadata TV3Play-st!
Sizeer.ee
TV3.ee
Sisuturundus
Pange end kooliks valmis: kuidas valida streetweari seljakotti


OTSEBLOGI | Šoigu: täiendava mobilisatsiooni plaane ei ole, vabatahtlikke on tänavu teenistusse astunud 335 000Venemaa kaitseminister Sergei Šoigu teatas tänasel nõupidamisel, et Venemaa kaitseministeerium ei plaani täiendavat mobilisatsiooni „sõjalise erioperatsiooni“ jaoks Ukrainas.
„Kindralstaabis täiendava mobilisatsiooni plaane ei ole. Relvajõududel on sõjalise erioperatsiooni läbiviimiseks vajalik kogus sõjaväelasi,“ lausus Šoigu Interfaxi vahendusel.
Šoigu teatas, et alates 1. oktoobrist toimub sügisene teenistusse kutsumise kampaania plaanilises korras.
„Vastavalt presidendi ukaasile kuulub kutse alla sõjaväeteenistusse 130 000 inimest. Veel kord juhin tähelepanu, et ühtki kutsealust, sealhulgas uutest regioonidest, lahingutegevuse tsooni ei saadeta,“ ütles Šoigu.
Samas teatas Šoigu, et sel aastal on vabatahtlikesse formeeringutesse lepingulisse teenistusse astunud üle 335 000 mehe.
Šoigu väitis, et ainuüksi septembris sõlmis lepingu üle 50 000 kodaniku.


Riigikohus jättis Semilarski ja Suvorovi kaebused rahuldamata   Riigikohtu halduskolleegium jättis rahuldamata Tartu endiste abilinnapeade Valvo Semilarski ja Artjom Suvorovi kassatsioonikaebused, millega nõuti prokuratuuri pressikonverentsil öeldu ümberlükkamist ja kahju hüvitamist. Riigikohtu hinnangul väljendus prokurör pressikonverentsil õigusvastaselt, kuid see ei tekitanud Tartu endistele abilinnapeadele täiendavaid üleelamisi.   Semilarski soovis, et kohus kohustaks prokuratuuri ümber lükkama tema kohta 2017. aasta pressikonverentsil väidetu ning määraks mittevaralise kahju hüvitamise oma äranägemise järgi. Juhul kui tegemist on väärtushinnangu, mitte faktiväitega, palus Semilarski kohustada prokuratuuri meediaväljaandeid teavitama, et tema kohta avaldatud lause on õigusvastane. Suvorov nõudis prokuratuurilt mittevaralise kahju eest õiglast hüvitist kohtu äranägemisel. Suvorov ja Semilarski olid Tartu abilinnapead ning mõlemad peeti 18. oktoobril 2017 kahtlustatavatena kinni kriminaalasjades, mis polnud omavahel seotud, kuid neid mõlemaid kahtlustati muu hulgas altkäemaksu võtmises. Samal päeval toimunud pressikonverentsil teatas Lõuna ringkonnaprokuratuuri eriasjade prokurör muu hulgas järgmist: "Tartu linn on Eesti üks mõjukamaid ja suuremaid omavalitsusi ja seetõttu ma leian, et on äärmiselt kahetsusväärne, et Tartu juhtimisega seotud kaks abilinnapead on piltlikult öeldes äraostetavad." Suvorovi õigeksmõistev kohtuotsus jõustus 29. jaanuaril 2020. Semilarski suhtes lõpetas prokuratuur 19. juulil 2019 altkäemaksu võtmise osas kriminaalmenetluse selle aluse puudumise tõttu. Semilarski esitas halduskohtule kaebuse, milles nõudis prokuratuuri kohustamist lükkama ümber tema kohta pressikonverentsil väidetu ning mittevaralise kahju õiglast hüvitamist kohtu äranägemisel. Tartu halduskohus jättis oktoobris 2021 Semilarski kaebuse rahuldamata, põhjendades muu hulgas, et pressikonverentsil öeldut ei saa mõista nii, et Semilarski on süüdi kuriteo toimepanemises. "Prokuröri avalduses esineb kümme korda kahtlustusele viitav sõnastus. Sellest, et tegemist on kahtlustusega, räägiti pressikonverentsil läbivalt. Mõistlikul inimesel ei saanud pressikonverentsi põhjal tekkida kahtlust, et kaebaja on kuriteo toimepanemises süüdi. Vaidlusalust lauset ei saa vaadelda eraldi võetuna," märkis halduskohus. Semilarski esitas halduskohtu otsuse peale apellatsioonkaebuse, mille Tartu ringkonnakohus jättis detsembris 2022 rahuldamata. Ringkonnakohus nõustus täielikult halduskohtu põhiseisukohaga, et pressikonverentsi tuleb vaadelda ühtse tervikuna ning kokkuvõttes pidi pressikonverentsist üheselt ilmnema, et kaebajat üksnes kahtlustatakse altkäemaksu võtmises. Suvorov esitas halduskohtule kaebuse, milles nõuab prokuratuurilt mittevaralise kahju eest õiglast hüvitist kohtu äranägemisel. Tartu halduskohus jättis novembris 2021 kaebuse rahuldamata, põhjendades muu hulgas, et süütuse presumptsiooni ei ole rikutud ka siis, kui prokurör väljendab oma veendumust, et tõendid on piisavad kahtlustuse või süüdistuse esitamiseks või õigustavad uurimise korraldamist isiku suhtes. "Prokuröri kokkuvõtlik kujundlik lause on esitatud pärast kahtlustuse sisu avamist ja tehtud toimingute tutvustamist. Kontekstiväliselt viitab see lause, et kaebaja on võtnud altkäemaksu, kuid lauset pole põhjendatud kajastada eraldiseisvana ülejäänud pressikonverentsil kajastatust. Prokurör rõhutas enne vaidlusalust lauset korduvalt, et tegemist on kahtlustusega. /.../ Keskmisele mõistlikule inimesele oli arusaadav, et juttu on esitatud kahtlustusest. Pressikonverentsil öeldut kogumis hinnates ei saa järeldada, et prokuröri hinnangul oli kaebaja kuriteo sooritamine tuvastatud fakt," märkis kohus. Suvorov esitas halduskohtu otsuse peale apellatsioonkaebuse, mille Tartu ringkonnakohus jättis septembris 2022 rahuldamata. Riigikohus jättis kaebused rahuldamata, kuid kolleegium muutis ringkonnakohtu otsuse põhjendusi. Riigikohtu otsust saab täismahus lugeda riigikohtu kodulehelt.    					Toimetaja:  Marko Tooming     									Uuendatud									 										02.10


Nordic Business Forum 2023 kokkuvõte: AI esitab väljakutse inimlikkusele – võidavad need, kes oskavad AI enda kasuks tööle panna, kuid ei loobu inimli...Tänavune Põhjamaade suurim juhtimiskonverents Nordic Business Forum (NBF) keskendus muudatuste juhtimisele ja tehisintellektile. Optimisti kommunikatsiooni-, loov- ja digiagentuuri olulisemad tähelepanekud koondasid kokku Triin Adamson ja Mari-Liis Ahven.
Triin Adamson ja Mari-Liis Ahven keset konverentsimelu. Foto: Erakogu
Muutus algab ühest inimesest, kuid suuremaks mõjuks on vajalik kollektiivne tegutsemine
Malala Yousafzai rõhutas, et tõeline muutus algab igaühest endast ning tema kodust. Kui soovime, et inimesed või süsteemid muutuksid, siis tuleb ennekõike muuta iseennast. Defineerida enda väärtused ning nendest kinni hoida. Väärtused ja inimlikkus on need, mis on olulised.
Kuigi muutus algab ühest inimesest, siis suurema mõju saavutamiseks on vajalik kollektiivne tegutsemine, sest ainult üheskoos on võimalik ellu viia tõeliselt tähenduslikke muudatusi.
Selleks, et lahendada kogu maailma muserdavaid väljakutseid, peab muutuseid soovima palju indiviide, kes üheskoos need ellu suudavad viia.
Meeskonnatöös tuleb arvesse võtta iga liikme andeid, kompetentse ja frustratsioone
Patrick Lencioni avas NBF-il praktilisi nõuandeid tõhusate meeskondade juhtimiseks. Igal inimesel on teatud kaasasündinud anded, mis neid sütitavad ning mille rakendamisel nad tunnevad töötegemisest rohkem rõõmu ning mis muudavad neid produktiivsemaks.
Oluline on leida üles iga meeskonnaliikme anded, kompetentsid ja frustratsioonid ning täiendada vastavalt sellele meeskonna dünaamikat. Tööandjatel tuleb mõista, et igal töötajal oleks igapäevaselt rohkem energiat andvaid kui frustratsiooni tekitavaid ülesandeid.
Loomulikult ei saa iga meeskonda komplekteerida vastavalt ideaalile, kus kõik saavad teha ainult enda andest lähtuvaid tegevusi. Meeskondadel on oluline mõista, et teatud tegevused tuleb lihtsalt ära teha, et naasta nende ülesannete juurde, mis on kõige nauditavamad.
Võimesta töötajaid rohkem ise otsustama
Jos de Blok nentis NBF-il, et ei ole olemas laisku inimesi – nad on laisad vaid meie mõtetes.
Mittetoimivad meeskonnad on sageli ülekoormatud seetõttu, et nad on ülejuhitud ja mattuvad bürokraatiakuhja alla.
Olenemata sektorist tuleb leida võimalusi, kuidas töötajaid võimestada rohkem ise otsustama ning ennast juhtima ja vastutust võtma. Iga tiimi liige peab enda töö eest vastutama, kolleegid näevad tema töö tulemusi või vajakajäämisi ning see tekitab meeskonnasisest enesejuhtimist.
Naised on organiseerimises paremad kui mehed, eelkõige seetõttu, et nad on keskendunud järjepidevusele ja jagamisele. Nad mõtlevad välja, kuidas koos ellu jääda.
Ja kui keegi ütleb, et ta ei oska otsustada, siis see ei vasta tõele. Iga inimene otsustab kogu aeg midagi – mida hommikuks süüa, mida õhtul teha, kuhu puhkusele minna, milliseid riideid osta jne.
AI ei võta inimestelt tööd ära – seda teevad inimesed, kes oskavad AI enda kasuks tööle panna
Amy Webb avas AI tausta ning tulevikuperspektiive, rõhutades, et AI on tegelikult juba sadu aastaid meie ümber toiminud. See, milliseks kujuneb AI tulevik, sõltub väga paljudest faktoritest – meie tänastest otsustest, väärtustest, sõjast ja poliitikast.
Viimase aasta jooksul toimunud AI areng on tekitanud hirmu, et AI võtab inimestelt töö ära. Tegelikkuses ei võta tööd ära mitte tehisintellekt, vaid inimesed, kes oskavad AI enda kasuks tööle panna ja rakendada selle täielikku potentsiaali. Seega peaks igaühe huvi olema arendada enda teadmisi ja oskusi tehisintellektist, et leida tegevusi, mida saab asendada AI-ga ning seeläbi tõsta enda produktiivsust.
Suures pildis on inimeste endi otsustada, kas me jääme tehisintellekti juhtima või juhib tema meid. Kas laseme end mugavaks ja AI saab meist kõige intelligentsemaks või ohjeldame teda ja oleme ise kõige targemad? Iga tehnoloogia taga on inimene – on meie otsustada, kuidas me tehnoloogiat juhime.
Optimisti rahva grupipilt. Foto: Erakogu
AI pahupooleks on enneolematud võimalused pettusteks
AI üheks teadaolevaks suurimaks pahupooleks on võimalikud pettused. Kui hetkel õngitsetakse raha või andmeid peamiselt libakirjade teel, siis AI võimaldab viia õngitsemised hoopis uuele tasemele.
Näiteks on tehisintellektiga võimalik koostada häälsõnumeid, mille puhul on võimatu eristada inimest arvutist. Kas kujutate ette olukorda, kus juht helistab töötajale ja palub teha mõne palgaülekande või avalikustada sensitiivset infot, kuid tegelikult on selle kõne autor hoopis kõnerobot? See on juba praegu võimalik! AI-d kuritarvitades on identiteedivargused lihtsamast lihtsamad.
Mikko Hyppönen tõstatas enam kui NBF-i 7000 osaleja seas küsimuse, kuhu me seame AI kasutamise eetilised piirid? Kas on ikka okei kasutada fotograafi tehtud fotot ja lasta seda muuta AI-l uuele kujule nii, et selle autor kaob? Või kas on sobilik kasutada kuulsa teose puhul teist häält – näiteks, kui Elvis Presley laulab “Barbie girl“ laulu. See võib olla meelelahutuslik, kuid samas ka oht, kus regulatsioonide puudumine muudab meie tuleviku väärtusruumi.
Rääkimine on uus kirjutamine
Tehisintellekti arenguga muutub rääkimine olulisemaks kui kirjutamine. Kui praegu on suhtlus eri äppides, suhtlusvõrgustikes või tööülesannetes paljuski kirjutamise ja ekraani põhine, siis aasta-aastalt hakkab suurenema häälsõnumite ja rääkimise osakaal. Tehisintellektist saab meie vestluspartner, kes vastavalt meie jutule annab vastuseid, soovitusi ja suuniseid ning tal ei ole selleks enam vaja isegi ekraani.
Amy Webb tõi esile, et tänu AI-le on meil inimestena ligipääs suuremale infohulgale lühema ajaga ning see võimaldab meil avardada visioone, luua uusi strateegiaid ja kutsuda ellu muutuseid, milleks enne andmeid läbi töötades aega ei jätkunud. Saame rääkides olla kiiremad kui seni olime kirjutades.
Ühiskond seisab silmitsi introvertsuse ja üksindusega
Scott Galloway nentis, et kuigi chat-based kommunikatsioon asendub justkui avatuma rääkimis-kommunikatsiooniga, siis peitub selle avatud AI-partnerlussuhtluse taga inimlik oht – asendada AI kui kõiketeadja partner päris inimsuhetega, mis on komplitseeritud ja nõuavad inimeselt panustamist.  Oluline on eristada tehnoloogiline suhtlus inimlikkusest.
Teaduslikult on tõestatud, et üksindus on surmavam kui suitsetamine. Tehisintellekti võidukäik suurendab introvertsust ja üksindust, mistõttu on meil ühiskonnana peagi uus väljakutse, kuidas tulla toime üksindusega. Näiteks otsitakse juba praegu omale kaaslaseks tehisintellektist tüdruk- või poiss-sõpra.
Scott Galloway tõi esile näite: reede õhtul on ju meesterahval lihtsam suhelda AI-tüdruksõbraga, kes vastab kohe sinu ootustele selle asemel, et panna selga puhas särk, kutsuda neiu kohtingule, tekitada huvi ja hoida huvi üleval, olla seotud teise inimesega, luua romantikat, saada lapsi.
Lihtsal on oma aeg ja infovajadus täita kodus diivanil AI-vestluspartneriga, kes kohaneb sinuga – kuid seeläbi on ohuks inimlikule ühiskonnale. Inimene vajab tegelikkuses oma kõrvale teist inimest. Oleme siiski karjaloomad.
Tõde on maailmast peagi kadunud
AI arenguga kaovad piirid meile teadatuntud tõe ja vale vahel. Tekib dilemma, mis on tõde ja kellel on õigus öelda, mis on tõde?
Generatiivse AI tööpõhimõte seisneb pidevas õppimises. Tehisintellekt talletab endas kõike, mida internetis kirjutatakse või kuvatakse. See tähendab, et tehisintellekt õpib ka teadlikult esitatud valeinformatsioonist ning teatud kontsentratsiooni saavutades võib serveerida seda uue tõena. AI-le ei tohi päringuga õpetada infot, mida sa ei soovi, et AI kasutab järgmistele inimestele vastamiseks.
Big data kontrollimiseks ja juhtimiseks on tarvis palju inimesi, kes kontrolliksid, mis on tõde! Vajalik on inimlik väärtuskontroll ja tehnoloogia juhtimine.  Üha olulisemaks muutub kriitiline mõtlemine, et teha vahet sellel, mis on tõde ja mis väär-tõde.
AI on sellise interneti, mida praegu tunneme, lõpp
Praegu on peamiseks informatsiooni allikaks internet, kust otsitakse vastuseid oma küsimustele. Otsingumootorid annavad sulle lehtede viisi valikuid ja sa ise pead otsustama, mis on õige.
ChatGPT võlu seisneb aga selles, et vastuste otsimise asemel annab tehisintellekt sulle ühe vastuse. Kui sul on küsimus, siis lihtsalt küsid ja ta vastab.
Inimesed eelistavad ühte kindlat vastust lõpututele võimalustele. Seetõttu hakkab interneti osatähtsus aegamisi hääbuma.
Innovatsioon ei ole mitte midagi vähemat ega rohkemat kui olemasolevate ideede uues vormis esitlus
Innovatsiooni suhtutakse kui millessegi müstilisse, mida ainult vähesed geniaalsed inimesed oskavad. Enamasti on innovaatilised lahendused aga edasiarendused juba olemasolevatest ideedest.
Väljakutse lahendamiseks ja innoveerimiseks uuri, kuidas sarnast probleemi on varasemalt lahendatud, mis on töötanud ja mis mitte ning moodusta neist lahendustest uusi kombinatsioone. Täpselt nii loodi ka näiteks Ameerika Vabadussammas või Picasso loomingust sündinud kubism.
Autorid: Triin Adamson ja Mari-Liis Ahven, Optimist Public
Kõik uudised


Vastuoluline kohtupraktika: riigikohus säästis prokuröri kahjutasu maksmisestRiigikohtus on lühikese aja jooksul teinud kohtulahendeid, mis tekitavad küsimuse, kas riigiametnikele on rohkem lubatud või on hoopis internetikommentaatoritelt raha väljamõistmisega mindud liiale, leiab Triniti vandeadvokaat Maarja Pild.Nimelt leidis Riigikohus äsja, et pressikonverentsil prokuröripoolne ütlus: «sisuliselt äraostetavad» mittevaralist kahju ei tekita, aga märtsis leiti samas, et negatiivne internetikommentaar meelelahutaja kohta peab alati olema rahas hüvitatav.
Riigikohus on värskes 3. oktoobri 2023. aasta kohtulahendis teinud otsuse seoses Tartu endiste abilinnapeade Artjom Suvorovi ja Valvo Semilarski kaebusega. Mehed nõudsid, et kohus mõistaks neile prokuröri väljaütlemise eest välja valuraha. Nimelt aastal 2017 toimunud pressikonverentsil märkis prokurör: «on äärmiselt kahetsusväärne, et Tartu juhtimisega seotud kaks abilinnapead on piltlikult öeldes äraostetavad», See, et endised abilinnapead oleks olnud äraostetavad, aga kohtus kinnitust ei leidnud. Suvorov mõisteti õigeks ja Semilarski suhtes lõpetas prokuratuur altkäemaksu võtmise osas kriminaalmenetluse selle aluse puudumise tõttu.

Niisiis leidiski Riigikohtu halduskolleegium, et prokurör on teinud õigusvastase avalduse. Riigikohus märgib: «Võttes kogumis arvesse, et kriminaalmenetlus oli pressikonverentsi ajal alles varajases staadiumis, hinnang puudutas kõrgendatud avalikkuse huvi all olevaid isikuid ja hinnangu avaldas riigi nimel prokurör, kuigi see polnud vajalik avalikkuse kriminaalmenetlusest teavitamiseks, oli avaldatud väärtushinnang ebakohane».
Huvitav on aga lahendi juures hoopis järeldus, et õigusvastane avaldus ei tähenda veel, et kaebajad peaksid saama rahalise hüvitise: «Arvestades kaebajate ametikohtadest ja kahtlustuste iseloomust tulenevat suurt avalikkuse huvi, ei saanud prokuröri vaidlusalune - üks hooletult väljaöeldud, kuigi õigusvastane - lause tekitada eraldiseisvaid tagajärgi, mis oleksid tavapäraste avalikkuse teavitamisest tulenevate tagajärgedega võrreldes intensiivsemad». Veelgi enam, Riigikohus leiab, et mehed ei toonud välja ka ühtegi konkreetset kahjulikku tagajärge, mis saabus konkreetse prokuröri lause tõttu.
On tunduvalt usutavam, et suuremaid kannatusi tekitab prokuröri väljaütlemine kui tähelepanuta jääv anonüümne kommentaar.
Samal ajal tallab hoopis teistsugust rada sisse Riigikohtu tsiviilkolleegium, kes leidis veel selle aasta märtsis, kui vaagis meelelahutaja Brigitte Susanne Hundi kaasust, et iga õigusvastase avalduse eest tuleb määrata rahaline hüvitis. Riigikohus märkis: «mittevaralise kahju eest rahalise hüvitise väljamõistmiseks piisab sellest, kui on kindlaks tehtud, et kostja vastutab hageja isikliku õiguse rikkumise eest».
Samas ka endiste abilinnapeade kaasuses leidis kohus, et isikuõigusi on õigusvastase avaldusega rikutud, küll aga rahalist hüvitist kaebajatele ei mõistetud. Kas ametnikele ja kommentaatoritele kehtib erinev standard, kuigi mõlemal juhul on küsimus hingeliste üleelamiste tekitamises? Seejuures on tunduvalt usutavam, et suuremaid kannatusi tekitab prokuröri väljaütlemine kui tähelepanuta jääv anonüümne kommentaar.
Liigume õiges suunas, kui iga hooletu ütlus ei päädi rahalise hüvitise väljamõistmisega
Olenemata sellest, kas avalduse teeb kommentaator või prokurör, pigem liigume ikka õiges suunas kui iga hooletu ütlus ei päädi rahalise hüvitise väljamõistmisega. Iseasi, kas prokurör peaks endale selliseid «hooletusi» üldse lubama.
Samas on selge, et oma koht ja väärtus on ka vabandamisel, avalduse kontekstil ja ka küsimusel, kas arvamusavaldus üldse sai kahju tekitada. Lihtsalt väide, et: «mul on tekkinud hingelised üleelamised», ei saa ega pea alati viima rahalise hüvitiseni ja seda nii tsiviil - kui haldusvaidluses.


Taavi Libe meenutab eriti jaburat seika tööpõllul: ma lihtsalt ei suutnud võttel enam olla!Sel nädalal ilmus “Kaadri taga Taaviga” kümnes episood ning Taavi vaatas tagasi oma seiklustele “Märgatud Eestis” saates. Armastatud saatejuht meenutas ka seika, kus ta enam ei saanud võtteplatsil olla, kuna absurdne lugu ajas teda niivõrd naerma.
Lugu, mida Taavi meenutas, kus absurdne olukord ajas teda naerma, rääkis Arvist, kes paljude internetipettuste tõttu, oli üsna suurest summast ilma jäänud.
“Tema nimi on Arvi ja mis seal salata… üks pettusevorm, mille õnge Arvi ikkagi lõplikult ei läinud, oli selline, et ma lihtsalt ei suutnud võttel enam olla, sellepärast, et kogu see absurdsus lihtsalt ajab naerma.”
Arvi rääkis, kuidas Mark Zuckerberg, Facebooki looja, temaga ühendust võttis ning loosi osalema kutsus. Selleks, et võita, pidi Arvi muidugi raha enne sisse maksma. Õnneks mees seda ei teinud.
Taavi naeris selle loo üle “Märgatud Eesti” saates korralikult ning on aru saada, et olukord pakkus talle suurt lõbu. “Kaadri taga Taaviga” võttis saatejuht kogu loo moraali lihtsalt ja selgelt kokku.
“Vanarahvas on ikka olnud tark. Mõelge kui toredaid ütlusi on nad välja mõelnud: “Üheksa korda mõõda ja üks kord lõika” või siis “Usalda, aga kontrolli” ja nii edasi. Tegelikult tulekski ka tänapäeval tehnikamaailmas neid kõiki asju meeles pidada ja ei maksa ikkagi uskuda ja taoliste asjade õnge sattuda.”
Vaata videost “Kaadri taga Taaviga” uusimat osa!
Teisi episoode saad vaadata TV3Play-st!
Sizeer.ee
TV3.ee
Sisuturundus
Pange end kooliks valmis: kuidas valida streetweari seljakotti


Parlament tugevdas liikmesriikide kaitset majandusliku santaaži eestTALLINN, 3. oktoober, BNS – Euroopa Parlament andis lõpliku heakskiidu survestamisvastasele määrusele, mis aitab Euroopa Liidul (EL) ennetada ja ohjata kolmandate riikide poolset majanduslikku santaaži.
Uus määrus võimaldab EL-il võtta rahvusvahelise õiguse piires ja viimase abinõuna vastumeetmeid, kui mõni välisriik peaks kasutama EL-i või liikmesriikide poliitika ja seisukohtade mõjutamiseks majanduslikku väljapressimist. See on praeguses geopoliitilises olukorras väga oluline, sest kaubandust ja investeeringuid kasutatakse aina sagedamini relvana, teatas Euroopa Parlamendi pressiteenistus.
Uus süsteemi järgi peab kõiki EL-i ja liikmesriikide vastu suunatud survestamisjuhte uurima Euroopa Komisjon. Komisjoni järeldused esitatakse seejärel otsustamiseks nõukogule. Kui ministrid leiavad, et tegemist on tõesti survestamisega, töötab komisjon välja olukorrale sobiva tegevuskava. Esimeseks eelistuseks jääb alati dialoog, kuid kui väljapressija ei taandu, võib EL reageerida ka jõulisemalt.
Muu hulgas võib liit otsustada piirata kaubavahetust, intellektuaalomandi õiguste kasutamist, otseinvesteeringuid ning juurdepääsu EL-i riigihanke- ja kapitaliturule. Samuti saab EL keelduda keemia- ja sanitaarreeglite alusel tootelubade andmisest ning komisjon võib sundida survestajat kahju hüvitama.
Täiskogul hääletas määruse poolt 578 ja vastu 24 parlamendiliiget, erapooletuid oli 19. Nõukogu annab määrusele oma lõpliku heakskiidu eeldatavasti veel oktoobris. Seejärel avaldatakse tekst Euroopa Liidu Teatajas ning määrus jõustub 20 päeva pärast seda.
Komisjon esitas survestamisvastase määruse ettepaneku 2021. aasta detsembris. Selle ajendiks olid majanduspinged EL-i ja USA vahel president Trumpi ametiajal ning EL-i ja Hiina vahel korduvalt lahvatanud vastasseis. Viimastel aastatel on vastu võetud muidki kaitsevahendeid ning mais teatasid G7 juhid majandusliku survestamise vastase koordineerimisplatvormi loomisest.
Tallinna toimetus, +372 56 505 306, majandus@bns.ee
Baltic News Service


Uus määrus kaitseb Euroopa Liidu riike majandusliku väljapressimise eestEuroopa Parlament andis lõpliku heakskiidu survestamisvastasele määrusele, mis aitab Euroopa Liidul (EL) ennetada ja ohjata kolmandatest riikidest majanduslikku santaaži.
Uus määrus võimaldab EL-il võtta rahvusvahelise õiguse piires ja viimase abinõuna vastumeetmeid, kui mõni välisriik peaks kasutama EL-i või liikmesriikide poliitika ja seisukohtade mõjutamiseks majanduslikku väljapressimist. See on praeguses geopoliitilises olukorras väga oluline, sest kaubandust ja investeeringuid kasutatakse aina sagedamini relvana.
Uus süsteem
Kui EL-i mittekuuluv riik püüab oma kaubandus- või investeerimisotsustega mõjutada EL-i või mõne liikmesriigi poliitikat, satub EL-i strateegiline autonoomia tõsisesse ohtu. Maailma kaubandusorganisatsiooni (WTO) vaidluste lahendamise mehhanismi ei saa aga sellisel juhul enamasti appi võtta. See on võimalik vaid siis, kui rikutakse ka WTO reegleid.
Nüüd jõustub uus süsteem, mille kohaselt peab kõiki EL-i ja liikmesriikide vastu suunatud survestamisjuhte uurima Euroopa Komisjon. Komisjoni järeldused esitatakse seejärel otsustamiseks nõukogule. Kui ministrid leiavad, et tegemist on tõesti survestamisega, töötab Euroopa Komisjon välja olukorrale sobiva tegevuskava. Esimeseks eelistuseks jääb alati dialoog, kuid kui väljapressija ei taandu, võib EL reageerida ka jõulisemalt.
Võimalikud vastusammud
Muu hulgas võib EL otsustada piirata kaubavahetust, intellektuaalomandi õiguste kasutamist, otseinvesteeringuid ning juurdepääsu EL-i riigihanke- ja kapitaliturule. Samuti saab EL keelduda keemia- ja sanitaarreeglite alusel tootelubade andmisest ning komisjon võib sundida survestajat kahju hüvitama.
Täiskogul hääletas määruse poolt 578 ja vastu 24 parlamendiliiget, erapooletuid oli 19. Nõukogu annab määrusele oma lõpliku heakskiidu eeldatavasti veel oktoobris. Seejärel avaldatakse tekst Euroopa Liidu Teatajas ning määrus jõustub 20 päeva pärast seda.
Taust
Komisjon esitas survestamisvastase määruse ettepaneku 2021. aasta detsembris. Selle ajend olid majanduspinged EL-i ja USA vahel president Trumpi ametiajal ning EL-i ja Hiina vahel korduvalt lahvatanud vastasseis. Viimastel aastatel on vastu võetud muidki kaitsevahendeid ning mais teatasid G7 juhid majandusliku survestamise vastase koordineerimisplatvormi loomisest.


Euroopa Liit kaitseb end määrusega väljapressimise eestEuroopa Parlament andis lõpliku heakskiidu survestamisvastasele määrusele, mis aitab ELil ennetada ja piirata kolmandate riikide majanduslikku šantaaži.
Uus määrus võimaldab ELil võtta rahvusvahelise õiguse piires ja viimase abinõuna vastumeetmeid, kui mõni välisriik peaks kasutama ELi või liikmesriikide poliitika ja seisukohtade mõjutamiseks majanduslikku väljapressimist. See on praeguses geopoliitilises olukorras väga oluline, sest kaubandust ja investeeringuid kasutatakse aina sagedamini relvana, seisab Euroopa Parlamendi teates.


Võltsitud mänguasjade e-poest valeuudisteni ehk 5 näidet netikurikaelte leidlikkusestKurb tõdeda, kuid küberrünnakud eestlaste nuti- ja netiseadmetele on selges kasvutrendis. 2023. aasta aprillis tõrjus Elisa Netivalvur rekordarvu ohte ja ületas 337,6 tuhande piiri, mis oli 98% rohkem kui märtsis.
Küberrünnakute puhul on kategooria lai, alustades pahavarast, mis muudab seadme aeglasemaks kuni lehekülgedeni, mis varastavad sinu identiteedi ja pangandmed. Tuleb aga tunnistada, et netikurikaelte leidlikkus ja ressursid ei ole lähiajal ammendumas. Iga uus pettus muutub targemaks ja raskemini tuvastatavaks. Samuti mängib tehisintellekti tõus aina suuremat rolli petuskeemide väljatöötamisel ja elluviimisel.
Toome välja välja mõned näited küberrünnakute tehnikatest, mis viimasel ajal pead on tõstnud.
Click-bait pealkirjad ja kahtlased uudisteportaalid
Klikilõksude ehk click-bait pealkirjadega oleme me kõik ilmselt vähem või rohkem kokku puutunud. Kasutab seda ju kollane ajakirjandus väga edukalt.
Üha enam on märgata selliseid pealkirju üles hüppamas erinevatel veebilehtedel ning pealkirjad on kokku pandud üsna meisterlikult.
“Bolivian general who captured Che Guevara dies” on küllaltki oskuslikumalt kokku pandud kui “oled võitja, kliki siia, et saada oma auhind”. Võttes arvesse, et tegemist on ajaloolise sündmuse ja isikuga, mis võiks ka päris põnev lugemine olla, on lihtne korraks valvsus kaotada ja hiir pealkirjale liigutada. Mis aga juhtub, kui sellele ka klikkida? Tõenäoliselt hakkab selliseid reklaame sinu seadmesse aina rohkem ja rohkem laekuma ning võimalik, et nakatasid just enda seadme pahavaraga.
Uudisteportaal jätab esmapilgul ehtsa mulje, aga tegelikult võib endas peita võimalust nakatada enda seade pahavaraga.
ViperSoftX pahavara
ViperSoftX on pahavara, millest hakkasid esimesed teated laekuma 2020. aastal ning see on spetsiaalselt loodud ohvrite seadmetest andmete varastamiseks.
ViperSoftX levib peamiselt torrentitest tõmmatud tarkvara kaudu cracked ehk lõhutud failides. Torrentid on küberturvalisuse seisukohast alati riskantsed olnud, sest kasutaja tõmbab enda arvutisse alla suuri faile, kuhu on lihtne peita pahavara. Ainuüksi aprillis registreeriti Eestis selle konkreetse viiruse rünnakuid üle 186 000 korra.
ViperSoftX pahavara täiustab pidevalt oma strateegiaid, et peita enda koodi suurtes logifailides, mis muudab selle avastamise palju raskemaks.
Viral ehk populaarsed videod jalgpallist
Võltsvideod, mis lubavad näidata ülesvõtet mõnest kuulsast väravalöögist, tunneb üldiselt ära kujunduse järgi, sest kujundus on kahtlaselt “lihtne” ja vanamoodne.
Võiks arvata, et kogenud netikasutajad sellise triki ohvriks ei lange, kuid keegi peaks siiski mõne sellise video avama ja enda seadme pahavaraga nakatama, siis on oht, et ohvri kasutaja nime alt hakatakse säärast videot edasi saatma.
Näide võltsitud videost. Videol klikkides võid nakatada enda seadme pahavaraga.
Suvalisel veebisaidil ollakse veel säärase video suhtes valvas, kuid kui sõber või pereliige video saadab, on üsna suur oht, et see avatakse. Mõnda aega tagasi liikus samasugust loogikat järgiv pahavara, mis saatis näiteks Facebooki sõber lingi koos kirjaga “Leidsin sinust sellise pildi”.
Võltsitud mänguasjade ja minifiguuride e-poed
Tegemist on saidi või domeeniga, mis jätab mulje, et tegemist on näiteks jaapani animest ja mangast pärit tegelaste mänguasjade ja minifiguuride müügikohaga. Tegelikult on tegemist analoogse veebipoe koopiaga.
Säärased lehed püüavad oma ohvreid reeglina ahvatlevate pakkumiste ja allahindlustega, kuid kui asi läheb ostu sooritamiseni ja maksmiseni, siis usaldab ohver enda andmed petturite hoolde. Samuti võib sellistelt valepoodidelt tulla arvukalt pahavara, kuid ohvrid ei pruugi pikka aega aru saada, et nende seadmed nakatati.
Redirector.JS
Redirector.JS on pahavara tüüp, mis töötab nii, et, süstib kahtlase JavaScripti koodi veebisaidi koodi. See tähendab põhimõtteliselt seda, et see suunab kasutajad teistele veebisaitidele nende nõusolekuta. Saidid, kuhu suunatakse, on loomulikult ohtlikud pahavara ja andmeõngitsuse kontekstis.
Redirector.JS võib olla ka raskesti tuvastatav, kuna see toimib ohvri poolel, mis tähendab, et see mõjutab kasutajate veebibrausereid, mitte veebisaiti majutavat serverit. Samuti võib see olla maskeeritud legitiimse koodina, mis raskendab viirusetõrjetarkvaral selle tuvastamist ja eemaldamist.
Aprillis oli Eestis registreeritud Redirector’i rünnakuid oli üle 115 korra.
Petuskeemid on kavalad ja vaistule loota ei tohi
Praegu paistab trend rääkivat selle kasuks, et internet muutub üha ohtlikumaks keskkonnaks neile, kellel on vähe kogemust. Petturite skeemid on muutunud niivõrd kavalaks, et ka kogenud netikasutajad ei saa enam enda “vaistule” lootma jääda, sest varem või hiljem kaotab inimene valvsuse ning teeb vea.
Soovime kõikidele ohutut netikogemust ja soovitame kasutada enda ja oma lähedaste kaitseks Elisa küberturvalisuse tooteid – Elisa Netivalvurit või Bitdefender viirusetõrjet. Mõlemat saad esimesed kaks kuud proovida tasuta!


EL nõuab Poolalt viisaskandaali kohta täit selgustSTRASBOURG, 3. oktoober, AFP-BNS – Euroopa Komisjon teatas teisipäeval, et ootab Poolalt endiselt selgitusi süüdistuste kohta, mille kohaselt on riigi konsulaadid ja lepingupartnerid väljastanud altkäemaksu eest Schengeni viisasid.
Poola meedia kirjutas läinud kuul, et riigi konsulaadid ja mõned asjaosaliste riikide firmad on alates 2021. aastast väljastanud umbes 250 000 viisat migrantidele Aasiast ja Aafrikast vastutasuks mitmetuhande eurostele pististele.
Euroopa Komisjon nõudis Poolalt 19. septembril olukorra selgitamist, kuid Varssavi jättis oma vastuses olulisi üksikasju avamata, teatas komisjon.
"Meil on usalduse taastamiseks vaja täielikku selgust, sest selgus ja usaldus käivad käsikäes," ütles komisjoni asepresident Margaritis Schinas Euroopa Parlamendile.
Skandaal on avaldanud survet Poola parempoolsele võimuparteile, mil seisavad sel kuul ees rasked valimised.
Poola võimud väidavad, et opositsiooni süüdistused umbes 250 000 viisa kohta ei vasta tõele ja et tegelik arv ulatus kõige rohkem mõnesajani.
AFP – Baltic News Service


Tugevad servid Tallinna Sadama kohtuasjasRiigiprokuratuuri ja kohtu vahel käib Tallinna Sadama korruptsiooniprotsessil pingpong.Peaprokurör Andres Parmas kurtis läinud nädalal meedias, et Harju maakohus eelistab Tallinna Sadama protsessil advokaate, sest lubab neil kaitse tõenditega tutvuda prokurörist kauem.Kohtunik Kristina Väliste tõreles sel nädalal peetud istungil, et hoolimata oma lubadusest pole riigiprokuratuur saatnud kohtusse korraga kaht prokuröri.„Ma soovin aru saada, kes esindavad riiklikku süüdistust,“ teatas kohtunik. Ta pöördus prokurör Kristo Adossoni poole retoorilise küsimusega: „Kuidas te kohtuga suhtlete ja kes siin asjas süüdistust esindab? Peaprokurör või teie?“Adosson sellele küsimusele ei vastanud. Küll kommenteeris ta, kas Tallinna Sadamas toimunud altkäemaksuvõtmine võib olla aegunud. „Saan üksnes öelda seda, et kuni me ei ole loobunud, me jääme süüdistuse juurde.“


Tugevad servid Tallinna Sadama kohtuasjasRiigiprokuratuuri ja kohtu vahel käib Tallinna Sadama korruptsiooniprotsessil pingpong.
Peaprokurör Andres Parmas kurtis läinud nädalal meedias, et Harju maakohus eelistab Tallinna Sadama protsessil advokaate, sest lubab neil kaitse tõenditega tutvuda prokurörist kauem.
Kohtunik Kristina Väliste tõreles sel nädalal peetud istungil, et hoolimata oma lubadusest pole riigiprokuratuur saatnud kohtusse korraga kaht prokuröri.
„Ma soovin aru saada, kes esindavad riiklikku süüdistust,“ teatas kohtunik. Ta pöördus prokurör Kristo Adossoni poole retoorilise küsimusega: „Kuidas te kohtuga suhtlete ja kes siin asjas süüdistust esindab? Peaprokurör või teie?“
Adosson sellele küsimusele ei vastanud. Küll kommenteeris ta, kas Tallinna Sadamas toimunud altkäemaksuvõtmine võib olla aegunud. „Saan üksnes öelda seda, et kuni me ei ole loobunud, me jääme süüdistuse juurde.“


Eesti, Balti keti kõige nõrgem lüli?JÄRGNEV tekst sisaldab metafoore. Kaebuste korral pidage nõu juristigaAlustuseks kaks peaaegu identse sisuga tsitaati. Esimene väljaütlemine on võetud 27. septembri 2023. aasta riigikogu istungilt, teine 3. septembril 2022 venekeelses portaalis Slavia ilmunud postitusest.Fašismi tunnusteks on agressiivne rahvuslus, teistsugususe põlgamine, tunnete vastandamine teadmistele, ohvrimentaliteet ja juhikultus. Leiab siit midagi iseloomulikku liberaalidele?Tõsi, Kaja Kallase asendamatuse legendis on autoritaarsuse algeid, ent kes tahab tema selga sobitada fašistimundrit, peab tunnustama Eesti peaministri suurepärast näitlejatööd: oskust ühes tegelaskujus luua jõhkra isevalitseja ja saamatu juhi karakterid.Tähendusest tühi „fašism“Fašismi kui termini üle on tegelikult mõttetu vaielda. Seda kinnitab keele- ja kirjandusteadlane Tiit Hennoste: „Sõimusõnaks muutudes sai „fašismist“ tähendusest tühjaks jooksnud kest, mille ainsaks tunnuseks on sellega seotud ülinegatiivsed konnotatsioonid.“ Teisisõnu, „fašismiga“ tahetakse väljendada oma ülimat halvakspanu kelle iganes suhtes. Fašist on saast. Vaenlane, kes tuleb hävitada. Putin mõtleb likvideerimist otseselt - kui vaja, siis kuklalasuga. Loo alguses toodud lausete autorid piirduvad loodetavasti vaid verbaalse hukkamisega.Kes need kaks mõttekaaslast ikkagi on? Esimene tsitaat kuulub Martin Helmele, teine Mihhail Stalnuhhinile.Mäletame, et ajakirjandus Stalnuhhinile armu ei andnud. Tema seisukohti peeti Kremli jutupunktideks ja provokatsiooniks, mille eesmärk on ässitada inimesi Eesti riigi vastu. Keskerakonna juhatus reageeris otsustavalt: Stalnuhhin visati erakonnast välja.Helme? „Sõnavabadus on kõikide vabaduste alus!“ kuulutab ta riigikogu kõnepuldist päeval, mil Tallinna tänavail sõidavad „Ja russki“ kleebistega autod. EKRE juhi jutt fašismi võimutsemisest Eestis ei ületa uudiskünnist. Uus hundilugu (BSH Taavi Rõivasega kempsus) on põnevam. Nagu laulis armastatud Heli Lääts: „Aastad mööduvad, tuuled pöörduvad, tsirkus alati jääb!“Aga sõda Ukrainas? Halloo, on see veel meeles?Peeglike, peeglike seina pealUkraina aitamine on viimastel aastatel olnud neid väheseid asju, mille üle oli Eestil põhjust uhkust tunda ja mis eestlaste enesetunnet tervendas. Hea on olla hea. Õpetasime teistelegi õiget suhtumist. Nüüd oleme sõja eest tasapisi põõsa varju hiilimas - Eurobaromeetri uuringust (ei mõõdeta relvaabi suurust, vaid elanike hoiakuid) selgub, et Eesti toetus Ukrainale jääb esmakordselt alla euroliidu keskmisele.Arvude keeles. Rootsi, Soome, Holland, Portugal, Taani, Iirimaa, Leedu - kõigis neis riikides peab Ukraina toetamist vajalikuks üle 90% elanikest. Sellal kui Lätis on toetusprotsent Ukrainale võrreldes aastataguse uuringuga tõusnud 80-lt 83-le, langes see Eestis 76-lt 72-le. Meist Ukraina-meelsemad on nii prantslased kui ka sakslased.Tagant läheneb Ungari, kus, hoolimata peaminister Orbàni sisinast Kyivi suunas, on rahva toetus Ukrainale 64% (oli 56%). Punast laternat hoiab kindlalt Slovakkia (51%).Ei saa üle ega ümber küsimusest: miks on Eestist kujunenud Balti keti kõige haavatavam, Kremli propagandale kõige vastuvõtlikum lüli? Kas põhjuseks on meie venelaste eriline impeeriumikihk? Võimalik. Aga miks Lätis elavad venelased on Ukraina-sõbralikumad?Kui endal peenike peos, ei jaksa teistest hoolida. Arusaadav. Aga majanduslangus on tabanud kõiki meie lähiriike, eriti valusalt Rootsit, kus Ukraina toetus on tõusnud lausa 97%-ni.Kas meie valitsus on teinud midagi iseäranis valesti? Rahvaga suhelda pole osatud, seda ennekõike. Kardetavasti süvendab perekond Kallase äriskandaal, mis puhkes pärast Eurobaromeetri küsitlust, käegalöömise meeleolusid veelgi.Mitmed asjad on Eestis teisiti. Neist olulisim - poliitikute polariseeritud, vibunöörina pingul asend. Ei Lätis ega Leedus, rääkimata Põhjamaadest, ole parlamendierakonda, mille juht nimetaks oma riigi valitsust fašistlikuks. Selsamal riigikogu istungil (27.9) teatas Martin Helme, et Eesti valitsus „on hävitamas meie rahvusriiki, käivitades kõigi aegade kõige suurema immigratsiooni slaavi aladelt“.Fašistid toetavad sisserännet? Midagi täiesti uut maailma ajaloos. Tähelepanuväärsem on Helme retoorikas siiski muu: Ukrainat enam polegi, on vaid slaavi alad. Siin me siis omadega oleme.Võitja võib kaotada kõikEKRE lähtub põhimõttest: pole oluline, palju sul on vaenlasi; oluline on, palju sul on toetajaid. Võitja võtab kõik. USA-s, kus kehtib majoritaarne valimissüsteem, võtabki. Eestis, kus ainuvõim on peaaegu välistatud, vajavad erakonnad kandvat pinnast ka väljaspool oma väljakut. Tuleb olla talutav teistelegi. EKRE ei ole. Räuskavad juhid on määranud oma erakonna määramata ajaks auti.Samas tasub meenutada küsitlusi, mille järgi arvestatav osa EKRE ja Keskerakonna valijaid kuulub ilmavaatelt kokku. Ühendavad Euroopa Liidu vastasus, homofoobia, vandenõuteooriate usk. Värske teemana ka „antifašism“.Oletagem, et Helmed teevad millalgi diili Mihhail Kõlvartiga. Kas sellest piisab võimu võtmiseks? Ei piisa. Vaja on Isamaad. Kuid kas Urmas Reinsalu enam lepib EKRE-light'i rolliga? Kuivõrd Reformierakond on asunud kopeerima EKRE-t (loodab ainult oma andunud poolehoidjatele), siis vaatab Isamaale ühtäkki vastu märksa avaram mängumaa.Kui Reinsalu suudab isamaa ilu hoieldes olla vähem ülbe, vabastada oma erakonna suurrahastaja kinnisideedest ning leida üles martlaariliku vaimsuse ja nooruslikkuse (mille Seeder ajas Isamaast minema), siis ei ole võimatu, et Isamaa ja Reformierakond vahetavad kohad. Esimene tõuseb rahvaparteiks, teine taandub nišši.Gong on kõlanud. Poksiringis ei ole paremat sihtmärki kui vastase katkine kulm. Ometi meie veritsev tšempion usub, et plaaster päästab, ja läheb ise rünnakule. Ja ennäe: õnnestubki pensionärilt, kes on nööri tagant oma arvamust avaldanud, 1500 eurot välja pressida. Midagigi.NB! Eelnev tekst sisaldab metafoore. Kaebuste korral pidage nõu juristiga. "Kes tahab tema selga sobitada fašistimundrit, peab tunnustama Eesti peaministri suurepärast näitlejatööd.""Ei Lätis, Leedus ega Põhjamaades ole parlamendierakonda, mille juht nimetaks oma riigi valitsust fašistlikuks."72%Eesti elanikest peab Eurobaromeetri uuringu andmetel Ukraina toetamist vajalikuks. Aasta tagasi oli toetajaid 76%.Illustratsioon: Shutterstock EPLMART KADASTIK


KOLUMN | Mart Kadastik: Eesti, Balti keti kõige nõrgem lüli?Järgnev tekst sisaldab metafoore. Kaebuste korral pidage nõu juristiga
Alustuseks kaks peaaegu identse sisuga tsitaati. Esimene väljaütlemine on võetud 27. septembri 2023. aasta riigikogu istungilt, teine 3. septembril 2022 venekeelses portaalis Slavia ilmunud postitusest.
Fašismi tunnusteks on agressiivne rahvuslus, teistsugususe põlgamine, tunnete vastandamine teadmistele, ohvrimentaliteet ja juhikultus. Leiab siit midagi iseloomulikku liberaalidele?
Tõsi, Kaja Kallase asendamatuse legendis on autoritaarsuse algeid, ent kes tahab tema selga sobitada fašistimundrit, peab tunnustama Eesti peaministri suurepärast näitlejatööd: oskust ühes tegelaskujus luua jõhkra isevalitseja ja saamatu juhi karakterid.
Tähendusest tühi „fašism“
Fašismi kui termini üle on tegelikult mõttetu vaielda. Seda kinnitab keele- ja kirjandusteadlane Tiit Hennoste: „Sõimusõnaks muutudes sai „fašismist“ tähendusest tühjaks jooksnud kest, mille ainsaks tunnuseks on sellega seotud ülinegatiivsed konnotatsioonid.“
Kaja Kallase asendamatuse legendis on autoritaarsuse algeid, ent kes tahab tema selga sobitada fašistimundrit, peab tunnustama Eesti peaministri suurepärast näitlejatööd.
Teisisõnu, „fašismiga“ tahetakse väljendada oma ülimat halvakspanu kelle iganes suhtes. Fašist on saast. Vaenlane, kes tuleb hävitada. Putin mõtleb likvideerimist otseselt – kui vaja, siis kuklalasuga. Loo alguses toodud lausete autorid piirduvad loodetavasti vaid verbaalse hukkamisega.
Kes need kaks mõttekaaslast ikkagi on? Esimene tsitaat kuulub Martin Helmele, teine Mihhail Stalnuhhinile.
Mäletame, et ajakirjandus Stalnuhhinile armu ei andnud. Tema seisukohti peeti Kremli jutupunktideks ja provokatsiooniks, mille eesmärk on ässitada inimesi Eesti riigi vastu. Keskerakonna juhatus reageeris otsustavalt: Stalnuhhin visati erakonnast välja.
Helme? „Sõnavabadus on kõikide vabaduste alus!“ kuulutab ta riigikogu kõnepuldist päeval, mil Tallinna tänavail sõidavad „Ja russki“ kleebistega autod. EKRE juhi jutt fašismi võimutsemisest Eestis ei ületa uudiskünnist. Uus hundilugu (BSH Taavi Rõivasega kempsus) on põnevam. Nagu laulis armastatud Heli Lääts: „Aastad mööduvad, tuuled pöörduvad, tsirkus alati jääb!“
Aga sõda Ukrainas? Halloo, on see veel meeles?
Peeglike, peeglike seina peal
Ukraina aitamine on viimastel aastatel olnud neid väheseid asju, mille üle oli Eestil põhjust uhkust tunda ja mis eestlaste enesetunnet tervendas. Hea on olla hea. Õpetasime teistelegi õiget suhtumist. Nüüd oleme sõja eest tasapisi põõsa varju hiilimas – Eurobaromeetri uuringust (ei mõõdeta relvaabi suurust, vaid elanike hoiakuid) selgub, et Eesti toetus Ukrainale jääb esmakordselt alla euroliidu keskmisele.
Arvude keeles. Rootsi, Soome, Holland, Portugal, Taani, Iirimaa, Leedu – kõigis neis riikides peab Ukraina toetamist vajalikuks üle 90% elanikest. Sellal kui Lätis on toetusprotsent Ukrainale võrreldes aastataguse uuringuga tõusnud 80-lt 83-le, langes see Eestis 76-lt 72-le. Meist Ukraina-meelsemad on nii prantslased kui ka sakslased. Tagant läheneb Ungari, kus, hoolimata peaminister Orbàni sisinast Kyivi suunas, on rahva toetus Ukrainale 64% (oli 56%). Punast laternat hoiab kindlalt Slovakkia (51%).
Ei saa üle ega ümber küsimusest: miks on Eestist kujunenud Balti keti kõige haavatavam, Kremli propagandale kõige vastuvõtlikum lüli? Kas põhjuseks on meie venelaste eriline impeeriumikihk? Võimalik. Aga miks Lätis elavad venelased on Ukraina-sõbralikumad?
Kui endal peenike peos, ei jaksa teistest hoolida. Arusaadav. Aga majanduslangus on tabanud kõiki meie lähiriike, eriti valusalt Rootsit, kus Ukraina toetus on tõusnud lausa 97%-ni.
Kas meie valitsus on teinud midagi iseäranis valesti? Rahvaga suhelda pole osatud, seda ennekõike. Kardetavasti süvendab perekond Kallase äriskandaal, mis puhkes pärast Eurobaromeetri küsitlust, käegalöömise meeleolusid veelgi.
Ei Lätis ega Leedus, rääkimata Põhjamaadest, ole parlamendierakonda, mille juht nimetaks oma riigi valitsust fašistlikuks.
Mitmed asjad on Eestis teisiti. Neist olulisim – poliitikute polariseeritud, vibunöörina pingul asend. Ei Lätis ega Leedus, rääkimata Põhjamaadest, ole parlamendierakonda, mille juht nimetaks oma riigi valitsust fašistlikuks. Selsamal riigikogu istungil (27.9) teatas Martin Helme, et Eesti valitsus „on hävitamas meie rahvusriiki, käivitades kõigi aegade kõige suurema immigratsiooni slaavi aladelt“.
Fašistid toetavad sisserännet? Midagi täiesti uut maailma ajaloos. Tähelepanuväärsem on Helme retoorikas siiski muu: Ukrainat enam polegi, on vaid slaavi alad. Siin me siis omadega oleme.
Võitja võib kaotada kõik
EKRE lähtub põhimõttest: pole oluline, palju sul on vaenlasi; oluline on, palju sul on toetajaid. Võitja võtab kõik. USA-s, kus kehtib majoritaarne valimissüsteem, võtabki. Eestis, kus ainuvõim on peaaegu välistatud, vajavad erakonnad kandvat pinnast ka väljaspool oma väljakut. Tuleb olla talutav teistelegi. EKRE ei ole. Räuskavad juhid on määranud oma erakonna määramata ajaks auti.
Samas tasub meenutada küsitlusi, mille järgi arvestatav osa EKRE ja Keskerakonna valijaid kuulub ilmavaatelt kokku. Ühendavad Euroopa Liidu vastasus, homofoobia, vandenõuteooriate usk. Värske teemana ka „antifašism“.
Oletagem, et Helmed teevad millalgi diili Mihhail Kõlvartiga. Kas sellest piisab võimu võtmiseks? Ei piisa. Vaja on Isamaad. Kuid kas Urmas Reinsalu enam lepib EKRE-light’i rolliga? Kuivõrd Reformierakond on asunud kopeerima EKRE-t (loodab ainult oma andunud poolehoidjatele), siis vaatab Isamaale ühtäkki vastu märksa avaram mängumaa.
Kui Reinsalu suudab isamaa ilu hoieldes olla vähem ülbe, vabastada oma erakonna suurrahastaja kinnisideedest ning leida üles martlaariliku vaimsuse ja nooruslikkuse (mille Seeder ajas Isamaast minema), siis ei ole võimatu, et Isamaa ja Reformierakond vahetavad kohad. Esimene tõuseb rahvaparteiks, teine taandub nišši.
Gong on kõlanud. Poksiringis ei ole paremat sihtmärki kui vastase katkine kulm. Ometi meie veritsev tšempion usub, et plaaster päästab, ja läheb ise rünnakule. Ja ennäe: õnnestubki pensionärilt, kes on nööri tagant oma arvamust avaldanud, 1500 eurot välja pressida. Midagigi.
NB! Eelnev tekst sisaldab metafoore. Kaebuste korral pidage nõu juristiga.


Tänavatel ei olegi verd. Vestmanni ja Piibelehe heitluses jäi peale WiseKodumaiste tehnoloogiaettevõtete seis pigem erutab, mitte ei tee murelikuks. Fondid on rahast pungil ja ootavad stardipauku. On mitu valdkonda ja ettevõtet, millel silma peal hoida.
Väärtuslikumate tehnoloogiaettevõtete edetabel, mis pandi kokku kolmandat aastat järjest, näitab selle koostajate sõnul mitut positiivset märki. Vahetult enne tabeli ilmumist selgus, et seal kõrget kohta hoidnud Eurora on tõsises hädas, ja nad tuli eemaldada. Seegi ei anna alust arvata, et tänavatel voolaks ojadena verd ja meie idusektor saaks kriisis korralikult rapitud.
Prudentia partner Indrek Uudeküll ja Siena Secondary Fundi partner Rando Rannus näevad tehnoloogiavaldkonda lähedalt ja on edetabelit koostades selle põhjalikult läbi valgustanud. Tõsi, ettevõtteid järjestada on väga keeruline, sest mõnigi oma andmeid ei jaga. Seetõttu on sel aastal tabelist üldse välja jäänud üks meie ükssarvikuid Pipedrive. „Peame lähtuma saada olevast infost,“ ütleb Uudeküll ja Rannus lisab, et tagatubade jutte nad arvestada ei saa. „Kui infot ei ole, siis paraku tabelisse ei saa.“
Tugev vundament
Tehnoloogiafirmadesse investeerival Rannusel on hea meel, et tabel tasakaalustab viimasel ajal meedias ilmunud fooni, justkui oleks sektoris karm seis: kõik koondavad ja turgudelt ei ole võimalik raha kaasata.
„Ettevõtted kasvavad, käibed suurenevad ja väärtused lähevad üles. Kui üldistada, siis meie tehnoloogiasektori vundament on tugev,“ ütleb Rannus, kes mullu ennustas, et esimese 30 sekka seekord alla 100 miljoni eurose väärtusega ei pääse. Veel seda ei juhtunud, aga ehk juhtub järgmisel aastal.
30 parima seas on viis uut tulijat, neist kõrgeimal kohal aina kasvav tervisetehnoloogiafirma Elcogen (11. kohal). Veel on lisandunud militaartehnoloogiafirma Milrem, krüptoettevõte Bitsgap ning kaks nime kübertehnoloogia valdkonnas: Binalyze ja Rangeforce.
Kübertehnoloogiafirmad on spetsiifilised, vajavad ohtralt kapitali ja suurt meeskonda.
„Rõhutaksin just kübertehnoloogiat. See trend algas juba kahe aasta eest, kui sellised ettevõtted investorite seas populaarsust kogusid. Tõsi, tagalast ehk tabelist välja jäänute seast uusi selle valdkonna tegijaid peale tulemas ei ole,“ märgib Uudeküll. Sellised firmad on spetsiifilised, vajavad ohtralt kapitali ja suurt meeskonda.
Rando Rannus toob esile, et üha rohkem tuleb tabelisse välismaalaste loodud start-up’e. Kui varasemast on seal olnud Glia ja Yolo Group, siis nüüd lisandusid Binalyze ja Bitsgap. „See on huvitav trend, mis tulevikus võib jätkuda. Osalt on see seotud Eesti kui e-riigi kuvandiga ja meie start-up-viisa süsteemiga,“ selgitab Rannus.
Aastate pärast võib 30 parima seas kindlasti rohkem näha just teadusel ja patentidel põhinevaid tehnoloogiaettevõtteid.
Teadust kaasavas süvatehnoloogia valdkonnas on Eestis samuti palju huvitavaid tegijaid sündinud. Neist Skeleton Technologies on juba kaua pildil olnud ja ka Elcogen on tegelikult pika ajalooga ettevõte. Rando Rannus ütlebki, et ehkki aastate pärast võib 30 parima seas kindlasti rohkem näha just teadusel ja patentidel põhinevaid tehnoloogiaettevõtteid, pole neid lähiaastail veel hulganisti oodata – selles vallas võtab õhkutõus palju kauem aega.
„Kui aga kuhugi jõutakse, siis kasvab oluliselt kapitalivajadus ja sealt ka ettevõtte väärtus.“
Kahe suure heitluses uus peatükk
Kui 2022. aastal läks Bolt väärtuse poolest Wise’ist mööda, siis põhjustas see omajagu poleemikat. Tänavu on kohad taas vahetunud. Uudeküll märgib, et siin võib võitlusest kujuneda Vestmanni ja Piibelehe heitlus. Wise’i väärtust on lihtne tuletada, sest nad on börsil noteeritud. Boltiga on seis keerulisem. Ühtlasi ei ole nad tänavu varasematele aastatele omaselt raha kaasanud. Nende väärtus on aasta jooksul vähenenud.
„Wise’i kasv on tingitud väga tugevatest finantstulemustest. Eelmistel aastatel on see tekkinud tugevate ootuste pealt, aga nüüd on neil fundamentaalosa tugev. Igati teenitud esikoht. Kui teed tööd, siis tulevad ka tulemused,“ lausub investor Rannus.
Ükssarvikute klubisse võiks lähema kahe-kolme aastaga jõuda kindlasti Skeleton.
Kuid kellel tasuks edaspidi pilku peal hoida? Rando Rannus pakub, et ükssarvikute klubisse võiks lähema kahe-kolme aasta jooksul kindlasti jõuda Skeleton. Saksamaal Leipzigis ehitavad nad tehast, tänu millele suureneb nende tootmisvõimsus 40 korda. „See suurendab nende potentsiaali oluliselt.“
Uudeküll nimetab tõusvate tegijatena Nortalit ja Helmest, kes ettevõtteid kokku ostes laienevad ja nii oma väärtust järjest suurendavad. Selliseid, kes just ostutehingute kaudu kasvavad, on ka tabeli tagaotsas. „Nemad võiksid lähiajal märkimisväärselt tõusta.“
Raha on fondides ootel
Eksperdid ei ole nõus, et tänavune rahastuse suur vähenemine tähendaks midagi katastroofilist – mitte sinnapoolegi. Nad kinnitavad, et pigem on nende fondide baas, mis Eesti vastu huvi tunnevad, laiem ning ka meie kohalikud fondid on aina suuremad.
Rando Rannuse sõnul on Eesti tehnoloogiasektor olnud pidevalt pildil ja ülemaailmse tähelepanu all, kuid kohalike ettevõtete vaates on positiivne just see, et enamik varajases faasis raha investeerivaid fonde on äsja uue fondi kaasanud. Need on tihti kohalike tegijate fondid.
Nende fondide baas, mis Eesti vastu huvi tunnevad, on laiem ja ka meie kohalikud fondid on aina suuremad.
„Meil on päris palju raha fondides, mida päris varajases faasis ettevõtetesse panna. On tekkinud ka Eesti juurtega rahvusvahelisi fonde, nagu Nordic Ninja, mille juhid on eestlased. Äsja panid nad kokku uue 200 miljoni eurose fondi,“ lausub Rannus. Ta toob esile ka Taavet Hinrikuse ja Sten Tamkivi investeerimisfirma Plural, kus on kokku pandud juba 200 miljoni ja 100 miljoni eurosed fondid ning üks peaks varsti veel tulema. „Nende mõju kohalikule ökosüsteemile tuleb juba veidi hilisemas faasis.“
Skype’i ja Wise’i efekti on Eesti tehnoloogivaldkond tundnud juba pikki aastaid. Järellainetusi on olnud mitu. Pärast Milremi exit’it hakkas kohaliku raha teistesse kaitsetehnoloogiafirmadesse liikuma. „Nad ei mahu veel sellesse tabelisse, aga ma ei välista, et peagi on nad väga tugevad kandidaadid,“ ütleb Rannus. Ka Siena Secondary Fund ise tegeleb sellega, et ostab varastelt investoritelt osalusi, et seegi raha saaks uuesti ringlema hakata.
Rannus on seda meelt, et ka riikliku Smartcapi taas aktiivsemaks muutumine on igati teretulnud. Omal ajal tegi Arengufond mitu väga head panust, mis kasvasid edulugudeks. Riik peab aga appi tulema seal, kus on turutõrge ehk pigem toetama algstaadiumis süva- ja rohetehnoloogiafirmasid.
Sektoris vähendatakse pinget
Rahastuse taseme hindamiseks peab vaatama vundamenti, mis on Rannuse meelest üha ilusam ja tugevam. Tugevad varajase faasi ettevõtted panevad aluse tulevasele edule. On hea, kui ei investeerita ei tule ainult üksikutele suurtele ettevõtetele, vaid laiemale ringile. Selge on aga ka see, et praegu mõned firmad koondavad töötajaid ja neil on keerulisem.
On hea, kui investeeringud ei tule ainult üksikutele suurtele, vaid laiemale ringile.
„Talent liigub ringi ja see on kasulik. Olen Asutajate Seltsis ning iga kord, kui on mingi koondamiste laine, siis on kohe olemas info, mis profiiliga inimesed liiguvad, ja tavaliselt kuu-kahe jooksul leiavad nad uue töökoha,“ kirjeldab Rannus.
Uudeküll käis kolm aastat tagasi Iisraelis ärireisil, ning kui seal tulid jutuks palgatasemed ja kinnisvarahinnad, siis need tundusid uskumatud. „Eelmisel aastal olime siin ise samas seisus, kus mõlemad mühinal tõusid. Vabanev rahvas leevendab veidi seda olukorda.“
Maailmas olid 2022. aasta märksõnad Web3 ja krüptoraha, tänavu on kahtlemata tähtsaim teema tehisintellekti. Endiselt on kuum ka igasugune rohetehnoloogia. Meil on tehisintellekti valdkonnas silmapaistvam tegija edetabelis 24. kohal olev Pactum ja rohetehnoloogia lipulaevaks seitsmendal kohal asuv Skeleton. Seega on meil ka nendest trendidest kasu lõigata.
Kasvav Wise naudib tööjõuturu olukorda
Kaarel Kuddu on Wise’is töötanud ajast, kui töötajaid loeti veel kümnetes. Nüüdseks on neid ligi 5000 ja Eestis kavatsetakse veel tänavu sadu juurde palgata. Kuddu on täitnud ettevõttes aja jooksul erisuguseid rolle, kolm aastat tagasi otsustas ta Wise’ist lahkuda. Ta lõi oma idufirma, kuid tunnistab nüüd, et sellega ei läinud nii, nagu pidi minema, ja asutajad panid selle kinni. „Siis läksin tagasi Wise’i. Ma ei juhi seekord enam kolme osakonda, vaid minu käes on vastavuskontrolli ja finantskuritegevuse suund,“ räägib ta.
Kuddu meenutab, et Wise on olnud kasumlik juba 2017. aastast. Nüüd tuleb keskenduda selle hoidmisele ja edasiliikumisele. Tuleb jälgida, et kulude pool ootamatult ei suureneks ja et ka kasv oleks kontrolli all.
„Raha ühest riigist teise saatmise oleme käppa saanud ja seda oskame väga hästi uutele turgudele viia ja lansseerida. Aga meil on ka uued suunad, nagu alles hiljuti välja tulnud investeerimisvõimalused,“ toob Kuddu esile. Samuti on neil fookuses pankadele ja finantsasutustele mõeldud teenus, mille puhul äpi kaudu integreeritakse nood oma asutuse külge.
Kuddu enda praeguses fookusvaldkonnas püütakse võimalikult vara pettureid takistada, et head kliendid pihta ei saaks. „Ikka on neid, kes üritavad meid ära kasutada. Siin on alati see tasakaaluküsimus, et võid kõigile karmimad reeglid kehtestada, aga siis teed heade kavatsustega klientide elu raskemaks.“
Otsitakse stabiilsemat töökohta
Wise’i suurim arenduskeskus on siiani Tallinnas. Siin töötab ligi 2000 inimest, sealhulgas nii insenerid kui ka tootejuhid. Ka raskemal ajal on nad ikka töötajaid juurde värvanud, sama tehakse praegu.
„Kasumlikkus tuleb siin kasuks,“ muigab Kuddu. Ta lisab, et on viimasel ajal märganud huvitavat tendentsi, et nii tootejuhtide kui ka inseneride rolli kandideerivate inimeste tase olnud väga kõrge. „Olen ise mõned inimesed värvanud ja väga tugev tase on. Mitu inimest jõuab finaali ning neid on nii Eestist kui ka välismaalt, näiteks Saksamaalt ja Taanist.“ Ta märgib, et see on seotud turul toimuvaga. Isegi kui põhjus ei ole eelmisest kohast koondamine, otsitakse stabiilset keskkonda, kasumis ettevõtet, kus töökoht ei ole pidevas ohus.
Wise on huvipakkuvate tööandjate edetabelites pidevalt kõrgel kohal. Kuddu ütleb, et selle taga on väga tugev kliendikeskne töökultuur, mis tähendab, et ettevõttesse tulevad sarnaselt mõtlevad inimesed. Tehakse ainult seda, mis loob väärtust. Õhkkond on sõbralik, aga kindlasti pakub firma ka võimalust end proovile panna.
Eesti väärtuslikem tehnoloogiaettevõte kasvab aina rohkem peale eraklientide hulga ka ärikundede arvult. Üha rohkem globaliseeruvas maailmas on ka väikestel ja keskmise suurusega ettevõtetel vaja rahvusvahelisi makseid teha. Tarneahel ja töötajad ei asu ühe riigi piirides. See ongi Wise’i pärusmaa.
Kuddu sõnul tuleb Wise’i-suuruses ettevõttes üha rohkem optimeerida, sest plahvatuslikult kasvanud töötajaskonna tõttu on ebaefektiivsus suurenenud juba omajagu. „Edasine töötajate arvu kasv võib olla stabiilsem, mitte nii hull kui seni. Midagi peame siin üle vaatama. Rohkem tuleb automatiseerida,“ toob Kuddu esile.
Kuid ometi on Tallinnas palju vabu töökohti. Kuna varasematel aastatel voolas sektoris ettevõtetel akendest ja ustest raha sisse, siis olid paljud firmad valmis töötajaid rahapakkidega uimaseks lööma. Kuddu ütleb, et selles vallas hakkab turg normaliseeruma. Seegi on tervitatav.


Tartu abilinnapäid äraostetavaks nimetanud prokurör väljendus õigusvastaseltRiigikohtu halduskolleegium leidis eile avalikustatud otsuses, et Lõuna ringkonnaprokuratuuri prokuröril Margus Grossil ei olnud alust nimetada altkäemaksu võtmises kahtlustatud kaht Tartu abilinnapead Artjom Suvorovit ja Valvo Semilarskit äraostetavaks, samas ei pidanud riigikohus vajalikuks mõista neile kannatuste eest hüvitist.Politsei pidas Suvorovi ja Semilarski kinni 18. oktoobril 2017 ning neile esitati kahtlustus tegudes, mis polnud omavahel seotud. Mõlemat meest kahtlustati muu hulgas altkäemaksu võtmises. Samal päeval ütles Lõuna ringkonnaprokuratuuri eriasjade prokurör Margus Gross pressikonverentsil: «Leian, et on äärmiselt kahetsusväärne, et Tartu juhtimisega seotud kaks abilinnapead on piltlikult öeldes äraostetavad.»Suvorovi õigeksmõistev kohtuotsus jõustus 29. jaanuaril 2020 ja Semilarski puhul lõpetas prokuratuur altkäemaksu võtmise asjus kriminaalmenetluse 19. juulil 2019, kuna menetluseks puudus alus.Suvorov ja Semilarski leidsid, et prokuratuur tekitas neile kõnealuse lausega mittevaralist kahju, kuid Tartu halduskohus, Tartu ringkonnakohus ja nüüd ka riigikohus jätsid nende kaebuse rahuldamata.Riigikohus nõustus oma eilses otsuses haldus- ja ringkonnakohtuga, et vaidlusalust lauset tuleb vaadelda toonase pressikonverentsi kontekstis: kaebajatele oli esitatud alles kahtlustus muu hulgas altkäemaksu võtmises ning prokuröri sõnastus ka viitas sellele, et tegemist oli kahtlustusega.Riigikohus leidis samas, et ettevaatamatu sõnakasutus võib jätta mulje, et prokurör annab kaebajatele negatiivse hinnangu. Seetõttu oli tegemist prokuröri antud ebakohase väärtushinnanguga.Riigikohus otsustas kaebused siiski rahuldamata jätta, kuna kolleegiumi hinnangul ei tekitanud kõnealune lause kaebajatele eraldi üleelamisi.«Kontekstist väljavõetuna võis üks ebaõnnestunult sõnastatud lause tõepoolest kahtlustatava tundeid riivata, kuid riigikohus kinnitas oma otsusega, et see ei saanud põhjustada tavapärase kriminaalmenetlusest teavitamisega võrreldes kahtlustatavale täiendavaid üleelamisi,» ütles Lõuna ringkonnaprokuratuuri avalike suhete nõunik Kauri Sinkevicius.Eriarvamusel riigikohtunik: prokuröri lause stigmatiseeris kaebajaidAsja arutanud riigikohtu halduskolleegiumi liige Julia Laffranque leidis erinevalt kolleegidest, et endiste abilinnapeade kaebused tulnuks rahuldada.Tema sõnul avaldas prokurör mõlema suhtes negatiivse hinnangu, mis lähtus eeldusest, et nad on altkäemaksu võtnud.«Nagu kolleegium on õigesti märkinud, on kohtueelses menetluses prokuröri sõna erilise kaaluga. Lubatav on kirjeldada kuriteokahtlust, mitte aga avaldada arvamust, et süüdistatav on süüdi, kui tema süü pole seaduse kohaselt tuvastatud,» toonitas Laffranque.Sellist hinnangut avaldades rikkus prokurör kaebajate suhtes põhiseaduses sätestatud süütuse presumptsiooni põhimõtet, kirjutas Laffranque eriarvamuses. Ta rõhutas, et vaadates asjaolusid kogumis, oli prokuröri tegevus õigusvastane ning selle eest tuleb vastutust kanda, «kuivõrd sellega kaasnes kahju, mida kolleegiumi enamus paraku eitas».Laffranque jääb seisukohale, et prokuröri avalik negatiivne hinnang tekitas kaebajatele täiendavaid üleelamisi. «Prokurör stigmatiseeris kaebajaid täiendavalt ja selles kontekstis on kohatu prokuröri lause nimetamine «hooletult väljaöelduks».Mittevaraline kahju seisneb eelkõige kahjustatud isiku füüsilises ja hingelises valus ning kannatustes,» nentis Laffranque ja lisas, et seetõttu tulnuks riigikohtu kolleegiumil hinnata tekitatud kahju suurust ning välja mõista vastav hüvitis.Tartu abilinnapead Artjom Suvorov (vasakul) ja Valvo Semilarski.ANDRES EINMANN


Riigikohus säästis prokuröri kahjutasu maksmisestRiigikohus on teinud kohtulahendeid, mis tekitavad küsimuse, kas riigiametnikele on rohkem lubatud või on hoopis internetikommentaatoritelt raha väljamõistmisega mindud liiale.Nimelt leidis riigikohus äsja, et pressikonverentsil prokuröripoolne ütlus «sisuliselt äraostetavad» mittevaralist kahju ei tekita, aga märtsis leiti samas, et negatiivne internetikommentaar meelelahutaja kohta peab alati olema rahas hüvitatav.Riigikohus on värskes 3. oktoobri 2023. aasta kohtulahendis teinud otsuse seoses Tartu endiste abilinnapeade Artjom Suvorovi ja Valvo Semilarski kaebusega. Mehed nõudsid, et kohus mõistaks neile prokuröri väljaütlemise eest välja valuraha. Nimelt aastal 2017 toimunud pressikonverentsil märkis prokurör: «On äärmiselt kahetsusväärne, et Tartu juhtimisega seotud kaks abilinnapead on piltlikult öeldes äraostetavad.» See, et endised abilinnapead oleks olnud äraostetavad, kohtus aga kinnitust ei leidnud. Suvorov mõisteti õigeks ja Semilarski suhtes lõpetas prokuratuur altkäemaksu võtmise osas kriminaalmenetluse selle aluse puudumise tõttu.Niisiis leidiski riigikohtu halduskolleegium, et prokurör on teinud õigusvastase avalduse. Riigikohus märgib: «Võttes kogumis arvesse, et kriminaalmenetlus oli pressikonverentsi ajal alles varajases staadiumis, hinnang puudutas kõrgendatud avalikkuse huvi all olevaid isikuid ja hinnangu avaldas riigi nimel prokurör, kuigi see polnud vajalik avalikkuse kriminaalmenetlusest teavitamiseks, oli avaldatud väärtushinnang ebakohane.»Huvitav on aga lahendi juures hoopis järeldus, et õigusvastane avaldus ei tähenda veel, et kaebajad peaksid saama rahalise hüvitise: «Arvestades kaebajate ametikohtadest ja kahtlustuste iseloomust tulenevat suurt avalikkuse huvi, ei saanud prokuröri vaidlusalune - üks hooletult väljaöeldud, kuigi õigusvastane - lause tekitada eraldiseisvaid tagajärgi, mis oleksid tavapäraste avalikkuse teavitamisest tulenevate tagajärgedega võrreldes intensiivsemad.» Veelgi enam, riigikohus leiab, et mehed ei toonud välja ka ühtegi konkreetset kahjulikku tagajärge, mis saabus konkreetse prokuröri lause tõttu.Samal ajal tallab hoopis teistsugust rada sisse riigikohtu tsiviilkolleegium, kes leidis veel selle aasta märtsis, kui vaagis meelelahutaja Brigitte Susanne Hundi kaasust, et iga õigusvastase avalduse eest tuleb määrata rahaline hüvitis. Riigikohus märkis: «Mittevaralise kahju eest rahalise hüvitise väljamõistmiseks piisab sellest, kui on kindlaks tehtud, et kostja vastutab hageja isikliku õiguse rikkumise eest.»Samas leidis kohus ka endiste abilinnapeade kaasuses, et isikuõigusi on õigusvastase avaldusega rikutud, küll aga rahalist hüvitist kaebajatele ei mõistetud. Kas ametnikele ja kommentaatoritele kehtib erinev standard, kuigi mõlemal juhul on küsimus hingeliste üleelamiste tekitamises? Seejuures on tunduvalt usutavam, et suuremaid kannatusi tekitab prokuröri väljaütlemine kui tähelepanuta jääv anonüümne kommentaar.Olenemata sellest, kas avalduse teeb kommentaator või prokurör, pigem liigume ikka õiges suunas, kui iga hooletu ütlus ei päädi rahalise hüvitise väljamõistmisega.Samas on selge, et oma koht ja väärtus on ka vabandamisel, avalduse kontekstil ja küsimusel, kas arvamusavaldus üldse sai kahju tekitada. Lihtsalt väide, et «mul on tekkinud hingelised üleelamised», ei saa ega pea alati viima rahalise hüvitiseni, ja seda nii tsiviil- kui haldusvaidluses.Loe ka EESTI LK 6 "Liigume õiges suunas, kui iga hooletu ütlus ei päädi rahalise hüvitise väljamõistmisega."MAARJA PILD, advokaadibüroo TRINITI advokaat