Sotside valimiskampaania legaliseerib riigireetmise. Juhtusin huvilisena osalema  28. jaanuaril Läänemaa sotside valimiskampaania üritusel, kus Läänemaa sotsiaaldemokraat Neeme Suur ja Saaremaa sotsiaaldemokraat keskkonnaminister Madis Kallas enda valimiskampaaniat läbi viisid. Peamise küsimusena tõstatusid julgeolekuriskide maandamise küsimused ja keskkonnaprobleemide lahendamise küsimused, mis keskkonnaministrile ja tema nõunikule eriti südamelähedased olid.
Sotside kandidaat Maris Jõgeva kurtis aga selle üle, et rohe- ja biomajanduse arendamiseks puuduvad andmed. Seega vastavaid potentsisaaliuuringuid pole läbi viidud ja informatsioon valdade arengukavade kokkukirjutamiseks on ebapiisav. Eelnevat kinnitasid ka sotsiaaldemokraatide ridades Hiiumaalt kandideeriv Reili Rand ja keskkonnaminister Madis Kallas.
Aga vaatame asja praktikas ehk kuidas asjad ajateljel toimunud on. 5. aprill 2022 toimus vastavasisuline istung Riigikogu keskkonnakomisjonis, mille päevakorras oli Euroopa roheleppega seotud projektide ettevalmistuskulude katmise arutelu. Seal osalesid: Elukeskkonna ja Rahvastikuarengu Seltsi esindajad Einar Eiland ja Kristjan Raman, Talupidajate Keskliidu juhatuse liige Kerli Ats, Tallinna Tehnikaülikooli rakendusliku keemia professor Allan Niidu, Eesti Bioringluse Liidu juhatuse liige Markko Mäll, Turu-uuringute AS tegevjuht Tõnis Stamberg, Päästame Eesti Metsad MTÜ koordinaator Liina Steinberg, Riigikantselei rohepoliitika koordinaator Kristi Klaas, Haridus- ja Teadusministeeriumi teadus- ja arenduspoliitika osakonna peaekspert Heidi Paju, Rahandusministeeriumi riigieelarve osakonna strateegiatalituse nõunik Tuuli Levandi, Eesti Teadusagentuuri välisteaduskoostöö osakonna juhataja Maarja Adojaan, Keskkonnaministeeriumi teadusnõunik Katarina Viik.
Riigikantselei rohepoliitika koordinaator Kristi Klaas oli seisukohal: „Kui seotud ministeerium näeb kriitilist vajadust probleemi lahendamiseks, siis minister, kellel on asi südameasjaks, toob teema lauale riigieelarve seaduse eelnõu läbirääkimisteks.“ Seega peaks vastava initsiatiivi võtma teemakohane ministeerium.
Koosoleku juhataja Andres Metsoja ütles: „Rohepööre muudab majandus- ja õigusruumi ning inimkäitumist, küsimus on, kuidas seda muutust peaks juhtima.“
Einar Eiland lausus: „Uuringu formaat on valmis kirjutatud ja pilootuuring läbi viidud. Mõistlik oleks kasutada olemasolevaid materjale ja sama formaati, et tagada tulemuste võrreldavus ning uuringule tuleks lisada infotehnoloogilised ja logistilised täiendused.“
Allan Niidu Tallinna Tehnikaülikoolist tõi näite Saksamaalt: „Riik toetab teadlasi 200 000 euro väärtuses grantidega, mille eesmärgiks on toetada konsortsiumi kokkupanemist, läbirääkimiste teostamist ja projektide ettevalmistamist. Pikemas perspektiivis jäävad kaotajaks riigid, kes ei toeta teadlasi.“
Riigikogulane Peeter Ernits oli mures: „Miks pole roheprojektide ettevalmistuskulude toetust ette nähtud ministeeriumite arengukavades ja millistel ministritel võiks antud teema südameasjaks olla.“
Andres Metsoja väljendas, et vajalik oleks saada potentsiaalsetest muudatustest tervikpilt üle Eesti ja selgus tuleks luua juhtpartneri osas: „Tagada tuleks võrdsus ja tasakaalukus kõikide maakondade vahel, et ei tekiks mahajääjaid. Riigikogul peaks tekkima arusaam, et lisaks EL-i pakettidele antavatele hinnangutele, peaks toimuma ka sisuline arutelu, kas mõni väljakutse on Euroopa Komisjoni kontekstis üldse sobilik. Tekkida ei tohiks olukorda, kus Elukeskkonna Rahvastikuarengu Selts peaks tundma, et neid lükatakse kõrvale ja jooksutatakse ministeeriumite vahel. Antud probleemi pole võimalik lahendada katuserahadega ja vajalik oleks süsteemsem lahendus, milles riigieelarve rahalistel vahenditel on oma roll.“
Eelneva alusel sai koostatud pöördumine Riigikogu riigieelarve erikomisjonile, mida juhtis Urmas Reinsalu. Riigieelave erikomisjon väljendab enda seisukohti 06.2022 nr 2-7/22-195/2 toimunud istungil ja teeb Keskkonnaministeeriumile ettepaneku: „Leida Elukeskkonna ja Rahvastikuarengu Seltsile Euroopa roheleppe projektide taotluste esitamiseks vajalik raha oma valitsemisala eelarvest. Komisjon toetab „Eesti 2035“ aluspõhimõtet, et iga inimene, pere- ja kogukond ning vabaühendus saab ühiskonnakorralduses kaasa lüüa ja koostööd teha – selleks tuleb anda neile võimalus.“
Tähelepanuväärne on ka see, et edasine Riigikogu Riigieelarve Erikomisjoni juht Tõnis Mölder on olnud sama meelt ja toetas igati Reinsalu otsust.
Riigikogu riigeeelave erikomisjoni otsusega nõustus ka Riigikogu riigikaitsekomisjon, kes arutas teemat 21. novembri istungil 2022. „Keskkonnaministeeriumile on riigieelarve kontrolli erikomisjon oma kirja saatnud ja rahastamise üle otsustamine on Keskkonnaministeeriumi pädevuses.“ Seega toetab Riigikogu riigikaitsekomisjon Riigikogu riigieelarve erikomisjoni otsust vastavate rahaliste vahendite eraldamise kohta uuringute ettevalmistuskulude katmiseks.
Keskkonnaministri Maris Kallase vastusest olukorra lahendamisel 28.12.2022 aga loeme, et Keskkonnaministeeriumi eelarves ei ole ette nähtud eraldi vahendeid projektide ettevalmistamise ja elluviimise toetamiseks, välja arvatud juhtudel, kui need on täiendavalt ja sihtotstarbeliselt ette nähtud riigikogu poolt vastuvõetavas riigieelarves.
Huvitav on ka see, et kui riigieelarve erikomisjon tegi vastava pöördumise keskkonnaministrile juba jaanipäeva paiku, aga keskkonnaminister vastab Riigikogu kirjadele alles peale jõule, rikkudes seega ametikirjadele vastamise head tava. Seega oli keskkonnaministril Madis Kallasel pool aastat aega, et teemakäsitlust rohe- ja biomajandusuuringute sissekirjutamiseks riigieelarvesse teostada. Kuid vaatamata isegi Riigikogu riigieelarve erikomisjoni ettekirjutusele, millega mõustusid ka Riigikogu keskonnakomisjon ja riigikaitsekomisjon, jäetakse tööd teostamata, seades seega ohtu ju inimeste elud ja tervise ning eelneva teostuseks vajaliku looduskeskkonna säilimise.
Mida selline keskkonnaminister Madis Kallase poolne seadusandlik tegematajätmine toob kaasa tavakodanike ja maakondade tasandil või õigem oleks küsida, et mis tavakodanike ja maakonna vaatevinklist üldse toimus? NATO julgeoleku laiast käsitusest tingitult, on riigil kohustuseks tagada kodanike energiaga omavarustamisvõime ja toiduga omavarustamisvõime. See on aga omakorda rohe- ja biomajandusliku ressursi rakendusvõime küsimus. Rakendada saab aga neid ressursse, millest ülevaade olemas on. Maakondlike ja valdade arengukavasid saab aga kokku kirjutada tuginedes nendele ressursi planeeringutele, millest reaalne ülevaade olemas on. Ministrile tehti Riigikogu määrustega ülesandeks need vahendid planeerida ja luua. Keskkonnaminister Madis Kallas jätab selle aga tegemata. Seades seega julgeoleku seisukohalt vaadates ohtu inimeste elu ja tervise. Kummaline on veel see, et ministrit on selles teemas nõustanud kaitseliitlane ja reservohvitser Neeme Suur, kes pole suutnud samuti ministrile selgeks teha, et NATO julgeoleku laia käsitluse võtmeküsimuseks on kütustega ja toiduga omavarustamise küsimuste lahendamine kriisisituatsioonis, mida omakorda saab tagada läbi boiressursi haldamisvõime tagamise ja sellega tuleb tegeleda ennem kriiside teket ehk rahuajal.
Aga vaeme küsimust põhiseaduslikust aspektist. Kõrgema võimu kandja ehk rahvas on valinud endale esindajate kogu ehk parlamendi, kes teeb ministrile määruse julgeolekuolukorra lahendamiseks vajalike vahendite leidmiseks. Minister aga saadab enda otsusega parlamendi sisuliselt pikalt.
Või teine põhiseaduslik aspekt: iga minister, ministri nõunik ja parlamendi saadik on andnud vande põhiseadusliku korra kehtimise tagamiseks. See tähendab, et antakse vanne elukeskkonna säilimise tagamiseks ja eesti rahva säilimiseks selles elukeskkonnas. Elukeskkonna, keele ja kultuuri säilimist saab aga teostada üksnes juhul kui ülevaade ressurssidest on olemas. Rahvusvahelise õiguse alusel on aga põhiseaduslikus korras kehtestatud õiguste eiramine või nende õiguste mitte tagamine võrdsustatud riigireetmisega. Seega, kui ministri tegevus või tegevusetus seab ohtu inimeste elu ja tervise või elukeskkonna säilimise, kus see riik või rahvas võiks ja saaks elada, on ilmselt tegemist riigireetmisega. Seda enam kui vastav minister on andnud vande tagada põhiseaduslikku korda. Sellisel juhul on tegemist veel põhiseadusega kehtestatud ametivande rikkumisega ja seda toetava korruptsiooniga, sest ametivanne antakse põhiseaduslikku korra tagamiseks. Antud juhul sisuliselt seda aga ei täideta. Kui see tegevus või tegevusetus seab ohtu süsteemselt inimeste elu ja tervise ( ja julgeolekuriskidest ülevaate puudumine seda ka on) siis tegemist on ka inimõiguste sügavama rikkumisega ministri poolt.
Einar Eiland, Elukeskkonna ja Rahvastikuarengu Analüütika Keskus


IMFi Euroopa juht: eelarvest saab abiraha jagada vaid mõnda aegaINTERVJUUKriisiolukorras tehtud rutakad otsused võivad riikidele hiljem väga kalliks maksma minna, hoiatab Rahvusvaheline Valuutafond.Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) Euroopa juht Alfred Kammer meenutas veebruari alguses Eestit külastades, et pole siin kaugeltki mitte esimest korda, vaid hakkas Eestiga koostööd tegema juba 1990. aastate algul, kui andis nõu asutuste loomisel ning raha- ja eelarvepoliitika asjus.Miks IMF tõstis euroala majanduskasvu prognoosi?Üleilmselt aeglustuv majanduskasv jõuab sel aastal põhja ja kiireneb 2024. aastal. Euroalal on võrreldes 2022. aastaga järsk majanduskasvu aeglustumine 3,5 protsendilt 0,7 protsendile. Järgmisel aastal majanduskasv kiireneb. See peegeldab Venemaa sõda Ukrainas ja maailmamajanduse mõju.Positiivne on see, et talv pole olnud nii külm, kui kardeti. Maagaasi hind on oodatust odavam. Me pole näinud gaasitarne katkestusi, mis oleksid võinud juhtuda.Ka eelarvepoliitika on olnud mõnevõrra oodatust Loetavam. Seetõttu on see 0,7 protsenti majanduskasvu euroalale meie varasema prognoosiga võrreldes tegelikult majanduskasvu kiirenemine. 2022. aasta oli meie oodatust tugevam. Üleilmselt näeme samasugust pilti. Näeme kiiremat majanduskasvu USAs ja Hiina avanemist koroonapiirangutest.Samas tõstsime me ka 2023. aasta inflatsiooniprognoosi. See vähendab ostujõudu, samal ajal kui rahapoliitika karmistub. See võtab natuke maha majanduskasvu hoogu, mida annavad teised mõjutajad.Kas USA Föderaalreservi ehk keskpanga prognoositud inflatsiooni taltumine on ikka tõsiselt võetav, mitte soovmõtlemine?Kõik keskpangad on juba mõnda aega rahapoliitikat karmistanud, näeme kõikjal rahapoliitilist intressimäärade tõusu. Muidugi arutatakse, kui kaua poliitika karmistamine kestab. Meie arusaam on, et peame ettevaatlikult jälgima majandusnäitajaid ja seda, kuidas rahapoliitika avaldab mõju. Peame saama aru, kuidas inflatsioon töötab. Praegu on väga erakordne aeg, kus meid on tabanud kaks šokki korraga. See teeb ka rahapoliitika selgitamise keeruliseks. Keskpankuritel on keerulised ajad.Kui vaatame pandeemiaaega, siis nii raha- kui ka eelarvepoliitika oli väga hea ja koordineeritud. Näidati head juhtimist ja tugevdati institutsioone. See aitab ka praeguse Venemaa Ukrainasse tungimise šoki ajal.Millist nõu seekord Eestile andsite?Seekord ei andnud me Eestile mingit konkreetset nõu. Arutasime paljusid teemasid, et saada neist paremini aru ja mõista, millised on poliitilised valikuvõimalused.Ega siin ole mingisuguseid teisi teemasid kui mujal. Rahapoliitika on kogu euroalale ühtne ja meie soovitus Euroopa Keskpangale on jätkata intressitõstmist. Tõenäoliselt peavad keskpanga intressimäärad jääma kõrgele pikemaks ajaks. Üldinflatsioon on hakanud euroalal alanema. Kuid alusinflatsioon, kus ei arvestata toidu- ja energiahindadega, kasvab Eestis ja mujal Baltikumis ikka veel ja soovitust kiiremini. Rahapoliitilist karmistamist peab olema rohkem.Meie soovitus eelarvepoliitika vallas on Euroopa riikidele selline, et eelarvepoliitika peaks toetarna rahapoliitikat. Inflatsioon on vaja saada kontrolli alla ja sellest on enim mõjutatud vaesed ja haavatavad, keda eelarvepoliitika peaks aitama. Eelarvepoliitika ei tohiks majanduses kasvatada nõudlust ja peaks olema kokkuhoidlik.Me saame muidugi aru, et energiašokk toob kaasa elatustaseme kriisi. Aga aidata tuleb vaid haavatuid ja selleks peab olema eelarves ruumi. Inimestele on keerulisel ajal abiks sissetulekutoetused. Need meetmed peavad olema ajutised ja hästi suunatud. See ei tohiks olla helikopteriraha kõigile, sest see kasvataks nõudlust ja inflatsiooni. Kõrgemad energiahinnad vähendavad nõudlust ja seda ei tohiks segada.Kui vaatame läinud aasta abipakette, siis energiakulude katmiseks vajas toetust 40 protsenti inimestest. Selleks oleks pidanud meie arvestuste järgi kuluma 0,9 protsenti majanduse kogutoodangust. Aga tegelikult kulus 1,5 protsenti. See tähendab, et raha jagati ka neile, kes oleks ise hakkama saanud. See on inflatsioonivastase võitluse seisukohast halb. Ja halb ka seetõttu, et riigid peavad hakkama keskpikas perspektiivis piirama kulutamist.Meil on märtsis parlamendivalimised. Peaaegu kõik erakonnad lubavad rohkem raha kõigile. Kust see raha võetakse?Praegu on eelarvepoliitika kujundamiseks väga halb aeg. Vaja on senisest palju suuremaid investeeringuid rohepöördesse, digitaliseerimisse ja kaitsetööstusesse.Aga peame samal ajal arvestama, et need megašokid, mida oleme näinud, tulevad ka edaspidi. Et saaks edaspidi vapustustele reageerida, tuleb eelarvepoliitikat koomale tõmmata, et kui majandus ja elanikkond seda vajab, oleks võimalik millegi arvelt aidata. Seda saab teha mitmel moel. Näiteks muutes eelarvekulutuste prioriteete või tõsta makse, kuid see sõltub iga riigi olukorrast eraldi.Eestil on ette näidata aastakümnetepikkune vastutustundliku eelarvepoliitika ajalugu. See on Eestit makromajanduslikult väga hästi aidanud ja riik on saanud ka abi anda. Ootus, et valitsus alati aitab, pakkudes täiendavat sotsiaalset turvalisust, on aga oht, millega poliitikud peavad võitlema. Lõpuks pole täiendavat raha, mida kulutada.Kui tegus on IMF olnud Ukraina abistamisel?Oleme Ukrainat alates mullu märtsi algusest siiani aidanud 2,7 miljardi dollariga. Rahvusvahelistest organisatsioonidest on meil läinud Ukraina aitamiseks suurem osa bilansist kui teistel. Esialgu püüdsime toetada Ukrainat majandusabiga, seejärel toetada makromajanduslikku stabiilsust, et ei tuleks hüperinflatsiooni, riigieelarves oleks raha ja valuuta tuleks riiki. Püüame aidata Ukrainat, et maksutulu kasvaks, et kohalik võlakirjaturg toimiks. Nendest programmidest võib välja kasvada täieulatuslik Ukraina abistamise programm.Ukraina valitsus oli juhtunuks äärmiselt hästi valmis juba kriisi algusest peale. Nad tegutsesid kiiresti ja 24 tundi ööpäevas, et kontrollida šokki. Me küll aitame mõnevõrra, kuid au läheb ikka Ukraina poliitikutele.Millisena näete IMFi rolli siis, kui sõda saab läbi ning tuleb riik ja majandus taas üles ehitada?Meil on roll juba enne seda, kui sõda lõpeb. Kui algab ülesehitus, siis peame vaatama, kuidas majandus areneb. Me oleme valmis Ukrainat ka siis abistama, olgu see tehniline abi, poliitika kujundamise abi või rahastamine. Aitame Ukrainat ennast ja aitame teistel aidata. Kui algab ülesehitus, siis selle raskus jääb erasektori kanda, ja loodame, et suudame nende meelitamiseks luua head tingimused. Mida kiiremini saame sellega pihta hakata, seda parem.Mul on väga hea meel, et ajal, kui Ukraina peab lahinguid, tegeleb Ukraina valitsus juba riigi ja majanduse ülesehitamise küsimustega. Nad on öelnud, et vana majandust nad enam üles ei ehita. Luuakse uus, rohelisem ja digitaalsem majandus. See tähendab, et purustatut ei taastata, ehitatakse midagi uut. Ja siin tuleb mängu poliitika ning korruptsioonivastane võitlus. Valitsus on andnud mõista, et selle suunas tahetakse tarmukalt samme seada.Rahvusvahelise Valuutafondi Euroopa direktori Alfred Kommeri hinnangul on Eestil aidanud viimaste aastate vapustustega toime tulla senine eeskujulik eelarvepoliitika.ROMET KREEK, ajakirjanik


Piiks-piiks - ja raha läinud!Politseisse pöördus Jõhvis elav naine, kellele helistati võõralt numbrilt ja tutvustati end politseiametnikuna. Seejärel ühendati kõne väidetavate COOPi ja LHV panga töötajatega, kes palusid tal sisestada enda PIN1 ja PIN2 koodid. Kelmusega tekitati naisele varalist kahju ligi 13 000 euro eest. OHTULEHT.EE


PolitseiLAPS JÄI ÜLEKÄIGURAJAL AUTO ALLA19. veebruari pärastlõunal sõitis 61aastane mees Kohtla-Järvel Järveküla tee 62 juures sõiduautot Hyundai juhtides otsa liiklusmärkidega reguleeritud ülekäigurajal teed ületanud 11aastasele tüdrukule. Laps toimetati Ida-Viru keskhaigla EMOsse kontrolli.TEELT VÄLJA SÕITNUD AUTOS SAID INIMESED KANNATADA19. veebruari õhtul kaotas 32aastane mees Lüganuse vallas Purtse külas Tallinna-Narva maantee 136. kilomeetril konrolli sõiduauto Honda Jazz üle ning sõitis teelt välja. Autojuht ja sõidukis kaassõitjana viibinud 23aastane naine toimetati Ida-Viru keskhaiglasse kontrolli.LAUPÄEV OLI TÄIS VÄGIVALDA18. veebruaril sai politsei teate, et Jõhvis Kooli tänava kortermajas löödi 41aastast meest. Politseinikud pidasid kahtlustatavana kinni 30aastase mehe.Samal päeval teatati politseile, et Kohtla-Järvel Järveküla tee kortermajas lõi 39aastane mees 53aastast meest.18. veebruaril sai politsei teate, et Sillamäel Viru puiestee kortermajas löödi 44aastast naist. Politseinikud pidasid kinni 41aastase mehe.KOTINUKAL VARASTATI KÜTUST16. veebruaril teatati politseile, et Jõhvi vallas Kotinuka külas varastati sõidukist umbes 600 liitrit kütust.KELMID PETSID NAISELT SUURE SUMMA VÄLJAPolitseisse pöördus Jõhvis elav naine, kellele helistati võõralt numbrilt ja tutvustati end politseiametnikuna. Seejärel ühendati kõne väidetavate Coop ja LHV panga töötajatega, kes palusid naisel sisestada enda PIN1- ja PIN2-koodi. Hiljem avastas naine, et tema kontolt on raha kadunud. Kelmusega tekitati naisele ligi 13 000 eurot kahju.


Kui haige peab olema, et pääseda kohtumõistmisest? Stuudios on Andres ParmasProkuratuuri aastaraamat keskendub küll korruptsioonile, sealhulgas korruptsioonile meditsiinivaldkonnas, aga toob murekohana välja ka kohtumõistmine või uurimise lõpetamise tervislikel põhjustel. Kas see trend on suurenemas ja millistes valdkondades korruptiivne käitumine end veel peidab, sellest räägime Postimehe otsesaates peaprokurör Andres Parmasega.Saatejuht on Ulla Länts.


Uuring: üle 70 protsendi eestlastest on kokku puutunud finantspettuse katsetegaCitadele panga uuringust selgub, et 29% Eesti inimeste hinnangul pole nad kordagi kokku puutunud finantspettuste katsetega. Kõige levinumalt on inimesed saanud petukirju või sõnumeid.Eesti inimestest märkis kokku 41%, et nad on saanud petturitelt meili või sõnumi, 35% märkis, et on saanud petturilt telefonikõne. 8% vastanutest on saanud üleskutse installide telefoni või arvutisse kahtlast tarkvara, 6% hinnangul on petturid lähenenud neile otse tänaval ning 3% märkis, et neid on suunatud võltskodulehele. „29% vastanutest ütles, et nemad ei ole üldse finantspetturitega kokku puutunud ning 3% ei osanud arvata, kas nad on petturitega kokku puutunud või mitte,“ lausus Citadele panga Eesti filiaali jaepanganduse juht Marina Hakiainen.
„On muidugi vägagi tõenäoline, et tegelikult on ka nende 29% seas arvestatav hulk inimesi, kes on küll petmiskatsetega kokku puutunud, aga nad ei ole lihtsalt sellest aru saanud,“ tõdes Hakiainen. „Üldjuhul on finantspettuste osas kõige haavatavamad just vanemad inimesed ja ka küsitlusest on näha, et kõige rohkem oli 60-74 aastaste vanusegrupis neid, kes arvasid, et nad pole pettustega kokku puutunud.“
Hakiainen märkis, et seepärast on ka oluline, et nooremad oma läheastele selgitaks ja õpetaks finantspettuseid ära tundma. „Viimase kolme-nelja aasta jooksul on finantspettustega Eesti inimestelt kätte saadud üle 15 miljoni euro,“ lausus Hakiainen.
Citadele küsitlusest tuli lisaks välja, et nii petukirjade kui ka petukõnede osas hindasid mehed naistest 10% võrra rohkem, et nad on selliste pettustega kokku puutunud.
Võrreldes oma naabritega, on Lätis märksa levinumad finantspettused telefoni vahendusel – kui Eesti inimestest arvas 35%, et on selliseid kõnesid saanud, siis Lätis vastas nii lausa 51% (Leedus 41%). Läti ja Leeduga võrreldes on meil aga vähem petturite katseid panna inimesi installima kahtlast tarkvara. Eestis vastas nii 8%, Lätis 13% ning Leedus 15% inimestest.
Millised on enimlevinud finantspettuste skeemid?
Kuigi pangad kasutavad nutikaid maksete jälgimise süsteeme ja blokeerivad kahtlased tehingud, muudavad petturid ka pidevalt oma meetodeid, et kätte saada ohvri andmed või raha. Siiski on mõned skeemid levinumad, nagu näiteks investeerimispettused, võltsitud ettemaksud, fiktiivsed arved jne. Lähemalt saab neist lugeda hiljutisest artiklist Citadele kodulehelt.


Meie erakonnad, Venemaa ja faktidFakt on see, et 2004 sõlmisid Ühtne Venemaa ja Keskerakond koostöölepingu.
Fakt on see, et 2011. aastal müüsid IRL-i suurkujud Nikolai Stelmach ja Indrek Raudne vene ärimeestele Eestisse elamislube.
Fakt on see, et 19.02.2012 ühinesid Sotsiaaldemokraatlik Erakond ja Vene Erakond Eestis.
Fakt on see, et 2014 veebruaris allkirjastasid Eesti toonane välisminister Urmas Paet ja Vene välisminister Sergei Lavrov Eesti-Vene piirileppe, millega sisuliselt loobuti Tartu Rahu piiridest.
Fakt on see, et 18.04.2019 kohtusid Moskvas Venemaa president Vladimir Putin ja Eesti riigipea Kersti Kaljulaid.
Fakt on see, et üle poole miljardi euro suuruses krüptorahakelmuses ja rahapesus osalemise kahtlusega ärimehed Ivan Turõgin ja Sergei Potapenko olid 2019. aasta europarlamendi valimistel üksikkandidaadina kandideerinud Raimond Kaljulaidi (praegu sots) suurima annetusega toetajad. Turõgin ja Potapenko annetasid kumbki Kaljulaidi kampaania toetuseks 12 500 eurot.
Fakt on see, et 2007-2018 toimus Eestis maailma suurim rahapesuskandaal, kus pesti ühte kokku ca 200 000 000 000 eurot, sellest 23 % oli just Vene raha.
Fakt on see, et kunagised julgeolekujõudude töötajad Metsavas ja Simm olid olnud pikka aega riigireeturid.
Nüüd aga fakt on ka see, et kogu jutt Wagneri ja EKRE seotusest on olnud libauudis ehk infooperatsioon, millega meie „täiesti sõltumatu“ meedia üritab anda oma panust valimistulemuste mõjutamiseks.
Ja veelkord … meenutame, et täpselt neli aastat tagasi üritati EKRE-le meeleheitlikult kleepida külge hoopis natside silti.
Selle kõige juures on EKRE aga ainus parlamendierakond, kelle liikmeskond järjepidevalt kasvab. Liberaalid värisevad.


Luminor: pettuste arv on tõusuteelTALLINN, 21. veebruar, BNS - Luminori pettuste tõkestamise spetsialist Veiko Kiik paneb inimestele südamele, et internetis kaupade ja teenuste ostmisel tuleb olla väga tähelepanelik, sest ostlejate heatahtlikkust kuritarvitada soovivate petturite arv kasvab ning nende võtted muutuvad järjest professionaalsemaks.
„Pettuste arv on kogu maailmas tõusuteel ning kurjategijad võtavad kasutusele aina rohkem uusi skeeme, et inimeste rahale ligi pääseda. Seejuures viiakse pettused sageli läbi nii osavalt, et tagantjärele võib inimestel olla isegi keeruline meenutada ja aru saada, millise tegevuse käigus täpselt ohvriks langeti,“ ütles Kiik.
Üheks heaks pettuse näiteks on palju kasutatud saadetistega seotud pettuse skeem, mille käigus saadetakse mõne tuntud kullerfirma nimel võltssõnumeid paki kättetoimetamise kohta ning näiliselt suunatakse inimene makset tegema. Selle käigus varastatakse aga hoopis inimese kaardiandmed. Teisalt tuleb ette ka juhtumeid, kus inimeste raha või andmeid üritatakse saada heategevuspettuste kaudu ehk annetuste ettekäändel.
Politsei on Eestis eelmise aasta kohta registreerinud 293 panga jäljendamise kelmuse juhtumit, kahjusummaga ligi 1,3 miljonit eurot ning 268 investeerimiskelmuse juhtumit kahjusummaga ligi 3,1 miljonit eurot. Luminori eelmise aasta statistika pinnalt on kõige levinumad petuskeemid endiselt andmepüük, sh petukõned ja SMS-pettused. Üks jagu esines ka armu- ja investeerimispettusi ning veebipõhist müügipettust.
„Eelmisel aastal õnnestus Luminori spetsialistidel päästa umbes kolmandik klientidelt juba välja petetud vahenditest. See tähendab juba ära tehtud ülekannete peatamist ning teistest pankadest vahendite tagasi nõudmist. Kahjuks ei õnnestu sageli siiski juba tehtud samme tagasi pöörata ning tegelikkuses on parim pettusevastane meede ennetus ning inimeste teadlikkuse kasv,“ lisas Kiik.
Üks kõige levinum pettuseliik on andmepüük, mis võib toimuda nii tekstisõnumite, telefonikõnede kui ka e-kirjade kaudu ning mille käigus meelitatakse inimesi avaldama nii isiklikke- kui ka pangaandmeid. Sageli võib saadetud sõnum hõlmata ka pahavara või linke petulehekülgedele. Petturid proovivad muuta oma sõnumid võimalikult usutavaks ja seepärast langevad inimesed paraku skeemide ohvriks.
„Kõige olulisem on teada, et pank ei helista kunagi klientidele, et küsida tema kontonumbrit või maksekaardi üksikasju, nagu kaardi number ja kaardi pöördel olev CVV-kood. Samuti ei paluta kliendil ei kõne, kirja ega ka SMS-i vahendusel internetipanka sisse logida,“ rõhutab Kiik.
Selle aasta alguses on sagenenud ka investeerimiskelmused, kus inimestega võetakse telefoni teel ühendust ning pakutakse kiiret kasumi teenimise võimalust. Esineb ka juhtumeid, kus suhtluse käigus paigaldatakse ohvri arvutisse programm, mis võimaldab seadet distantsilt juhtida ning tehinguid seeläbi lihtsalt teha.
Luminori pettuste tõkestamise spetsialisti sõnul on kõige olulisem veenduda alati saabunud sõnumite, telefonikõnede ja e-kirjade autentsuses. Kahtluse korral ei tohi kindlasti oma andmeid kolmandate osapooltega jagada ning kõik pakkumised, mis tunduvad uskumatult head, et olla tõsi, seda üldjuhul polegi.
Näiteid enim levinud petuskeemide kohta ning nõuandeid, kuidas nendes olukordades käituda, leiab veebilehelt https://luminor.ee/petuskeemid .
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Rahandusminister: Ukraina loodab täiemahulisele programmile IMF-igaKIIEV, 21. veebruar, BNS – Ukraina loodab täiemahulisele pikaajalisele programmile Rahvusvahelise Valuutafondiga (IMF), ütles rahandusminister Serhi Martšenko.
Täiendava välisrahastuse vajadus Ukraina 2023. aasta eelarvepuudujäägi katmiseks on hetkel 10 miljardit dollarit, programmi avamine Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) toel aitaks seda puudujääki vähendada ning säilitada makromajanduslik ja rahanduslik stabiilsus, ütles Martšenko esmaspäeval Kiievis kohtumisel IMF-i juhi Kristalina Georgievaga.
"Eelmisel nädalal jõudsime IMF-i missiooni käigus ekspertide tasemel kokkuleppele seireprogrammi ülevaatamises fondi direktorite nõukogu kaasamisega. Sellega seoses ootame arutelu alustamist täisväärtusliku programmi üle IMF-i toel, mis aitab tagada 2023. aasta esmatähtsad, eelkõige humanitaar- ja sotsiaalvaldkonna eelarvekulud," ütles minister.
Martšenko märkis, et lisaks rahaliste vahendite otsesele kaasamisele IMF-ist aitab täiemahuline programm mobiliseerida toetust ka teistelt rahastajatelt.
Georgieva prognoosis 18. veebruaril Müncheni julgeolekukonverentsil CNBC Internationalile antud usutluses, et osapooled liiguvad läbirääkimistel uue programmiga seotud küsimustes edasi väga kiiresti.
"Me ei räägi pikast ajast. Miks? Sest selle nelja kuu hoogsa tööga (seireprogrammi raames) on  pandud alus. Kiirus on väga oluline. Jõuame järelduseni (programmi kohta) mitte liiga kauges tulevikus," ütles IMF-i juht.
"Täna ma ei oska rohkem midagi öelda. Aga ma tean, et nendes erakorralistes sõjatingimustes ei ole aeg Ukraina sõber. Nii et me räägime mõnest nädalast, mitte väga pikast ajast," lisas ta.
Georgieva märkis, et on väga rahul selle neljakuulise Ukraina ametivõimudega tiheda suhtluse tulemusega, milleks oli seireprogrammi läbivaatamine nõukogu osalusel väga kõrgete hinnetega.
"Oleme käsitlenud küsimusi, mis on  fiskaalpoliitikas, avalikus halduses ja korruptsioonitõrjes ning rahandussektori töös Ukraina jaoks väga olulised. See suurepärane tulemus sillutab teed, et fondi töö saaks täielikult tegeleda muredega. Ja ma võin täie vastutustundega öelda, et Ukraina vajab tõepoolest sel väga kriitilisel ajal IMF-i," rõhutas Georgieva.
Ta selgitas, et Ukraina rahavajadus on endiselt märkimisväärne.
"Me hindame selle tänavu kuskil 40-48 miljardi dollari vahele ja kuna riik vajab sõjamajanduse korraldamiseks tõesti IMF-i poliitilist tuge, ei ole see tühine asi," lisas fondi juht.
Tema sõnul näeb IMF pärast seda, kui Ukraina sisemajanduse kogutoodang (SKT) langes eelmisel aastal 30 protsenti sel aastal väljavaadet majanduskasvu taasalustamiseks.
Baltic News Service


Priit Uring: “vilepuhumine” kui totrusOlen kuulnud, et vilepuhumine on totrus ja tegelikult olen ka endise kriminaalõiguse praktikuna ja praeguse pensionärina ise samasugusel arvamusel.
Miks on see nii? Kelle huvides on vilepuhumise teema sootsiumis üldse üles kerkinud? Ja kelle huvides sellekohast eelnõu püütakse viimasel ajal lausa silmapaistva järjekindlusega  sünnitada ja koostada ning mitte ainult koostada, vaid ka kehtestada? See tähendab parlamendis arutusele panna ja õigusaktina vastu võtta. Seni ei ole see õnneks veel korda läinud, aga edaspidi võib minna küll, nagu viimase aja märgid näitavad.
Tähendus Vikipeediast
Mõiste “vilepuhumine” pärineb kaudselt (täpne terminin on “vilistamine”) spordi sõnavarast ja viitab algses tähenduses kohtunikule, kes vile puhumisega peatab vea kahtlusel mängu. Teise seletuse kohaselt on mõiste pärit korrakaitsest, viidates politseinikule, kes palub pealtnägijatelt vilega abi kurjategija tabamisel.
Terminina on eestikeelne “vilepuhuja” ingliskeelse whistleblower’i vastena avalikus kasutuses kinnistumas. Eesti õigusaktides seda siiski veel ei kasutata. Terminite “korruptsioonijuhtumist teatanud isik” (§ 6 lg 4) ja “teavitaja” (§ 6 lg 3) ebaõnnestunud vaheldumine korruptsioonivastase seaduse viimases redaktsioonis annab märku sellest, et uue korruptsioonivastase seadusega ei loodud veel ühest vastet inglise vilepuhujale (whistleblower), mis on saanud maailmas sama levinud tähistuseks kui ombudsman. Küllap annab see segadus vilepuhuja eestikeelse vastega märku ka sellest, et õiguslik regulatsioon ei ole veel ammendav.
Ei tahaks üldse mitte peatuda lähemalt selle mõiste õiguslikul tähendusel, sest selgub, et ka õigusteoreetiliselt on vilepuhumise mõiste ise segane ja laialivalguv ning igal juristil võib selle kohta vabalt olla oma arvamus. Sellepärast eelistaksin avaldada mitte ainult juristi seisukohta, vaid ka tavainimese ja veidi ka nii-öelda kirjamehe mõttearendust.
Sestap väidangi veel kord, et vilepuhumisele jääb külge ikkagi lihtlabase pealekaebamise vari, mida lapsesuu nimetaks ka kitumiseks. Ja see annab vilepuhumisele juurde infantiilse, ebaeetilise ning isegi amoraalse varjundi. Seetõttu võib vilepuhumine olla seoses veelgi pahaendelisema ilminguga, nimelt reetmisega. Teame ju küll, et näiteks riigireetmine on üks raskemaid kuritegusid üldse. Aga kummalisel kombel ei räägitagi vilepuhumise puhul mitte niivõrd kuritegevusest laiemas tähenduses, kuivõrd püütakse seda seostada raskemini avastatava korruptsiooniga. Avalikkusele tahetakse sealjuures sisendada, et vilepuhumine olevat justkui mingi ennenägematult kasulik vahend ja võte, võib olla et koguni mingi issanda vits (kirjutaja liialdus) korruptsiooni vastu võitlemisel.
Kurjusest edasi mõlgutades jõuame varem või hiljem tõendite kogumise tähenduse juurde, sest pahategusid tuleb tõendada, sealjuures seaduses ettenähtud ja lubatud piires. Aga kas on ja kui palju on juba praegu olemasolevaid seaduses ettenähtud varjatud võimalusi kuritegude avastamiseks ja tõkestamiseks?
Järgnevalt aga ei saa enam üle ega ümber viitamisest juba kehtivatele õigusaktidele ja samuti ametitele, kus toimub võitlus mitmete valgustkartvate ja ohtlike nähtuste vastu ühiskonnas nii sees- kui välispidiselt.
Politsei ja piirivalve seadus näeb ette selle kohta  järgmist:
§ 751.   Kaasamine salajasele koostööle
(1) Jälitustoimingute tegemise tagamiseks või teabe kogumiseks võib politsei kasutada salajasele koostööle kaasatud isikut.
(2) Salajasele koostööle kaasatud isik käesoleva seaduse tähenduses on isik, kelle koostöö politseiga ei ole kolmandatele isikutele teada. /…/
(5) Salajasele koostööle kaasatud isikud on kohustatud hoiduma teadvalt väära või laimava teabe edasiandmisest ning hoidma saladuses neile koostöö käigus teatavaks saanud andmed, samuti jälitustoimingute tegemisel kasutatavad vahendid, meetodid ja taktika. /…/
(8) Isiku kaasamise dokumenteerimise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
§ 755.   Teesklemine
(1) Jälitustoimingute tegemise tagamiseks võib Politsei- ja Piirivalveamet teeselda eraõiguslikku juriidilist isikut, tema struktuuriüksust või organit või välisriigi äriühingu filiaali. /…/
(3) Valdkonna eest vastutav minister annab kirjaliku nõusoleku isiku või välisriigi äriühingu filiaali teesklemiseks Politsei- ja Piirivalveameti peadirektori põhistatud taotlusel, milles näidatakse:
1) isiku teesklemise vajadus;
2) teeseldava isiku liik;
3) isiku teesklemise kulud;
4) isiku teesklemise kestus, kui see on kindlaks määratav. /…/
§ 756.   Variisiku kasutamine
(1) Jälitustoimingute tegemiseks, nende tegemise tagamiseks või teabe kogumiseks võib politsei kasutada variisikut. /…/
(4) Politseiametnikust variisikul on kõik politseiametniku kohustused niivõrd, kuivõrd see ei too kaasa muudetud identiteedi paljastamist.
(5) Variisiku isik jäetakse salastatuks ka pärast jälitustoimingu lõpetamist, kui avalikustamine võib seada ohtu variisiku või tema lähikondsete elu, tervise, au või hea nime või vara või tema edasise tegutsemise variisiku või politseiagendina.
Samuti näeb Kaitseväe korralduse seadus analoogseid võimalusi ette. Ja lisaks sellel on olemas veel üks kõiki  jõuametkondi käsitlev ehk täpsemalt Julgeolekuasutuste seadus, kus samuti on fikseeritud vajalikud teemakohased õigused must-valgel ja täiesti ühemõtteliselt:
§ 232.   Salajane koosseisuline julgeolekuasutuse ametnik ja töötaja
(1) Julgeolekuasutus võib julgeolekuasutuse juhi otsuse alusel nimetada ametikohale või võtta tööle salajase koosseisulise julgeolekuasutuse ametniku või töötaja.
(2) Salajane koosseisuline julgeolekuasutuse ametnik või töötaja käesoleva seaduse tähenduses on julgeolekuasutuse ametnik või töötaja, kelle teenistus- või töösuhe julgeolekuasutusega ei ole kolmandale isikule teada ning kes kogub varjatult teavet või aitab tagada teabe kogumise varjatuse. /…/
§ 241.   Isiku kaasamine salajasele koostööle
(1) Julgeolekuasutusel on õigus kaasata teovõimeline füüsiline isik tema nõusolekul salajasele koostööle.
(2) Salajasele koostööle kaasatud isik käesoleva seaduse tähenduses on isik, kelle koostöö julgeolekuasutusega ei ole kolmandale isikule teada.
(3) Julgeolekuasutuse ja salajasele koostööle kaasatud isiku koostööna käsitatakse teabe varjatud kogumist või toimingu tegemist julgeolekuasutuse ülesandel, võttes arvesse käesoleva seaduse §-s 23 sätestatut. /…/
(5) Salajasele koostööle kaasatud isik on kohustatud hoiduma teadvalt väära või laimava teabe edasiandmisest ning hoidma saladuses koostöö julgeolekuasutusega, talle salajase koostöö käigus teatavaks saanud andmed, samuti teabe kogumisel kasutatavad vahendid, meetodid ja taktika.
(6) Salajasele koostööle kaasatud isikul on õigus keelduda toimingu tegemisest tema lähedase isiku suhtes.
Need eelnevalt viidatud avalikud õigusaktid on soovi korral igale asjahuvilisele lähemaks tutvumiseks kättesaadavad interneti kaudu elektroonilise Riigi Teataja lehekülgedel. Ja nende taustal on vilepuhumisest kui veidrusest rääkimine enam kui põhjendatud. Vilepuhumise seadustamine aga oleks ühelt poolt ohuks demokraatiale üldse ja teiselt poolt midagi veelgi hullemat ja nimelt: see oleks nähtamatuks ajendiks võimalikule võimuliialdusele jõuametites. Järelikult oleks ehk tõesti mõistlikum selleteemaline algatus hoopistükkis paberihundi lõugade vahele torgata.
Ka on praegusel heitlikul ajal ning Ukraina sõja õõvastaval taustal rahvaasemikel arvatavasti hulga kasulikum ette võtta midagi palju mõistlikumat, kui seda on üks ilmne euroliialdus.
Priit Uring


President Alar Karis annab üle riiklikud teenetemärgidTeisipäeval annab president Alar Karis Viimsi Artiumis toimuval «Eesti tänab» sündmusel üle riiklikud teenetemärgid inimestele, kelle pühendumus oma tööle ja kogukonnale on muutnud Eesti elu paremaks. «Iseseisvuspäeva eel tänab Eesti Vabariik oma teenetemärkidega inimesi, kelle töö ja tegevus on aidanud muuta Eestit paremaks, kaitstumaks, sõbralikumaks ja hoolivamaks,» kirjutas president Alar Karis riigi teenetemärkide andmise otsuse eessõnas.
«Riigi teenetemärgid on tunnustus Eesti inimestele ja meie toetajatele välisriikides nende pühendumuse, igapäevase visaduse, ka vapruse eest. Neid kõiki – erinevate elualade esindajaid – ühendab sihikindlus kutsetöös või kogukondlikus tegevuses ning nende summa annab Eestile jõu ja sitkuse, teadmised ja ettevõtlikkuse, hoolimise ja tähelepanelikkuse,» toonitas Karis.

Kes saavad teenetemärgi?

Eestile osutatud teenete tunnustuseks pälvib riikliku autasu 167 inimest. Möödunud aastal tunnustati teenetemärkidega 148 inimest. Postimees Grupi töötajatest pälvivad teenetemärgi fototoimetuse juht Erik Prozes ja Lõuna-Eesti Postimehe ajakirjanik Arved Breidaks.
Riigivapi III klass
Kaimo Kuusk - diplomaat, Eesti suursaadik Ukrainas
Indrek Saar - poliitik, kultuuritegelane
Riigivapi V klass
Margus Gering - diplomaat, Eesti saatkonna asejuht Ukrainas
Viktoria Ladõnskaja-Kubits - poliitik, ajakirjanik
Valgetähe III klass
Tiit Aleksejev - kirjanik, Eesti Kirjanike Liidu esimees
Tarmo Loodus - koolijuht, kutsehariduse edendaja
Urve Raudmäe-Tauts - ooperilaulja
Valgetähe IV klass
Rein Agur - lavastaja ja teatrikunsti edendaja
Riin Alatalu - muinsuskaitse edendaja
Liina Areng - küberturvalisuse ja digiteenuste edendaja
Ivar Dembovski - ettevõtja
Mart Erik - metsandusettevõtja
Ivo Fridolin - biomeditsiinitehnika edendaja, Tallinna Tehnikaülikooli professor
Kalle Hamburg - põllumajandusettevõtja
Olaf Herman - SA Maarja Küla toetaja, ehitusettevõtja
Allar Hint - Eesti tennise edendaja
Larissa Jõgi - andragoog, täiskasvanuhariduse edendaja
Anneli Kana - külaliikumise edendaja
Kristjan Kangur - korvpallur
Ragnar Klavan - jalgpallur
Kalle Koov - ettevõtluse arendaja Saaremaal
Kaarel Kotkas -ettevõtja
Nataša Kotšergina - koolijuht, hariduselu edendaja Sillamäel
Tiiu Kull - botaanik, loodusturismi edendaja, Eesti Maaülikooli emeriitprofessor
Ingvar Kuusk - ettevõtja
Luule Kösler - koolijuht, hariduselu edendaja Tallinnas
Johanna-Maria Lehtme - Ukraina abistamise korraldaja
Arvo Leibur - kontsertmeister, Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia professor
Viive Ligi - riigikohtunik
Enn Listra - majandusteadlane
Toomas Luhaäär - Naissaare elu edendaja, advokaat
Ado Lõhmus - keskkonnapoliitika edendaja
Kristjan Mäe - riigiametnik
Matis Mäeker - rahapesu tõkestamise edendaja
Hannes Möllits - riigiametnik
Ander Ojandu - Ukraina abistaja, ettevõtja
Andres Ojari - arhitekt, Eesti Kunstiakadeemia professor
Jüri Okas - arhitekt ja kunstnik
Mait Palts - ettevõtluse edendaja
Andra Pärsimägi - ringkonnakohtunik
Meelis Pärtel - botaanik, Tartu Ülikooli professor
Aare Reintam - küberturbe edendaja, Eesti-Ukraina koostöö arendaja
Raivo Suviste - teleprodutsent
Roomet Sõrmus - põllumajanduse edendaja
Jassi Zahharov - ooperilaulja
Kalev Tamm - filmiprodutsent, animafilmi arendaja
Kretel Tamm - prokurör
Kaarel Tarand - ajakirjanik, ühiskonnaelu edendaja
Tiina Tegelmann - kultuurielu edendaja Jõgevamaal
Kristel Toming - prokurör
Ilmar Tõnisson - muusikaelu edendaja Pärnus
Tarmo Vahter - ajakirjanik
Maarja Vaino - kultuurielu edendaja
Raivo Vasnu - ettevõtja, ettevõtluse edendaja Ida-Virumaal
Siim Veski - geoloog, Tallinna Tehnikaülikooli professor
Veiko Veskimäe - ettevõtja, kohaliku elu edendaja Järvamaal
Andres Vosman - riigiametnik
Valgetähe V klass
Evi Arujärv - kultuurielu edendaja
Aili Avi - kohaliku elu edendaja Järvamaal
Julia Bali - ajakirjanik
Arved Breidaks - ajakirjanik
Ivan Buhalko - polügrafist
Jaan Elgula - muusik, raadioajakirjanik
Larissa Gorbunova - iluvõimlemise treener
Hanna Kanep - kõrghariduse korraldaja
Mart Kangro - tantsukunsti edendaja
Astrid Kannel - ajakirjanik
Elma Killing - rahvatantsu edendaja Pärnumaal
Jaagup Kippar - informaatika edendaja
Ana Kontor - erivajadustega laste hariduse edendaja
Toivo Kotov - orienteerumisspordi ja kohaliku elu edendaja Valgamaal
Vahur Käärik - ettevõtja Põlvamaal
Nikolai Laanetu - zooloog, teaduse populariseerija
Anne Lange - tõlkija, tõlkekultuuri arendaja
Anu Lensment - Ukraina vabatahtlik abistaja, moekunstnik
Vassili Lillepuu - seto kultuuri edendaja
Hendrik Lindepuu - tõlkija, poola kirjanduse tutvustaja
Toomas Lunge - muusik
Jaak Lõhmus - filmikriitik
Heiki Meos - ehitusinsener
Kristi Mühling - kandleõpetaja ja -mängija
Liisa Ojaveer - riigiametnik
Aleksandr Openko - Ida-Virumaa koduloo tutvustaja
Janika Oras - rahvaluule- ja muusikateadlane
Mai Palo - raamatupoe pidaja Viljandis
Marika Parv - põllumajanduse edendaja Võrumaal
Erik Prozes - pressifotograaf
Jüri Puidet - kutseõpetaja Pärnus
Siiri Põlluveer - ujumistreener
Jaan Pärn - ehtekunstnik
Maire Raadik - keelekorraldaja ja keeleteadlane
Helmut Raamat - kergejõustikutreener
Anne Raiste - ajakirjanik
Peeter Randaru - kergejõustikukohtunik
Jaana Ratas - Ukraina vabatahtlik abistaja
Valdo Rebane - rahvatantsu edendaja
Leevi Reinaru - kohaliku elu edendaja Läänemaal, vaimulik
Kaido Reivelt - füüsika populariseerija
Katre Riisalu - raamatukogunduse edendaja
Anne Ruussaar - kunstiteadlane
Raul-Stig Rästa - muusik
Külliki Saldre - näitleja
Hendrik Sal-Saller - muusik
Rein Sikk - ajakirjanik
Mart Siliksaar - sulgpallitreener
Kristi Soopalu - eesti keele õpetaja
Arvo Suppi - ettevõtja Pärnus
Kristjan Svirgsden - teleoperaator
Olga Sööt - raamatukoguhoidja Viljandimaal
Karl Treffner - hariduselu toetaja
Ilmar Trull - luuletaja
Tambet Tuisk - näitleja
Eda Tärk - spordielu edendaja Hiiumaal
Külli Tüli - helirežissöör
Toivo Unt - muusik, Eesti džässi edendaja
Aino Villand - kauaaegne eesti keele õpetaja
Valgetähe medal
Rutt Kotke - koolibussi juht Lääne-Virumaal
Anne Saluneem - Tallinna Loomaaia talitaja
Eesti Punase Risti II klass
Kuno Tammearu - Päästeameti peadirektor
Eesti Punase Risti III klass
Natan-Toomas Aro - laste südamekirurg
Ain Kaare - hematoloog
Anne Kallaste - nakkushaiguste arst
Mall Lepiksoo - perearst Lääne-Virumaal
Regina Rooneem - onkoloog
Pilleriin Soodla - nakkushaiguste arst
Gert Teder - päästeametnik
Liis Toome - lastearst
Mirja Varik - hematoloog
Eesti Punase Risti IV klass
Niina Jaagumets - erakorralise meditsiini õde
Küllike Kaldoja - sotsiaaltöötaja Tartumaal
Andras Laugamets - erakorralise meditsiini edendaja
Pille Märtin - nakkushaiguste arst
Tatjana Plahhova - vereteenistuse arendaja
Tiina Simson - lastepsühholoog
Anu Susi - lastepsühhiaater
Helgi Tammur - ämmaemand
Külli Teder - proviisor
Kristiina Treial - kiusamisvaba kooli eestvedaja
Mart Vare - päästeametnik
Eesti Punase Risti V klass
Mare Kangur - SOS Lasteküla pereema
Priit Paabo - vereandja
Hendrik Pärnamägi - vereandja
Tauri Türkson - vereandja
Kaimo Vahter - vereandja
Kotkaristi III klass
Darius Jauniškis - Eesti-Leedu julgeolekualase koostöö edendaja
Tarvo Kruup - politseiametnik, politseikolonelleitnant
John V. Meyer III - Eesti-Ameerika Ühendriikide julgeolekualase koostöö edendaja, kindralmajor
Vahur Murulaid - Eesti-Ukraina kaitsekoostöö edendaja, kolonel
Andris Sprivul - Eesti-Ukraina kaitsekoostöö edendaja, kolonelleitnant
Kotkaristi IV klass
Agu Kipso - kaitsepolitseiametnik
Hannes Perk - politseiametnik, politseimajor
Kristjan Roots - kaitsepolitseiametnik
Ivar Sammal - tegevväelane, major
Kotkaristi V klass
Rudolf Esper - demineerija
Peeter Ilison - kaitseliitlane, nooremleitnant
Tõnu Janter - politseiametnik, politseikapten
Žanna Kreštšenko - politseiametnik, politseikapten
Andrus Sojone - politseiametnik, politseikapten
Kotkaristi kuldrist
Tanel Kallend - tegevväelane, veebel
Maarjamaa Risti II klass
Donald John Bacon - Eesti-Ameerika Ühendriikide julgeolekualase koostöö edendaja, Ameerika Ühendriikide esindajatekoja liige
Rubén Marinelarena Gallego - Eesti-Ameerika Ühendriikide julgeolekualase koostöö edendaja, Ameerika Ühendriikide esindajatekoja liige
Charles Ernest Grassley - Eesti-Ameerika Ühendriikide julgeolekualase koostöö edendaja, Ameerika Ühendriikide senaator
Avril Danica Haines - Eesti-Ameerika Ühendriikide julgeolekualase koostöö edendaja, Ameerika Ühendriikide Riikliku Luuredirektoraadi juht
Maarjamaa Risti III klass
Paul Michaelsson - Eesti-Rootsi koostöö edendaja
Maarjamaa Risti IV klass
Christopher Colin MacLehose - kirjastaja, eesti kirjanduse tutvustaja Suurbritannias
Maarjamaa Risti V klass
Ahti Esko Kärki - Eesti-Soome päästealase koostöö edendaja
Pekka Linnainen - Eesti-Soome suhete edendaja


Kuidas sul seal  Leedus läheb?Eesti on Põhjamaa. Sellest ajast saadik, kui ma eelmise aastatuhande lõpul esimest korda Eesti pinnal jala maha panin, olen seda väidet lugematuid kordi kuulnud. See on mõistagi müüt. Ning mõistagi ei ole müüt tõe vastand, vaid selle üks võimalikke väljendusvorme.Koidula ajast saadik on ehitatud Soome silda. Põhjanaabri kaudu nähti teed Euroopasse, mõni pooldas isegi kaksikriigi moodustamist. Soome staatust Põhjamaana ei sea keegi enam kahtluse alla. Molotovi-Ribbentropi pakti salaprotokollis oli Soome üks neljast Balti riigist, aastast 1955 on ta aga Põhjamaade Nõukogu täieõiguslik liige ja nüüdseks tundub, nagu oleks ta seal alati olnud.Miks ei võiks ka Eesti olla osa Põhjamaade formaalsest koostööst?Kui tegu oleks ainult rahvuslusest toituva sümboolse sooviga ennast Ida-Euroopast või nõukogude minevikust distantseerida, oleks Põhjala-retoorika iseenesest ootuspärane, kuid sellest ei järelduks sugugi, et Eesti oleks selle klubi loomulik liige. Kas näeme siin soovmõtlemist?Transparency Internationali korruptsioonitajuindeks hindab korruptsiooni määra avalikus sektoris ja poliitikakujundamises tajutuna välisekspertide ja äriringkondade silmis. Eesti jagab siin kohta (trummipõrin!) Islandiga - teise Põhjamaade hulka kuuluva väikeriigiga, kus „kõik tunnevad kõiki“. Selles mõttes oleme üsnagi Põhjamaa, eriti kui arvestada ajaloolist lähtepunkti, aga korruptsioonivastase võitluse esirinnas on Põhjamaade kõrval ka näiteks Singapur, kus pressivabadusega on palju kurvemad lood. Kuidas on sellega Eestis?Vastuse annab meile ühendus Piirideta Ajakirjanikud: 2021. aasta seisuga on maailmas pressivabadusega kõige paremad lood Norras, Taanis, Rootsis ja ... Eestis. Viiendal kohal on Soome. Singapur on 139. kohal. Ent pressivabadus on muidugi ainult osa vabadusest. Kuidas on lood vabaduse ja demokraatiaga laiemalt? Vaatame Freedom House'i ülevaadet ja saame teada, et Eesti oma 94 punktiga on taas täpselt ühel joonel Islandiga ... ning tublisti eespool vabaduse majakast USA-st.Eestlastele siin liigseid üllatusi pole. Seda me kõik ju teame - nagu teame ka seda, kes on Karlsson katuselt, Pipi Pikksukk ning Sööbik ja Pisik, rääkimata Knut Hamsunist ja Kristiina Lauritsatütrest. Teame sedagi, et sugugi kõik ei ole hästi ning me ei ole veel liiga igav Põhjamaa.Me vaidleme, protestime ja kirume, leiutame ja parandame. Jah, paneme ära, aga ka teeme ära. Ning kuna keegi meid selle eest ei karista, läheb vahel mõni asi ka paremaks.Aeg on edasi läinud. Olime kunagi nõukogude vabariik - aga kas hakkame rääkima ka endisest Vene tsaaririigist või endisest Taani asumaast? Igaüks teab ju, et ööd on siin mustad, ütles Pantalone. Igaüks teab ju, et Eesti on Põhjamaa, ütleb eestlane minus. Ent norralasena tean, et igaüks seda ei tea - kas või üks mu lapsepõlvetuttav, kes Norra külapoes küsis, kuidas mul seal Leedus läheb.„Eestis,“ täpsustasin, „ikka Eestis!“ „Nojah, mina kutsun seda kõike Leeduks,“ kuulutas ta. Kui ma oleksin oma naabrimehe käest küsinud, milliste riikidega tal Eesti seostub, ei oleks Põhjamaad olnud tema võimalike vastuste hulgas. Eesti on väike, maailm on suur ja kõik tahavad tähelepanu. Aegunud ettekujutused jäävad püsima, kui keegi neid ei muuda. Rohkem kui kunagi varem on vaja neid, kes ehitavad silda Eesti ja Põhjamaade vahel, ja see ei saa olla ainult teiste Põhjamaade ülesanne.Norra keelt on Tartu Ülikoolis katkematult õpetatud aastast 1992. Iseseisvuse taastamisest saadik on Eesti rahvusülikoolis olnud võimalik valida erialaks rootsi, taani või norra keelt ja kultuuri.Selle tulemusena on Eestis tublisti juurde tulnud skandinaavia keelte ja kultuuride spetsialiste, tõlkijaid ja vahendajaid. Samuti on lisandunud Tartu Ülikoolis õppinud ja Norra ülikoolides töötavaid eestlasi, kes tegelevad skandinaavia keeltega kõrgtasemel. Nende kultuuritundjate tegevuse mõju ühiskonnas ei pruugigi olla väga nähtav, kuid on sellest hoolimata suur.Eesti vajab Põhjamaid. Põhjamaad vajavad enda seas ka Eestit. Sellest ei pruugita siiski aru saada. Et saavutada mõistmist, on vaja vahendajaid, kes mõistavad kultuuri ja konteksti, kes orienteeruvad ja oskavad kaasa rääkida nii Skandinaavias kui ka Eestis.Ent mida tähendab Skandinaavia? Norra ei ole Rootsi. Taani ei ole Norra. Kuigi nii keeleliselt kui ka kultuuriliselt on neil riikidel väga palju ühist, on nende kultuur ja ajalugu erinevad, samamoodi nagu Eestil ja Soomel.Vahel võib isegi tunduda, et eestlane mõistab Norrat paremini kui nii mõnigi rootslane - ning vastupidi, Norras võib olla Eesti ajaloo mõistmiseks eeldusi, mida Rootsis ei ole. Selles perspektiivis tuleks vaadata küsimust, kuidas ülikooli skandinavistika osakonda edasi arendada.Üks tee oleks keskenduda peamiselt rootsi keelele ning tutvustada taani ja norra keelt vaid nii palju, et nende tekste suudetaks vähese vaevaga lugeda. Selle tulemusena tuhmuksid siinsetes arusaamades Skandinaavia riikide ja kultuuride erinevused.„Kuidas sul läheb seal Rootsis?“ „Norras, ikka Norras.“„Nojah, mina kutsun seda kõike Rootsiks.“ „Ei saa me läbi Lätita,“ kõlab vana laul. Ega ka Norrata. Murepilved Euroopa kohal on sünged ja sõpra on vaja tunda. Kui ma eestlasena midagi tean, siis seda, et ööd on siin mustad. Ning seda, mis tunne on, kui skandinaavlane ei oska Baltimaid eristada või peab neid kõiki Leeduks või Ida-Euroopaks. Seda võiks hea kultuuritundmisega parandada."Rohkem kui kunagi varem on vaja neid, kes ehitavad silda Eesti ja Põhjamaade vahel. See ei saa olla ainult teiste Põhjamaade ülesanne."ØYVIND RANGØY, norra keele ja kirjanduse külalislektor, norra-eesti luuletaja


Kert Kingo: ebainimlikud Südamekodud ja “Kindlates kätes Eesti”. Õud tuleb pealeVaatasin esmaspäeval saadet reformierakondlaste ettevõttes Südamekodud OÜ toimunust ning meenusid sellesama partei juhi ja riigi peaministri sõnad “Meie tahame kaasaegset ja avatud Eestit” ning “Eesti on tulnud tagasi”.
Saates näidati, kuidas ettevõttes, mille tegevusvaldkonnaks on märgitud tervishoid ja sotsiaalhoolekanne ning mis pakub HOOLDEkodu teenust jäeti hoolealune ilma söögi ja joogita ning teda hoiti ebainimlikes tingimustes… ühesõnaga inimest piinati, piinati julmalt!
Karistusseadustiku kohaselt on see käsitletav:
§ 118. Raske tervisekahjustuse tekitamisena;
§ 121. Kehalise väärkohtlemisena;
§ 123. Ohtu asetamisena.
Sotsiaalkaitseminister, kes selle valdkonna eest vastutab ja kes on samuti reformierakondlane, teatab tuima ükskõiksusega, et probleemid Värska Südamekoduga olid talle teada, aga valdkonnas polevat ressursse järelevalvega tegelemiseks.
Tagasiastumisele minister loomulikult ei mõtlegi. Ka kriminaalmenetlust ei paista olevat plaanis alustada. Omasid ju ei puututa!
Politsei ja prokuratuur vaikivad, on peidus. Ka meedia vaikib kuriteo toimepanemise osas.
Ja nüüd mõtlengi selle tagasitulnud, kaasaegse ja avatud Eesti peale ning õud tuleb peale. Kuhu veel?
Hoiame oma toiduahelat ja korruptsiooni “kindlates kätes”! Nii või?”
Kert Kingo, EKRE Riigikogu saadik


Uuring: üle 70 protsendi eestlastest on kokku puutunud finantspettuse katsetegaCitadele panga uuringust selgub, et 29% Eesti inimeste hinnangul pole nad kordagi kokku puutunud finantspettuste katsetega. Kõige levinumalt on inimesed saanud petukirju või sõnumeid.
Eesti inimestest märkis kokku 41%, et nad on saanud petturitelt meili või sõnumi, 35% märkis, et on saanud petturilt telefonikõne. 8% vastanutest on saanud üleskutse installide telefoni või arvutisse kahtlast tarkvara, 6% hinnangul on petturid lähenenud neile otse tänaval ning 3% märkis, et neid on suunatud võltskodulehele. „29% vastanutest ütles, et nemad ei ole üldse finantspetturitega kokku puutunud ning 3% ei osanud arvata, kas nad on petturitega kokku puutunud või mitte,“ lausus Citadele panga Eesti filiaali jaepanganduse juht Marina Hakiainen.
„On muidugi vägagi tõenäoline, et tegelikult on ka nende 29% seas arvestatav hulk inimesi, kes on küll petmiskatsetega kokku puutunud, aga nad ei ole lihtsalt sellest aru saanud,“ tõdes Hakiainen. „Üldjuhul on finantspettuste osas kõige haavatavamad just vanemad inimesed ja ka küsitlusest on näha, et kõige rohkem oli 60-74 aastaste vanusegrupis neid, kes arvasid, et nad pole pettustega kokku puutunud.“
Hakiainen märkis, et seepärast on ka oluline, et nooremad oma läheastele selgitaks ja õpetaks finantspettuseid ära tundma. „Viimase kolme-nelja aasta jooksul on finantspettustega Eesti inimestelt kätte saadud üle 15 miljoni euro,“ lausus Hakiainen.
Citadele küsitlusest tuli lisaks välja, et nii petukirjade kui ka petukõnede osas hindasid mehed naistest 10% võrra rohkem, et nad on selliste pettustega kokku puutunud.
Võrreldes oma naabritega, on Lätis märksa levinumad finantspettused telefoni vahendusel – kui Eesti inimestest arvas 35%, et on selliseid kõnesid saanud, siis Lätis vastas nii lausa 51% (Leedus 41%). Läti ja Leeduga võrreldes on meil aga vähem petturite katseid panna inimesi installima kahtlast tarkvara. Eestis vastas nii 8%, Lätis 13% ning Leedus 15% inimestest.
Millised on enimlevinud finantspettuste skeemid?
Kuigi pangad kasutavad nutikaid maksete jälgimise süsteeme ja blokeerivad kahtlased tehingud, muudavad petturid ka pidevalt oma meetodeid, et kätte saada ohvri andmed või raha. Siiski on mõned skeemid levinumad, nagu näiteks investeerimispettused, võltsitud ettemaksud, fiktiivsed arved jne. Lähemalt saab neist lugeda hiljutisest artiklist Citadele kodulehelt.


Ekspert hindab: Jüri Ratas ei pääsenud ainsana tööintervjuu esimesest voorust edasiNädala jooksul intervjueerisid Delfi ajakirjanikud erakondade esimehi, et näha, kes neist sobiks kõige paremini peaministriks. Eesti Väitlusseltsi hinnangu järgi oli kõige nõrgem tööintervjuu Jüri Ratasel, kuid kriitikat said ka teised erakondade esindajad.
Tööintervjuud peaministrikandidaatidega on väga tervitatav nähtus Eesti valimisdebattide maastikul, pannes fookusesse erakonna esimehed, mitte nende parteid. See on hea viis näha, millised suhtlejad esipoliitikud on, sest iga tööintervjuu põhiline eesmärk on ju lisaks kandideerimiskriteeriumite täitmisele mõista ka inimest ennast, kuidas ta mõtleb ja kuidas ta suhtleb.
Nii oskab valija ka hinnata, milliseks võiks kujuneda selle esipoliitiku valitsusaeg – kas ta on pigem sõbralik ja kompromisse otsiv, kas ta on pigem kiire ja konkreetne otsustaja jne. Nagu iga tööintervjuuga, sõltub intervjuude sisukus intervjueerijatest ning tegelik sobivus selgub alles tööpostil. Võib ju vabalt juhtuda, et just sinu jaoks olulised küsimused ei tulnudki intervjuu ajal jutuks, kuid esmase tunnetuse intervjuud ikkagi annavad.
Kui aga tegemist oleks päris tööintervjuudega, siis suhteliselt kindlalt võib öelda, et kutsest järgmisesse vooru jäi ilma Jüri Ratas, sest ta oli kõikidest intervjueeritavatest kõige tüdinuma olekuga ja küsimustele vastates ajakirjanikega kõige vastandlikum. Küsimusele, miks ta sooviks peaministriks saada, kõlas üks võrdlemisi emotsioonitu vastus, et ta on seda tööd varem teinud. Kahtlemata kõikide värbajate lemmikvastus!
Kõige keerulisem valimislubadus: Lauri Hussar (Eesti 200)
Peaministri, aga ka intervjueeritava rolli puhul on kahtlemata oluline, et kandidaadi sõnumid oleksid selged ja mõjusad. Sõnumite selgusega oli kõige rohkem kimpus Lauri Hussar, kes ajakirjanike küsimustele konkreetsete tegevuste kohta vastas enamasti väga üldiselt, näiteks küsimusele, kas Hussar on proovinud ehitusregistrisse andmeid sisestada, saime vastuseks: „Olen isiklikult bürokraatiaga kokku puutunud.“ Seda pattu esines aga ka teistes poliitikute intervjuudes.
Peamiselt paistis siit intervjuust välja Eesti 200 üldine mure, et räägitakse pika plaani olulisusest ja väärtustest, kuid ei suudeta lihtsalt ja efektiivselt selgitada, mida see pikk plaan päris elus tähendaks. Delfi „Tööintervjuude“ põhjal võiks anda talle kõige keerulisema valimislubaduse tiitli, mis ajas tal endalgi keele sõlme – Eestist peab saama rahvuslikul kapitalil tuginevate globaalsete ettevõtete asukoht.
Kõige suurem eneseupitaja: Martin Helme (EKRE)
Iga intervjueeritav teab, et oluline on jätta endast hea ja edukas mulje. Selle eesmärgi saavutamiseks kasutavad mõned näiteks strateegiat „rõhuta enda saavutusi“. Sellest rahvatarkusest võttis Martin Helme kahe käega kinni ja sõnas juba intervjuu algusminutitel, et tema pidas viimase kümne aasta parimat rahandusministriametit.
Pole ju paha lugu, kui saad tööintervjuul öelda, et oled kuue teise samal positsioonil töötanud inimesega võrreldes kõige kõvem. Kahjuks ei kuulnud, milliste kriteeriumite alusel ta selle võrdluse tegi, kuid selline enesekindel lähenemine tasus kindlasti ära, sest ta saavutas kiirelt kontrolli ruumi ning olukorra üle – ei olnud ühtegi küsimust, mis oleks teda rajalt maha viinud.
Samas võib selline iseteadlik lähenemine ka ohtlik olla, kui lausutakse julgeid, kuid tõestuseta väiteid. Näiteks lausus Helme: „Meil on liiga palju inimesi, kes istuvad kontorites maksumaksja raha eest ja tegelevad kellegi teise kontrollimisega. Need inimesed peaksid majanduses tegema midagi kasulikku.“ Kui need inimesed tegelevad näiteks korruptsiooni madalal hoidmisega, siis võib nende tegevus just olla majandusele õitsengule väga oluline, aidates suurendada ettevõtjate enesekindlust Eestis äri teha ja investeerida.
Kõige suurem Reformierakonna poliitika esiletooja: Jüri Ratas (Keskerakond)
Võiks ju eeldada, et kõige rohkem rõhutab Reformierakonna poliitikat selle esinaine Kaja Kallas, kuid tööintervjuudest selgus hoopis vastupidine, sest Jüri Ratas kasutas intervjuul kandideerimise vanarauda – pole oluline, kui hea kandidaat oled sina, oluline on, kui kehv on su vastaskandidaat.
Näiteks küsimusele, mida teeksite majanduse õitsele toomiseks, vastas Ratas, et ei teeks seda, mida Reformierakond teeb. Nii pidid intervjueerijad päris palju pingutama, et teada saada tegevusi, mida Ratas ja Keskerakond Eestis teeks, selle asemel et kuulda, mida Reformierakond on Eestis siiani valesti teinud.
Ratase intervjuust paistis kõige enam välja ka seda, et intervjuul osalemine ei ole talle meelt mööda, olles küsimustele vastamisel pigem napisõnaline ja põhjendustes vastandlik, segades nii mõnelgi korral intervjueerijatele vahele.
Kõige parem ristküsitlusele reageerija: Lauri Läänemets (SDE)
Lauri Läänemets on taibukalt ära õppinud selle, kuidas kuulata intervjueerijate küsimusi ja vastata neile nii, et see oma sihtgrupile õige vastusena tundub. Ehk siis, kuigi intervjueerijad küsisid palju teravaid küsimusi, suutis ta neile kiirelt ja konkreetselt vastata, raamistades küsimuse sobivalt ümber.
Näiteks küsimusele, kas ei võiks riigikaitsekulutusi vähendada ja selle arvelt teisi elanikkonna gruppe toetada, selgitas ta ühelt poolt, miks riigikaitsekulutused on tema jaoks olulised, kuid sidus selle samaaegselt SDE fookuses oleva rahva toimetuleku küsimusega.
Samuti ei hoidnud ta tagasi intervjueerijate hinnangutele vastu vaidlemast, kui intervjueerijad proovisid raamistada Riina Sikkuti sõnavõttu kui ettevõtlusele vaenulikku poliitilist hoiakut, mistõttu võib uskuda, et riigikogu infotunnis peaministrina ta küsimustele vastustega võlgu ei jääks.
Kõige parem demagoogiale reageerija: Kaja Kallas (Reformierakond)
Vahel juhtub tööintervjuudel nii, et küsitakse küsimusi, mille püstitusega sa ei nõustu või mis on demagoogilised. Võrreldes teiste kandidaatidega näitas Kaja Kallas kõige rohkem peensust laetud ja kallutatud küsimustega toimetulekul, reageerides näiteks kiirelt väitele, kas rohepööre on viinud rahva vaesusesse, selgitades, kuidas Eestil on võimalik sellest võita. Võrreldes teiste kandidaatidega paistab Kallas aga enim silma statistika ja konkreetsete näidete kasutamisega, tuues esile näiteks elektri ja gaasi hinna alanemise protsendid erinevatel aegadel.
Kõige selgemad põhimõtted: Helir-Valdor Seeder (Isamaa)
Kõikides tööintervjuudes on esipoliitikud üritanud rõhutada väärtuspõhisust, kuid Helir-Valdor Seeder on ainus, kes suutis praktiliselt igas vastuses väga selgelt enda ja partei maailmavaate ning väärtused välja tuua. Näiteks küsimusele, kas parteikaaslase Urmas Reinsalu otsus riigist Vene saadikud välja saata oli seotud valimiskampaaniaga, suutis ta üheaegselt selgitada, miks see otsus oli õigustatud, kui ka meenutada, et selle valitsuse valitsemisaeg ongi lühike ja arvestatav osa kattub valimisperioodiga, liigutades iga olulise otsuse vastuvõtmise valimistele lähedale.
Samuti suutis Seeder väga hästi rõhutada, milliseid tegevusi on nad ellu viinud, et enda maailmavaadet rakendada, näiteks pensionireformi või peretoetuste kirjeldamisega. Eelkõige suutis Seeder jätta endast rahuliku ja põhimõttelise parteijuhi mulje, kes lähtub otsuste väärtusest, mitte nende populaarsusest.


Peaminister: Tai üldvalimised peetakse maisBANGKOK, 21. veebruar, AFP-BNS – Tai peab üldvalimised mais, ütles peaminister Prayut Chan-O-Cha teisipäeval.
Armeejuhina 2014. aastal esile kerkinud ja 2019. aastal vastuoluliste valimistega võimule tõusnud Prayut ütles ajakirjanikele, et saadab parlamendi laiali märtsis.
Tai põhiseaduse kohaselt tähendab see valimisi maikuus, paljude vaatlejate hinnangul on tõenäoline kuupäev 7. mai.
Tai majandus on raskes seisus, kuna elutähtis turismisektor on saanud kannatada pandeemia tõttu ning 68-aastase valitsusjuhi populaarsus on langenud, kuid jaanuaris teatas ta, et kavatseb uuesti kandideerida.
Prayut kandideerib vastloodud Ruam Thai Sang Chart parteiga ning praegune võimupartei Palan Pracharath Partei (PPRP) nimetas asepeaministri Prawit Wongsuwani oma kandidaadiks peaministri kohale järgmistel valimistel.
Kampaania juba käib terves riigis ning peamine opositsioonipartei Pheu Thai teeb tugevat agitatsioonitööd oma peamistes kantsides riigi kirdeosas.
Kuigi Pheu Thai on küsitlustes tugeval positsioonil, siis praegune Tai põhiseadus, mis on koostatud sõjaväelise hunta võimu ajal, annab armeega seotud erakondadele tugeva eelise.
Valimised on esimesed pärast 2020. aastat, mil kuningriigis leidsid noorte eestvedamisel aset massimeeleavaldused, millega nõuti poliitilisi reforme ning pretsedenditult ka muudatusi monarhia rollist ühiskonnas. Kuningapere kritiseerimine on Tai seaduste kohaselt sisuliselt keelatud ja rangelt karistatav.
Pheu Thai seab üheks peamiseks kandidaadiks valitsusjuhi kohale Paetongtarn Shinawatra, kes on endise peaministri Thaksin Shinawatra tütar.
Miljardärist ettevõtja Thaksin kukutati peaministri kohalt 2006. aasta riigipöördega ning ta elab omal valikul eksiilis, et vältida korruptsioonisüüdistusi, mis tema sõnul on poliitiliselt motiveeritud.
AFP – Baltic News Service


Galerii: president Karis andis kätte riiklikud teenetemärgid   Viimsi Artiumis toimus teisipäeval "Eesti tänab" tseremoonia, kus president Alar Karis andis üle riiklikud teenetemärgid neile inimestele, kelle pühendumus oma tööle ja kogukonnale on muutnud Eesti elu paremaks.   President Alar Karis tunnustas tänavu vabariigi aastapäeva eel riikliku teenetemärgiga 167 inimest.   Riigivapi III klass  Kaimo Kuusk - diplomaat, Eesti suursaadik Ukrainas Indrek Saar - poliitik, kultuuritegelane  Riigivapi V klass  Margus Gering - diplomaat, Eesti saatkonna asejuht UkrainasViktoria Ladõnskaja-Kubits - poliitik, ajakirjanik  Valgetähe III klass  Tiit Aleksejev - kirjanik, Eesti Kirjanike Liidu esimeesTarmo Loodus - koolijuht, kutsehariduse edendajaUrve Raudmäe-Tauts - ooperilaulja  Valgetähe IV klass  Rein Agur    - lavastaja ja teatrikunsti edendajaRiin Alatalu - muinsuskaitse edendajaLiina Areng - küberturvalisuse ja digiteenuste edendaja Ivar Dembovski - ettevõtjaMart Erik - metsandusettevõtjaIvo Fridolin - biomeditsiinitehnika edendaja, Tallinna Tehnikaülikooli professorKalle Hamburg - põllumajandusettevõtja Olaf Herman - SA Maarja Küla toetaja, ehitusettevõtjaAllar Hint - Eesti tennise edendajaLarissa Jõgi - andragoog, täiskasvanuhariduse edendajaAnneli Kana - külaliikumise edendajaKristjan Kangur - korvpallurRagnar Klavan - jalgpallurKalle Koov - ettevõtluse arendaja SaaremaalKaarel Kotkas -ettevõtjaNataša Kotšergina - koolijuht, hariduselu edendaja SillamäelTiiu Kull - botaanik, loodusturismi edendaja, Eesti Maaülikooli emeriitprofessorIngvar Kuusk - ettevõtjaLuule Kösler - koolijuht, hariduselu edendaja TallinnasJohanna-Maria Lehtme - Ukraina abistamise korraldajaArvo Leibur - kontsertmeister, Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia professorViive Ligi - riigikohtunikEnn Listra - majandusteadlaneToomas Luhaäär - Naissaare elu edendaja, advokaatAdo Lõhmus - keskkonnapoliitika edendajaKristjan Mäe - riigiametnikMatis Mäeker - rahapesu tõkestamise edendajaHannes Möllits - riigiametnikAnder Ojandu - Ukraina abistaja, ettevõtjaAndres Ojari - arhitekt, Eesti Kunstiakadeemia professorJüri Okas - arhitekt ja kunstnikMait Palts - ettevõtluse edendajaAndra Pärsimägi - ringkonnakohtunikMeelis Pärtel - botaanik, Tartu Ülikooli professorAare Reintam - küberturbe edendaja, Eesti-Ukraina koostöö arendajaRaivo Suviste - teleprodutsentRoomet Sõrmus - põllumajanduse edendajaJassi Zahharov - ooperilauljaKalev Tamm - filmiprodutsent, animafilmi arendajaKretel Tamm - prokurörKaarel Tarand - ajakirjanik, ühiskonnaelu edendajaTiina Tegelmann - kultuurielu edendaja JõgevamaalKristel Toming - prokurörIlmar Tõnisson - muusikaelu edendaja PärnusTarmo Vahter - ajakirjanikMaarja Vaino - kultuurielu edendajaRaivo Vasnu - ettevõtja, ettevõtluse edendaja Ida-VirumaalSiim Veski - geoloog, Tallinna Tehnikaülikooli professorVeiko Veskimäe - ettevõtja, kohaliku elu edendaja JärvamaalAndres Vosman - riigiametnik  Valgetähe V klass  Evi Arujärv - kultuurielu edendajaAili Avi - kohaliku elu edendaja JärvamaalJulia Bali - ajakirjanikArved Breidaks - ajakirjanikIvan Buhalko - polügrafistJaan Elgula - muusik, raadioajakirjanikLarissa Gorbunova - iluvõimlemise treenerHanna Kanep - kõrghariduse korraldajaMart Kangro - tantsukunsti edendajaAstrid Kannel - ajakirjanikElma Killing - rahvatantsu edendaja PärnumaalJaagup Kippar - informaatika edendajaAna Kontor - erivajadustega laste hariduse edendajaToivo Kotov - orienteerumisspordi ja kohaliku elu edendaja ValgamaalVahur Käärik - ettevõtja PõlvamaalNikolai Laanetu - zooloog, teaduse populariseerijaAnne Lange - tõlkija, tõlkekultuuri arendajaAnu Lensment - Ukraina vabatahtlik abistaja, moekunstnikVassili Lillepuu - seto kultuuri edendajaHendrik Lindepuu - tõlkija, poola kirjanduse tutvustajaToomas Lunge - muusikJaak Lõhmus - filmikriitikHeiki Meos - ehitusinsenerKristi Mühling - kandleõpetaja ja -mängijaLiisa Ojaveer - riigiametnikAleksandr Openko - Ida-Virumaa koduloo tutvustajaJanika Oras - rahvaluule- ja muusikateadlane Mai Palo - raamatupoe pidaja ViljandisMarika Parv - põllumajanduse edendaja VõrumaalErik Prozes - pressifotograafJüri Puidet - kutseõpetaja PärnusSiiri Põlluveer - ujumistreenerJaan Pärn - ehtekunstnikMaire Raadik - keelekorraldaja  ja keeleteadlaneHelmut Raamat - kergejõustikutreenerAnne Raiste - ajakirjanikPeeter Randaru - kergejõustikukohtunikJaana Ratas - Ukraina vabatahtlik abistajaValdo Rebane - rahvatantsu edendajaLeevi Reinaru - kohaliku elu edendaja Läänemaal, vaimulikKaido Reivelt - füüsika populariseerijaKatre Riisalu - raamatukogunduse edendajaAnne Ruussaar - kunstiteadlaneRaul-Stig Rästa - muusikKülliki Saldre - näitlejaHendrik Sal-Saller - muusikRein Sikk - ajakirjanikMart Siliksaar - sulgpallitreenerKristi Soopalu - eesti keele õpetajaArvo Suppi - ettevõtja PärnusKristjan Svirgsden - teleoperaatorOlga Sööt - raamatukoguhoidja ViljandimaalKarl Treffner - hariduselu toetajaIlmar Trull - luuletajaTambet Tuisk - näitlejaEda Tärk - spordielu edendaja HiiumaalKülli Tüli - helirežissöörToivo Unt - muusik, Eesti džässi edendajaAino Villand - kauaaegne eesti keele õpetaja  Valgetähe medal  Rutt Kotke - koolibussi juht Lääne-VirumaalAnne Saluneem - Tallinna Loomaaia talitaja  Eesti Punase Risti II klass  Kuno Tammearu - päästeameti peadirektor  Eesti Punase Risti III klass  Natan-Toomas Aro - laste südamekirurgAin Kaare - hematoloogAnne Kallaste - nakkushaiguste arstMall Lepiksoo - perearst Lääne-VirumaalRegina Rooneem - onkoloogPilleriin Soodla - nakkushaiguste arstGert Teder - päästeametnikLiis Toome - lastearstMirja Varik - hematoloog  Eesti Punase Risti IV klass  Niina Jaagumets - erakorralise meditsiini õdeKüllike Kaldoja - sotsiaaltöötaja TartumaalAndras Laugamets - erakorralise meditsiini edendaja Pille Märtin - nakkushaiguste arstTatjana Plahhova - vereteenistuse arendaja Tiina Simson - lastepsühholoogAnu Susi - lastepsühhiaaterHelgi Tammur - ämmaemandKülli Teder - proviisor Kristiina Treial - kiusamisvaba kooli eestvedajaMart Vare - päästeametnik  Eesti Punase Risti V klass  Mare Kangur - SOS Lasteküla pereemaPriit Paabo - vereandjaHendrik Pärnamägi - vereandjaTauri Türkson - vereandjaKaimo Vahter - vereandja  Kotkaristi III klass  Darius Jauniškis - Eesti-Leedu julgeolekualase koostöö edendaja Tarvo Kruup - politseiametnik, politseikolonelleitnantJohn V. Meyer III - Eesti-Ameerika Ühendriikide julgeolekualase koostöö edendaja, kindralmajorVahur Murulaid - Eesti-Ukraina kaitsekoostöö edendaja, kolonelAndris Sprivul - Eesti-Ukraina kaitsekoostöö edendaja, kolonelleitnant  Kotkaristi IV klass  Agu Kipso - kaitsepolitseiametnikHannes Perk - politseiametnik, politseimajorKristjan Roots - kaitsepolitseiametnikIvar Sammal - tegevväelane, major  Kotkaristi V klass  Rudolf Esper - demineerijaPeeter Ilison - kaitseliitlane, nooremleitnantTõnu Janter - politseiametnik, politseikaptenŽanna Kreštšenko - politseiametnik, politseikaptenAndrus Sojone - politseiametnik, politseikapten  Kotkaristi kuldrist   Tanel Kallend - tegevväelane, veebel  Maarjamaa Risti II klass  Donald John Bacon - Eesti-Ameerika Ühendriikide julgeolekualase koostöö edendaja, Ameerika Ühendriikide esindajatekoja liigeRubén Marinelarena Gallego - Eesti-Ameerika Ühendriikide julgeolekualase koostöö edendaja, Ameerika Ühendriikide esindajatekoja liigeCharles Ernest Grassley - Eesti-Ameerika Ühendriikide julgeolekualase koostöö edendaja, Ameerika Ühendriikide senaatorAvril Danica Haines - Eesti-Ameerika Ühendriikide julgeolekualase koostöö edendaja, Ameerika Ühendriikide Riikliku Luuredirektoraadi juht  Maarjamaa Risti III klass  Paul Michaelsson - Eesti-Rootsi koostöö edendaja  Maarjamaa Risti IV klass  Christopher Colin MacLehose - kirjastaja, eesti kirjanduse tutvustaja Suurbritannias  Maarjamaa Risti V klass  Ahti Esko Kärki - Eesti-Soome päästealase koostöö edendajaPekka Linnainen - Eesti-Soome suhete edendaja    					Toimetaja:  Mirjam Mäekivi


Luminor: pettuste arv on tõusuteelLuminori pettuste tõkestamise spetsialist Veiko Kiik paneb inimestele südamele, et internetis kaupade ja teenuste ostmisel tuleb olla väga tähelepanelik, sest ostlejate heatahtlikkust kuritarvitada soovivate petturite arv kasvab ning nende võtted muutuvad järjest professionaalsemaks.«Pettuste arv on kogu maailmas tõusuteel ning kurjategijad võtavad kasutusele aina rohkem uusi skeeme, et inimeste rahale ligi pääseda. Seejuures viiakse pettused sageli läbi nii osavalt, et tagantjärele võib inimestel olla isegi keeruline meenutada ja aru saada, millise tegevuse käigus täpselt ohvriks langeti,» ütles Kiik.
Üheks heaks pettuse näiteks on palju kasutatud saadetistega seotud pettuse skeem, mille käigus saadetakse mõne tuntud kullerfirma nimel võltssõnumeid paki kättetoimetamise kohta ning näiliselt suunatakse inimene makset tegema. Selle käigus varastatakse aga hoopis inimese kaardiandmed. Teisalt tuleb ette ka juhtumeid, kus inimeste raha või andmeid üritatakse saada heategevuspettuste kaudu ehk annetuste ettekäändel.
Politsei on Eestis eelmise aasta kohta registreerinud 293 panga jäljendamise kelmuse juhtumit, kahjusummaga ligi 1,3 miljonit eurot ning 268 investeerimiskelmuse juhtumit kahjusummaga ligi 3,1 miljonit eurot. Luminori eelmise aasta statistika pinnalt on kõige levinumad petuskeemid endiselt andmepüük, sh petukõned ja SMS-pettused. Üks jagu esines ka armu- ja investeerimispettusi ning veebipõhist müügipettust.
«Eelmisel aastal õnnestus Luminori spetsialistidel päästa umbes kolmandik klientidelt juba välja petetud vahenditest. See tähendab juba ära tehtud ülekannete peatamist ning teistest pankadest vahendite tagasinõudmist. Kahjuks ei õnnestu sageli siiski juba tehtud samme tagasi pöörata ning tegelikkuses on parim pettusevastane meede ennetus ning inimeste teadlikkuse kasv,» lisas Kiik.

Kuidas end pettuste vastu kaitsta?

Üks kõige levinum pettuseliik on andmepüük, mis võib toimuda nii tekstisõnumite, telefonikõnede kui ka e-kirjade kaudu ning mille käigus meelitatakse inimesi avaldama nii isiklikke kui ka pangaandmeid. Sageli võib saadetud sõnum hõlmata ka pahavara või linke petulehekülgedele. Petturid proovivad muuta oma sõnumid võimalikult usutavaks ja seepärast langevad inimesed paraku skeemide ohvriks.
«Kõige olulisem on teada, et pank ei helista kunagi klientidele, et küsida tema kontonumbrit või maksekaardi üksikasju, nagu kaardi number ja kaardi pöördel olev CVV-kood. Samuti ei paluta kliendil ei kõne, kirja ega ka SMSi vahendusel internetipanka sisse logida,» rõhutas Kiik.
Selle aasta alguses on sagenenud ka investeerimiskelmused, kus inimestega võetakse telefoni teel ühendust ning pakutakse kiiret kasumi teenimise võimalust. Esineb ka juhtumeid, kus suhtluse käigus paigaldatakse ohvri arvutisse programm, mis võimaldab seadet distantsilt juhtida ning tehinguid seeläbi lihtsalt teha.
Luminori pettuste tõkestamise spetsialisti sõnul on kõige olulisem veenduda alati saabunud sõnumite, telefonikõnede ja e-kirjade autentsuses. Kahtluse korral ei tohi kindlasti oma andmeid kolmandate osapooltega jagada ning kõik pakkumised, mis tunduvad uskumatult head, et olla tõsi, seda üldjuhul polegi.


VÄRSKENDAME MÄLU: Kaja Kallas kurdab välismeedias EKRE teemalEconomist avaldas 2019. aasta veebruari lõpus endiste NSV liiduvabariikide korruptsiooniteemalises loos Kaja Kallase kommentaari, milles viimane kurtis, et "nad [EKRE] tahavad kõike hävitada".
"Kõige" all mõtles kallas "institutsioone, mis on teinud Eestist avatud ja eduka tehnoloogiateadliku ühiskonna". Majandusväljaanne lisas, et Kallas "kaotas EKREst rääkides enesevalitsuse".
Economist rääkis Eestist kui "kriuksuvalt puhtast" korruptsioonita riigist.
Toona olid juba ära toimunud Silvergate'i ja Autorollo skandaalid. Just oli arvatavasti lõppenud Venemaa vähemalt sadade miljardite eurodeni küündiv rahapesu läbi Eesti pankade.
Economist nendib artikli lõpus: "Lucan Way ja Adam Casey Toronto Ülikoolist leiavad, et endised Nõukogude vabariigid, kus oli olemas sügavalt juurdunud rahvuslik liikumine, demokratiseerusid [pärast NSVL lagunemist] paremini."
Kaja Kallas kandideerib 5. märtsil toimuvatel parlamendi valimistel Harju- ja Raplamaal.
Toimetas Karol Kallas


PÄEVA TEEMA | Lauri Hussar Putini kõnest: Putin reetis oma pikaaegsed kamraadidVladimir Putini tänane suur kõne, mis pidi lööma laineid ja juhtima tähelepanu kõrvale Joe Bideni eilselt Kiievi visiidilt, kujunes haledaks ja valelikuks eneseõigustuseks.
Kõnest jäi tähelepanuväärseima osana kõrva see, kuidas Putin reetis oma pikaaegsed kamraadid, kui rääkis lääne majandusmudelist kaugenemise vajadusest. Ta kritiseeris teravalt Vene ärimehi, kes lääne sanktsioonide all jäid ilma oma läänes olevatest luksusjahtidest ja varast. Putini sõnul ta oli neid hoiatanud.
„Mitte ühelgi tavalisel venelasel polnud kahju neist, kes kaotasid oma raha lääne pankades, isegi siis, kui raha oli teenitud ausal moel,“ ironiseeris Putin oma hiljutiste kamraadide üle. Seejärel ütles ta, et edaspidi ajagu Vene ärimehed oma asju Venemaal. See oli ka üks neljast korrast, millele õukond aplodeeris püsti seistes.
Putini kõnes oli selgelt rohkem valesid kui tõele vastavaid väiteid. Ei tea, kas viimaseid üleüldse oligi. Kõige suurem valedepakett puudutas mõistagi Ukraina sõda ja selle põhjuseid. Sõja vallapäästjaks olid tema sõnul lääneriigid, kes ei astunud ühtegi sammu, et pingeid leevendada. Tegu on juba vana retoorikaga ja see läks käiku ajal, mil oli selge, et Putini Blitzkrieg kukub läbi.
Loomulikult ei puudunud Putini retoorikast ka juba tavaks saanud jutupunktid Ukraina tuumapommiambitsioonist ja inimkatseid tegevatest biolaboratooriumitest. Need olid laual ka siis, kui oli vaja sõja alustamist põhjendada.
Lisaks kõlas ohtralt süüdistusi ukrainlaste aadressil, kes kasutavad kõikvõimalikul viisil natsisümboolikat. Kõik see oli nii etteaimatav ja tavapärane, et ka publik propagandistidest, kõrgetest riigiametnikest, rahvasaadikutest ja juhtivatest sõjaväelastest võttis kõne vastu leigelt, lausa ükskõikselt, ajades omavahel juttu. Nii mõnigi haigutas või muigas.
Ainult kommunist Gennadi Zjuganov ja tema jüngrid kirjutasid usinalt riigipea mõtteid paberile. Aasta tagasi telekaamerate ees üles astunud suurest sõjapealikust ei olnud aga eriti midagi järele jäänud. Pigem meenutas ta ennast õigustavat pisivarast, kes on vahele jäänud ja ei tea, kuidas oma kimbatusega toime tulla.
Mõistagi ei puudunud kõnest ka tuumaähvardus desarmeerimisleppest taganemise näol, aga ka selles ei olnud midagi üllatavat. Tavaline putinlik väljapressimine, mille vastu ollakse täna oluliselt immuunsemad, kui veel aasta aega tagasi.
Pannes Putini kõne võrdlusesse president Bideni eilse Kiievi visiidiga, siis on selge, et nii Ukraina kui lääne ühtsus on viimase kahe päevaga oluliselt jõudu juurde saanud, samas kui Venemaa positsioon pigem halvenemas. Kui lääne abi ja Ukraina motivatsioon püsivad, siis muutub üha tõenäolisemaks Ukraina tingimustel sõlmitav rahu.


Andrei Hvostov Putini kõnest: lääne sanktsioonid ei mõju Venemaale. Ärgem petkem endIdanaabri juures muutusteta. Kõik õitseb ja õilmitseb, lokkab ja edeneb, vähemalt Kremli arvates.
Kremli peremees pidas teisipäeval kõne Venemaa Föderaalkogule. Kõnet oodati ja kardeti, sest diktaator võinuks kuulutada välja sõja kogu universumi vastu koos üldmobilisatsiooniga. Ta ei teinud seda.
Selle asemel tüütas ta publikut hiigelpika halvasti liigendatud kõnega, kus segunesid loosunglikud üleskutsed ja propagandistlikud ülistused pikkade sotsiaalmajanduslike ülevaadetega, pseudoajaloolised sedastused, ebatõed, põlgus lääne aadressil. Ja kohutavalt palju kordusi.
Mingi hetk hakkas publik silmanähtavalt nihelema, paljud ei suutnud varjata igavlevat näoilmet. Brežnevi aegasid mäletavatel inimestel tekkis täielik déjà-vu tunne – vanale mehele on ette pandud tekst, mille ta kannatlikult ette kannab, rääkides hiilgavast tulevikust ja sama hiilgavast olevikust, olgu reaalsus milline tahes.
Seal oli hästi palju stampe. Võinuks mängida bingo-lotot, trükkides kaartidele teatud väljendid. Näiteks nagu „lääne loomalik irve“, „ukraina neonatsid“, „lesbid ja homod“, „kindel plaan“, „anti-Venemaa“. Ja iga kord, kui väljend kõlab, see läbi tõmmata, hüüdes „bingo!“.
Uudis oli vast see, et publiku hulgas istusid sõjainvaliidid-veteranid, kellele antakse nüüd roheline tuli erinevatele võimutasanditele jõudmiseks. Seda kõnepidaja lubas. Sõda kui sotsiaalne lift, vahend väärtuslike inimeste väljasõelumiseks. Üldse – sõda pole õnnetus, vaid suur arenguvedur. Astudes avatud vastasseisu läänega, on Venemaa sunnitud toetuma oma sisemistele ressurssidele, nii intellektuaalsetele, tehnilistele kui innovaatilistele. Suurelt öeldes lausa tsivilisatoorsetele.
Kõik on hästi, rääkis Kremli peremees. Kindel areng ja helge tulevik.
Eraldi pühendas ta aega läänega miilustavate vene ärimeestega sõitlemisele. Kes olla seal nüüd sanktsioonide alla sattunud, kellelt on nende vara röövitud ja keda peetakse seal teise järgu inimesteks, isegi kui nad on endale ostnud krahvide tiitlid.
Tundus, et ta rääkis selliste ebapatriootlike ärituusade – keda tema enda ümbruskonnas pole vähe – kannatustest parastavalt. Õige vene äriinimene peab investeerima ja elama Venemaal. Ka tema lapsed peavad olema Venemaal. Mitte elama ja õppima kusagil läänes. Järelikult – Venemaa sulgumine iseendasse on kuulutatud ideaaliks.
Kui Kremli peremees isegi tundus mõnedes oma kõne kohtades igavlevat, siis ebapatriootlikest ärimeestest rääkides oli tunda sisemist põlemist. Mõnes kohas veel. Siis, kui ta tsiteeris viimase tsaari Nikolai II aegset peaministrit Pjor Stolõpinit: „Venemaa kaitsmisel peame me kõik ühendama, kooskõlastama oma kohustused ja õigused selleks, et toetada ülimat ajaloolist õigust – Venemaa õigust olla tugev.“
Kuna lääne eesmärk olla juba alates 19. sajandist täpselt vastupidine – Venemaa nõrgestamine –, siis... otsige välja bingoloto kaart ja kriipsutage läbi järjekordne „lääne agressioon ida suunas“, „natside mahitamine“ ja „Kiievi režiim“.
Lääne mõttekojad lammutavad kõne nüüd juppideks ja lasevad eri fragmendid retortidest ja spektraalanalüüsi laboritest läbi, püüdes aru saada, mida pagan see kõik tähendas.
Ennekõike tähendab see seda, et lääne rakendatud majandussanktsioonid ei mõju. Pole vaja tegelda enesepettusega – Kremlil on raha ja vahendeid sõja jätkamiseks ning vaadates teatud ajaliselt distantsilt eelmisel kevadel juhtunut, siis sanktsioonide tulemusena Kremli finantsolukord ainult paranes.
Lääs pani impordi kinni ja Venemaa sisene tarbimine kukkus kivina. Ent Venemaa eksport läände jätkus ja sealt teenitud raha hulk kasvas hüppeliselt. Kreml suples rahas. Kui enne sõda moodustas tulu tooraine väljaveost Venemaa eelarves 40 protsenti, siis 2022. aastal kasvas see 60 protsendini. Ja nii see majanduskriis ära jäigi.
Müncheni julgeolekukonverentsil ka mingit võluvahendit välja ei nuputatud. Mis edasi? Paneme loto kõrvale ja otsime välja taro-kaardid? Sõda kestab sel aastal edasi, see on selge ka astroloogiliste ennustusteta.


Tarbijad ootavad uuelt Riigikogult taastuvenergiatasude reformiRohepöörde tont käib mööda Euroopat. Infot on palju, teadmist vähe, mis kõik tekitab inimestest kartust homse ees.
Tulevik on taastuvenergias ja sellesse investeerivad nii energiaettevõtted kui kodutarbijad. Pöördeliselt muutunud olud ja turutingimused tingivad tungiva vajaduse üle vaadata 2007.a kehtestatud taastuvenergia tasude mehhanism. 16 aastat tagasi loodud toetusskeemi, kus tarbija poolt maksti tootjale toetust iga võrku müüdud elektrienergia ühiku eest, eesmärgiks oli soodustada uute rohelise energia tootjate turule tulekut.
Mõned numbrid. Konkurentsiameti andmetel oli taastuvenergia tasu osakaal elektritarbija hinnas (2019. aastal) ca 7%. Erinevate tariifistruktuuride tõttu võib see konkreetsetel ettevõtetel olla ka oluliselt suurem. 2023.a tõusid taastuvenergiatasud 10%. Selleks aastaks prognoositakse taastuvenergia toetuste suuruseks ca 87 miljonit eurot, millest 36% kulub biomassist ja biogaasist toodetud elektrienergia toetamisele, ülejäänud tuulikutele ja päikeseparkidele. Riiklik süsteem sisuliselt subsideerib puiduressursi põletamist selle väärindamise asemel ning kohustab lõpptarbijat otse selle eest maksma. Taastuvenergia toetused maksavad igakuiste elektriarvete kaudu taastuvenergia tasu näol kinni tarbijad. 2007 kuni 2020.a oli sellega seonduv tarbijate maksukoormus kokku 828 mln €, millele lisandub prognoosi kohaselt järgnevate aastate jooksul kuni 2030.a veel täiendavalt 642 mln €. Kokku teeb see tarbijate maksukoormuseks ligi 1,5 miljardit eurot. Pole just väikesed summad, selline maksukoormus tarbijale pole enam ammu põhjendatud. Võttes arvesse alates 2021.a rakendatud oksjonite ja toetuste vähempakkumiste skeemi, maksab tarbija taastuvenergia tasusid vähemalt kuni aastani 2045.
Taastuvenergia tasu maksmine energiatarbijate poolt tuleb lõpetada ning seonduvaid toetusi tuleks finantseerida riigieelarvest. Selline samm tooks ülikõrgele kerkinud energiahindade olukorras leevendust kõigile, eriti aga just madalama sissetulekuga inimestele, keda energiahindade tõusust tingitud kiire hinnakasv on kõige valusamalt löönud. Inimeste toimetulek on peaaegu kõigi erakondade riigikogu valimisprogrammides kesksel kohal, ka taastuvenergia tasude kaotamine tarbijate portfellist ei ole valimisprogrammidele võõras teema. Tarbijate vabastamine taastuvenergia tasude maksmisest ning selle kaudu tegelikult tootjatele antavate toetuste kompenseerimisest oleks kahtlemata oluline meede Eesti inimeste toimetuleku parandamisel. Samuti annaks see hingamisruumi ettevõtetele, mis on kõrgete energiahindade tõttu sattunud ebavõrdsesse konkurentsiolukorda, kuna Eesti valitsus on erinevalt paljudest teistest Euroopa riikidest jätnud ettevõtjad energiakriisis märkimisväärse riigipoolse toetuseta. Eesti ettevõtted kaotavad oma positsioone eksportturgudel, kuna nende toodete hind pole enam konkurentsivõimeline ja selle mõju avaldub majandusele ning riigi sissetulekutele.
Taastuvenergia toetuste rahastamine tarbijate poolt riivab ühiskondlikku õiglustunnet. Need toetused põhinevad eeldusel, et taastuvatest allikatest toodetud energia ei ole konkurentsivõimeline turuhinnaga, samas energiakandjate hinnatõus on tekitanud olukorra, kus taastuvenergia kulud on võimalik turult tagasi teenida. CO2 kvoodihind on tõusnud äärmiselt kõrgeks, mis omakorda suurendab fossiilkütustest toodetud elektrienergia hinda börsil ja seeläbi tihti ka taastuvenergia müügi tulu elektribörsil. Eelnevalt kirjeldatud olukorras tarbijalt täiendavate tasude nõudmine, mis suurendab niigi kõrget taastuvenergia tootjate kasumit toob ainult kaasa negatiivseid emotsioone taastuvenergia tootjate osas. Samas laekub riigieelarvesse sadu miljoneid CO2 tasusid elektrihinnalt ja ka CO2 kvootide müügist, mis pakub piisavalt katet taastuvenergia tasude otsemaksmiseks eelarvest. Hetkel toimub ringmäng, kus tarbija maksab elektrihinnalt aktsiisi, käibemaksu ja taastuvenergia tasusid ning riik samas hüvitab osaliselt kodanike elektriarveid oma eelarvest.
Juba 2021. a enne energiakriisi algust tegi Konkurentsiamet ettepaneku üle minna turupõhisele lahendusele ja kaotada järk-järgult taastuvenergia toetused. Amet on möönnud tänaste tasude ülemäärasust. Euroopa Komisjon eeldas juba 2014. a, et ajavahemikul 2020–2030 hakkavad taastuvad energiaallikad saavutama konkurentsivõimet turuga ja taastuvenergia tootmiskulud vähenevad, mis tähendab, et riigiabi andmine tuleks järk-järgult ära lõpetada. Turupõhisele lahendusele üleminekuks loodi 2021.a praegune vähepakkumiste põhine toetuste jagamise skeem. Soome, Taani ja Leedu praktikast on näiteid, kus vähempakkumisi on võidetud 0-euroste pakkumistega, mis annavad tõestust, et taastuvenergia tootmisseadmete rajamiseks ei ole riiklikud toetused vajalikud ning toetuste riigieelarve kanda võtmine oleks ajutine meede. Taastuvenergia tasude riigieelarvest maksmine tagab raskel majanduslikul ajal kohustuste vähenemise tarbijatel ja ettevõtjatel, samas on tegemist toetusega, mis ei jää pikalt riiki koormama. Elanikud ja ettevõtted vajavad leevendust aga kohe. Lisaks suurendab taastuvenergia tasu riigieelarvest maksmine Riigikogu ja Vabariigi Valitsuse motivatsiooni hoida taastuvenergia toetused sedavõrd madalana kui praktiliselt vajalik ja võimalik.
Kui inimesed loevad energiatootjate käibe- ja kasuminumbreid (näiteks kasvas ühe meie energiakontserni puhaskasum aastases võrdluses +659 protsenti), siis tundub tavatarbijale ülemääraste taastuvenergia tasu maksmine valusa liigkasuvõtmisena. Liigakasuvõtmine on olnud alati patt, eriti kui seda mahitab riik ja selle maksab kinni toimetulekuprobleemidega maadlev kodanik või ettevõte. Taastuvenergiatootjate ootus 2007.a loodud toetussüsteemi osas oli aidata neid turule ja mitte selle arvelt priskelt teenida. Õiguspärane ootus toetustele peab olema samuti õiguspärane.
Riigikogu valimised on ukse ees, toimetulek ja energia jõukohasus tarbijale peaksid olema ühed valimisdebati peateemad. Energia jõukohasuse tagamise meetmena tuleks erakondadel kaalukausile tõsta ka taastuvenergia tasude reform. Tasusüsteemi reformimise on oma valimisprogrammi kirjutanud sotsiaaldemokraadid, EKRE ja Keskerakond. Selge, et riigi panust tuleb suurendada ja olemasolevaid toetusi vähendada õiglasele tasemele arvestades algselt toetusele seatud eesmärke. Tšehhi valitsus on võtnud 2023. aasta riigieelarves kanda kogu taastuvenergia tasu finantseerimise. Soomes on taastuvenergia finantseerimine toimunud kogu aeg riigieelarvest. Ka Eesti valijad ootavad siin selget sõnumit erakondadelt ja konkreetseid otsuseid uuelt Riigikogult.


Juhtkiri: Brežnevi kõneIdanaabri juures muutusteta. Kõik õitseb ja õilmitseb, lokkab ja edeneb, vähemalt Kremli arvates.Kremli peremees pidas teisipäeval kõne Venemaa Föderaalkogule. Kõnet oodati ja kardeti, sest diktaator võinuks kuulutada välja sõja kogu universumi vastu koos üldmobilisatsiooniga. Ta ei teinud seda. Selle asemel tüütas ta publikut hiigelpika halvasti liigendatud kõnega, kus segunesid loosunglikud üleskutsed ja propagandistlikud ülistused pikkade sotsiaalmajanduslike ülevaadetega, pseudoajaloolised sedastused, ebatõed, põlgus lääne aadressil. Ja kohutavalt palju kordusi.Mingi hetk hakkas publik silmanähtavalt nihelema, paljud ei suutnud varjata igavlevat näoilmet.Brežnevi aegasid mäletavatel inimestel tekkis täielik dejà-vu tunne - vanale mehele on ette pandud tekst, mille ta kannatlikult ette kannab, rääkides hiilgavast tulevikust ja sama hiilgavast olevikust, olgu reaalsus milline tahes.Seal oli hästi palju stampe. Võinuks mängida bingolotot, trükkides kaartidele teatud väljendid. Näiteks nagu „lääne loomalik irve", „ukraina neonatsid", „lesbid ja homod", „kindel plaan", „anti-Venemaa". Ja iga kord, kui väljend kõlab, see läbi tõmmata, hüüdes „bingo!".Uudis oli vast see, et publiku hulgas istusid sõjainvaliididveteranid, kellele antakse nüüd roheline tuli erinevatele võimutasanditele jõudmiseks. Seda kõnepidaja lubas. Sõda kui sotsiaalne lift, vahend väärtuslike inimeste väljasõelumiseks. Üldse - sõda pole õnnetus, vaid suur arenguvedur. Astudes avatud vastasseisu läänega, on Venemaa sunnitud toetuma oma sisemistele ressurssidele, nii intellektuaalsetele, tehnilistele kui innovaatilistele. Suurelt öeldes lausa tsivilisatoorsetele.Kõik on hästi, rääkis Kremli peremees. Kindel areng ja helge tulevik.Eraldi pühendas ta aega läänega miilustavate vene ärimeestega sõitlemisele. Kes olla seal nüüd sanktsioonide alla sattunud, kellelt on nende vara röövitud ja keda peetakse seal teise järgu inimesteks, isegi kui nad on endale ostnud krahvide tiitlid.Tundus, et ta rääkis selliste ebapatriootlike ärituusade - keda tema enda ümbruskonnas pole vähe - kannatustest parastavalt. Õige vene äriinimene peab investeerima ja elama Venemaal. Ka tema lapsed peavad olema Venemaal. Mitte elama ja õppima kusagil läänes. Järelikult - Venemaa sulgumine iseendasse on kuulutatud ideaaliks.Kui Kremli peremees isegi tundus mõnedes oma kõne kohtades igavlevat, siis ebapatriootlikest ärimeestest rääkides oli tunda sisemist põlemist. Mõnes kohas veel. Siis, kui ta tsiteeris viimase tsaari Nikolai II aegset peaministrit Pjor Stolõpinit: „Venemaa kaitsmisel peame me kõik ühendama, kooskõlastama oma kohustused ja õigused selleks, et toetada ülimat ajaloolist õigust - Venemaa õigust olla tugev."Kuna lääne eesmärk olla juba alates 19. sajandist täpselt vastupidine - Venemaa nõrgestamine -, siis... otsige välja bingoloto kaart ja kriipsutage läbi järjekordne „lääne agressioon ida suunas", „natside mahitamine" ja „Kiievi režiim".Lääne mõttekojad lammutavad kõne nüüd juppideks ja lasevad eri fragmendid retortidest ja spektraalanalüüsi laboritest läbi, püüdes aru saada, mida pagan see kõik tähendas.Ennekõike tähendab see seda, et lääne rakendatud majandussanktsioonid ei mõju. Pole vaja tegelda enesepettusega - Kremlil on raha ja vahendeid sõja jätkamiseks ning vaadates teatud ajaliselt distantsilt eelmisel kevadel juhtunut, siis sanktsioonide tulemusena Kremli finantsolukord ainult paranes.Lääs pani impordi kinni ja Venemaa sisene tarbimine kukkus kivina. Ent Venemaa eksport läände jätkus ja sealt teenitud raha hulk kasvas hüppeliselt. Kreml suples rahas. Kui enne sõda moodustas tulu tooraine väljaveost Venemaa eelarves 40 protsenti, siis 2022. aastal kasvas see 60 protsendini. Ja nii see majanduskriis ära jäigi.Müncheni julgeolekukonverentsil ka mingit võluvahendit välja ei nuputatud. Mis edasi? Paneme loto kõrvale ja otsime välja taro-kaardid? Sõda kestab sel aastal edasi, see on selge ka astroloogiliste ennustusteta.FOTO ANU HAMMERANDREI HVOSTOV