Ukraina mistahes hinnaga Euroopa Liitu?Enamik Euroopa Liidu liikmesriikideks pürgijaid peavad läbi tegema põhjaliku nõudmiste kadalipu, täites meeletu hulga eeltingimusi, sõdivat ja korrumpeerunud Ukrainat aga üritatakse ühendusse lausa vedada. See on küll pealtnäha ilus ja õilis samm, kuid sellele, kes mõtleb hästi järele, hakkab absurd ilmselt pärale jõudma.
Ukraina on sõjas purustatud, seal pole välja kujunenud mingeid tõsiseltvõetavaid demokraatlikke struktuure, uudised räägivad suurest korruptsioonist isegi sõja ajal – ja selline “uus liikmesriik” tahetakse kiiremas korras ühendusse viia?
Võib vaid ette kujutada, mis saab EL-ist, kui Ukraina kiirendatult sinna sisestatakse: Ukraina jookseb oma rahvast tühjaks, inimesed lahkuvad täiesti seaduslikult, tööjõu vaba liikumise piires, Lääne-Euroopasse, hakates konkureerima Vahemere sisserändajatega – kaos missugune! Ukraina põgenikel pole mõtet EL-ist enam naastagi – varsti on nad ametlikult “eurooplased”.
Mis saab Ukrainast endast? Kõigepealt allutatakse ta Brüsseli ideoloogilisele kontrollile (tsensuuriseadus, homoseadus, kliimavõitlus jne), siis pannakse ta abiprogrammidega sõltuvusse Läänest, tema majanduse võtavad üle Saksa firmad, kes saavad turu oma kaupadele ja toorainebaasi oma majanduse jaoks, lahkunud ukrainlaste asemele tuuakse migrandid jne.
Miks siis mitte võtta kiirendatud korras vastu ka Türgi? Sealgi pole mingeid eeldusi olemas, aga soov on ja võetagu pealegi. Laienegu EL Kaspia mereni – nali naljaks, aga seda Brüsselis ilmselt tahetaksegi, mida tõestab soov haarata ühendusse kogu Ida-Euroopa ja Balkanimaad ning mõned endised Nõukogude Liidu vabariigid (ka Moldova).
Ei maksa olla naiivne – ei taheta mitte sedavõrd Ukrainat aidata, kuivõrd impeeriumi laiendada. Brüsselis ei saada isegi aru, et mida rohkem maitseaineid supi sisse panna, seda vähem on algsest retseptist midagi tunda. Ehk siis – kui lisandub üha uusi liikmesriike, muutub Lääne-Euroopa mõju paratamatult väiksemaks. Euroopa Liidust võib saada kaasaegne Aleksander Suure impeerium, kus Aleksander ise oli otsaga Indias ja Kreeka oli kaugel selja taga, sealt jõudsid uudisedki suure hilinemisega kohale.
Euroopal pole enam jõudu seda impeeriumi rajada – isegi Saksamaa on majanduslanguses, Eesti, kellest saab peagi netomaksja, on Reformierakonna poolt samuti laostatud, kliimameetmed ja meeletu hulk migrante võtavad Euroopalt viimsegi raha ära, maailma konkurentsis kaob ennast kliimapiitsutav EL varsti varju jne.
Aga plaanid on suured. President Alar Karis ütles Portugalis Arraiolose grupi presidentide kohtumisel, et Euroopa Liidu laienemine on olnud edulugu, mida tuleb laiendada ka Ukrainasse. Karise kinnitusel on Ukraina tõestanud, et suudab ka sõja ajal riiki reformida, seetõttu tuleb jätkuvalt teha kõik, et aidata Ukrainat nii euroliiduga liitumisel kui ka sõja võitmisel.
Kõik tema optimismi siiski ei jaga. Hollandi peaminister Mark Rutte oli vastu Ukraina liitumisele Euroopa Liiduga 2030. aastaks, edastas portaal Unian reedel väljaande NL Times uudise. “Ma ei ole nõus selle tärminiga. Minu arvates on see ka äärmiselt ebamõistlik,” ütles Rutte.
Valitsusjuhi kohaselt on uute liikmesriikide EL-i vastuvõtmine keeruline protsess. Tema sõnul ei tohiks liitumisnõuetes järeleandmisi teha. Lisaks nõuab EL märkimisväärseid reforme, kui sellega liitub rohkem riike, sõnas ta.
“Ma tean kindlalt, et EL oma praeguses koosseisus on täiesti võimetu võtma vastu suuri riike… EL-is on juba 27 liikmesriiki ning kui liitub veelgi riike, muutub otsuste tegemine ja mitmesugused muud küsimused veelgi keerulisemaks,” ütles Hollandi peaminister.
Ta lisas, et riigid võivad liituda, kui täidavad kõik nõuded. “Küsimus ei ole selles, millal riigid on valmis, vaid selles, kas riigid on valmis,” lausus ta.
Ukraina esitas EL-iga ühinemise taotluse 2022. aasta alguses. EL andis Ukrainale kandidaatriigi staatuse ja esitas nimekirja seitsmest reformist, mis tuleb ühinemisläbirääkimiste alustamiseks läbi viia.
Seni on Kiiev suutnud sellest nimekirjast ellu viia vaid kaks reformi.


Riigikogu eelinfo esmaspäevaks, 9. oktoobriks
Riigikogu eelinfo esmaspäevaks, 9. oktoobriks
Kell 15 – täiskogu istung
Riigikogu kinnitab töönädala
päevakorra<https://www.riigikogu.ee/tegevus/paevakorrad-ja-
protokollid/?startDate=09.10.2023>.
Riigikogu liikmete arupärimistele ministri valdkonnas mõjuanalüüside
puudumise (nr 19<https://www.riigikogu.ee/download/f42e310b-8a61-4d5b-
96e5-9ff3624f2dc9>), äriühingute kestlikkuse aruandluse direktiivi (nr
52<https://www.riigikogu.ee/download/ffba1b49-93d6-418c-
a0d9-9d192dea6256>), majutusasutuste käibemaksu (nr
63<https://www.riigikogu.ee/download/47cb690c-a2d6-4dce-b3ca-
ee2297c53d7f>), toiduainete käibemaksu (nr
76<https://www.riigikogu.ee/download/bcc004e1-6ead-
49c3-8bb5-419919c33faa>), käibemaksu tõstmise (nr
101<https://www.riigikogu.ee/download/3f2eb124-6632-4aa1-829d-
2b8ca960259b>), „maksuküüru“ kaotamise ja maksude tõusu (nr
78<https://www.riigikogu.ee/download/87b48e41-128a-4f6a-b74d-
05ed00b47a80>), automaksu kehtestamise (nr
118<https://www.riigikogu.ee/download/f03583a7-2722-4b7f-848e-
df1df98ac71f>), riigieelarve puudujäägi (nr
121<https://www.riigikogu.ee/download/79d7dcf2-76a5-4d20-bdef-
c19a446ca373>), maksupaketi terviklike mõjude (nr 140<https://www.riigikog
u.ee/download/b023a4d4-32a0-45e6-8067-89ad99740e0e>) ja valeliku poliitika
kohta (nr 80<https://www.riigikogu.ee/download/782aa7da-f4a8-4f37-9cbe-
573605088a37>) vastab rahandusminister Mart Võrklaev.
Arupärimistele valeliku poliitika (nr 89<https://www.riigikogu.ee/download
/510a94e2-0029-41c3-b441-b6d7033f59c8>), majandusasutuste käibemaksu
tõstmise (nr 69<https://www.riigikogu.ee/download/a38a0388-9c18-46cb-
9ed5-d3d96393b995>), inflatsiooni mõju kohta ministri juhitava
ministeeriumi haldusalas (nr
137<https://www.riigikogu.ee/download/d618eedf-9594-4d74-85ae-
6438c30f190d>) ja rohepöörde mõju kohta ministri juhitava ministeeriumi
haldusalas kohta (nr 138<https://www.riigikogu.ee/download/e6ed5c6d-7ba2
-46ba-a5a2-a8b30fbcf874>) vastab majandus- ja infotehnoloogiaminister Tiit
Riisalo.
Arupärimistele transpordi valla investeeringute (nr 11<https://www.riigiko
gu.ee/download/71a70932-7164-4157-ac34-006e2b9f8af6>), tuumaelektrijaama
rajamise (nr 21<https://www.riigikogu.ee/download/70abe718-5719-4623-be86-8
c4c3e67bbfc>), maavarade kasutamise (nr
20<https://www.riigikogu.ee/download/0c270762-0f3e-4894-a37c-
49491dfab95a>), metsanduse arengukava rakendamise (nr
28<https://www.riigikogu.ee/download/051cd450-f161-416a-
9b69-1d1aec00ae21>), Ida-Virumaa korterelamute renoveerimise (nr
55<https://www.riigikogu.ee/download/68118f7c-f4a5-4b99-b26e-
3515c5d61657>), hoonete sundrenoveerimise keskkonnamõju ning kodanike
maksevõime (nr 123<https://www.riigikogu.ee/download/05c5bde1-b43d-4dee-
85b7-06cd591dfd8c>) ja maksupaketi terviklike mõjude kohta (nr 141<https:/
/www.riigikogu.ee/download/e24fe2c0-6725-42c5-bf57-9cd84ad7d4f5>) vastab
kliimaminister Kristen Michal.
Riigikogu liikmete kõnesoovide korral toimub vaba mikrofon.
Kell 11 – komisjonide istungid
kultuurikomisjonis – kell 11.10: tugevate maakoolide ja maaelu säilimise
teemalise olulise tähtsusega riikliku küsimuse ettevalmistamine, kutsutud
Haridus- ja Teadusministeeriumi, Eesti Linnade ja Valdade Liidu ning
Kohtla-Nõmme Põhikooli esindajad;
maaelukomisjonis – kell 11.10: 2024. aasta riigieelarve seaduse eelnõu
(306 SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/eecf6951-4ce2-4c7b-
89f3-7c4dd0779bec/2024.-aasta-riigieelarve-seadus>) Regionaal- ja
Põllumajandusministeeriumi valitsemisalas ning riigi eelarvestrateegia
2024–2027, kutsutud regionaalminister Madis Kallas; Riigikogu otsuse
„Putukate ja putukaid sisaldavate toitude ja toodete erimärgistamise ja
müügi kohta“ eelnõu (222 OE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/e
elnou/4a2c99fd-8343-4353-9d48-a999f7228e53/riigikogu-otsus-putukate-ja-
putukaid-sisaldavate-toitude-ja-toodete-erimargistamise-ja-muugi-kohta>),
kutsutud algatajate ning Regionaal- ja Põllumajandusministeeriumi esindaja
(ruum L332);
majanduskomisjonis – kell 11.10: infoühiskonna teenuse seaduse ja
karistusseadustiku muutmise seaduse eelnõu (224 SE<https://www.riigikogu.e
e/tegevus/eelnoud/eelnou/67e1375d-9351-4bb7-9376-e26d1014f7ca
/infouhiskonna-teenuse-seaduse-ja-karistusseadustiku-muutmise-seadus>),
kutsutud siseminister Lauri Läänemets; arvamuse andmine Euroopa Liidu
asjade komisjonile: Euroopa Komisjoni delegeeritud määrus, millega
kehtestatakse Euroopa kestlikkusaruandluse standardid, kutsutud
Rahandusministeeriumi esindaja; liiklusseaduse ja autoveoseaduse muutmise
seaduse eelnõu (302
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/2e011e6f-3121-48ef-
98a1-109e18e3d558/liiklusseaduse-ja-autoveoseaduse-muutmise-seadus>),
kutsutud kliimaminister Kristen Michal;
rahanduskomisjonis – kell 11.15: riigieelarve seaduse muutmise ja sellega
seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu (304
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/1ef04a09-9881-4ba1-92fa-
99e924d5f5f9/riigieelarve-seaduse-muutmise-ja-sellega-seonduvalt-teiste-
seaduste-muutmise-seadus>); riigilõivuseaduse muutmise ja sellega
seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu (298 SE<https://www.rii
gikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/4a549e99-0c31-4823-b489-42137fb18619
/riigiloivuseaduse-muutmise-ja-sellega-seonduvalt-teiste-seaduste-muutmise-
seadus>); maamaksuseaduse ja maksukorralduse seaduse muutmise seaduse
eelnõu (297 SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/bd776401
-3afd-42e1-86b5-d0cbe62faacd/maamaksuseaduse-ja-maksukorralduse-seaduse-
muutmise-seadus>); 2024. aasta riigieelarve seaduse eelnõu (306
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/eecf6951-4ce2-4c7b-
89f3-7c4dd0779bec/2024.-aasta-riigieelarve-seadus>), kutsutud
kaitseminister Hanno Pevkur.
riigikaitsekomisjonis – julgeolekuolukorra arengud, kutsutud
Kaitseministeeriumi valitsemisala esindajad;
sotsiaalkomisjonis – kell 11.15: Riigikogu otsuse „Ettepaneku tegemine
Vabariigi Valitsusele töötada välja meetmed üksi elavate pensionäride
toetamise suurendamiseks“ eelnõu (143
OE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/8705413e-47de-4d8b-
87f7-3b9b4cdb6221/riigikogu-otsus-ettepaneku-tegemine-vabariigi-
valitsusele-tootada-valja-meetmed-uksi-elavate-pensionaride-toetamise-
suurendamiseks>); Riigikogu otsuse „Ettepaneku tegemine Vabariigi
Valitsusele töötada välja meetmed üksi elavate pensionäride toetamise
suurendamiseks“ eelnõu (176
OE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/e43e048e-
9d51-49b0-8460-4d8b317ab309/riigikogu-otsus-ettepaneku-tegemine-vabariigi-
valitsusele-tootada-valja-meetmed-uksi-elavate-pensionaride-toetamise-
suurendamiseks>); 2024. aasta riigieelarve seaduse eelnõu (306
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/eecf6951-4ce2-4c7b-
89f3-7c4dd0779bec/2024.-aasta-riigieelarve-seadus>) Sotsiaalministeeriumi
valitsemisalas, õigusloomeplaanid ning riigi eelarvestrateegia
2024–2027, ravimiseaduse ja tervishoiuteenuste korraldamise seaduse
muutmise seaduse (lähtetoetused) eelnõu (293
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/e3f2f31b-
ee76-4802-8251-87b0cd0dd75d/ravimiseaduse-ja-tervishoiuteenuste-
korraldamise-seaduse-muutmise-seadus-lahtetoetused>), ravikindlustuse
seaduse täiendamise seaduse eelnõu (294 SE<https://www.riigikogu.ee/tegev
us/eelnoud/eelnou/e1ecaab5-94b8-4e12-a9d9-f96b129bc901/ravikindlustuse-
seaduse-taiendamise-seadus>), kutsutud terviseminister Riina Sikkut;
julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjonis – kell 13.30: 2023. aasta
eelarve täitmine ja 2024. aasta eelarve, kutsutud siseminister Lauri
Läänemets ja Kaitsepolitseimeti peadirektor Margo Palloson;
korruptsioonivastases erikomisjonis – kell 13.30: huvide deklaratsioonide
kontrollimisest (ruum L332);
riigieelarve kontrolli erikomisjonis – kell 13.15: Riigikontrolli
kontrollaruanne „Töövõime vähenemise ennetamine“, kutsutud
terviseminister Riina Sikkut, majandus- ja infotehnoloogiaminister Tiit
Riisalo, Terviseameti peadirektor Birgit Lao, Eesti Töötukassa juhatuse
esimees Meelis Paavel, Tööinspektsiooni peadirektor Kaire Saarep ning
Riigikontrolli esindajad; istung on avalik, toimub
veebiülekanne<https://www.riigikogu.ee/live/2/et> (ruum L333 ja
videosild).
Sündmus
Kell 16 – Riigikogu liige Mati Raidma osaleb videosilla vahendusel
Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) Parlamentaarse
Assamblee kohtumisel.
Välislähetused
6.–9. oktoober
NATO Parlamentaarse Assamblee Eesti delegatsiooni esimees Raimond Kaljulaid
ning liikmed Urmas Reinsalu (6.–8. oktoober), Marko Mihkelson, Meelis
Kiili ja Jüri Ratas osalevad NATO PA aastaistungil Kopenhaagenis Taanis.
8.–9. oktoober
Balti Assamblee (BA) Eesti delegatsiooni esimees ja president Timo Suslov
osaleb Euroopa Tuumauuringute Organisatsiooni (CERN) kolmandal Baltimaade
konverentsil Riias Lätis.
8.–12. oktoober
Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee (ENPA) Eesti delegatsiooni
esimees Liisa Pakosta (9.–10. oktoober) ning liikmed Aleksei Jevgrafov ja
Hanah Lahe (9.–12. oktoober) osalevad ENPA täiskogu neljandal
osaistungil Strasbourgis Prantsusmaal.
9.–12. oktoober
Riigikogu kohalike omavalitsuste ja regionaalpoliitika toetusrühma liige
Eduard Odinets osaleb Euroopa regioonide ja linnade nädala sündmustel
Brüsselis Belgias.
Riigikogu pressiteenistus
Eleen Lindmaa
631 6456, 5551 4433
eleen.lindmaa@riigikogu.ee<mailto:eleen.lindmaa@riigikogu.ee>
päringud: press@riigikogu.ee<mailto:press@riigikogu.ee>


Kohtla-Järve linnapea rünnakust kolleegi vastu: tõmmati pikali ning peksti maaslamajat korduvalt jalaga näkku«Terve selle aja mil olen olnud Kohtla-Järve linnapea on teatud seltskond «poliitilisi konkurente» ja «kodanikuaktiviste» sotsiaalmeedias mind väsimatult rünnanud,» kirjutab Kohtla-Järve linnapea Virve Linder. Avalikus sotsiaalmeedia postituses avaldab Linder, et olukord päädis laupäeval sellega, et abilinnapea Erik Setškov langes rünnaku ohvriks.Põhjarannik vahendas septembri lõpus, et Kohtla-Järvel on küpsemas võimupööre. Artiklis kirjutati, et Virve Linderi juhitava Kohtla-Järve linnavalitsuse ametis püsimine on olnud heitlik nagu toss tuule käes esimestest päevadest alates. Nii on see kestnud juba ligemale kaheksa kuud.
Tundub, et võimupööre on muutunud lausa vägivaldseks. 7. oktoobril, laupäeval vastu pühapäeva kirjutas Kohtla-Järve linnapea Virve Linder Facebooki mureliku postituse, milles avaldas, et tema kolleegile, Erik Setškovile, tungiti füüsiliselt kallale.
«Head sõbrad ja kaasaelajad, terve selle aja mil olen olnud Kohtla-Järve linnapea on teatud seltskond «poliitilisi konkurente» ja «kodanikuaktiviste» sotsiaalmeedias mind väsimatult rünnanud. Kõigi nende rünnakute läbivaks teemaks on olnud küsimus «Kes on süüdi?»,» alustas Linder oma postitust.
Kohtla-Järvel on küpsemas võimupööre: Virve Linderi tagandajate leer kogub jõudu
Ta kirjeldas olukordi, millesse ta linnapeana on sattunud: «Mulle on kallale püütud ässitada inimesi, keda haavas II Maailmasõjas hukkunutele pühendatud mälestusmärgi eemaldamine Kohtla-Järve vanalinnast. Selle asemel, et selgitada inimestele, kelle lähedased olid sõjas teadmata kadunuks jäänud, ning kelle mälestamiseks ei olnud neil ühtegi teist füüsilist punki, miks Eesti Vabariigis langetati riiklikul tasandil säärane otsus, üritati mälestusmärgi eemaldamist veeretada siis veel volitusteta linnapea kaela. Mugavaks põhjenduseks minu rahvuslik kuuluvus ja varjamatu riigimeelsus.»

Keskerakond tahab kukutada linnapea kohalt Virve Linderit, kes on Kohtla-Järvet juhtinud koos abilinnapeade Kaire Jõe, Erik Setškovi ja Olga Pihlakuga juhtinud veebruari algusest alates.
Matti Kämärä / Põhjarannik

Linderi sõnul otsiti mõned kuud hiljem otsiti «süüdlast» aastakümnete jooksul tähelepanuta jäetud vajakajäämistele Kohtla-Järve heakorras. «Mind ja mu meeskonda üritati ajakirjanduses tembeldada korruptsionärideks, kes heakorra eest vastutava ettevõtte tegevusetuse ees silma kinni pigistavad. Hoolimata asjaolust, et käimas oli menetlus ning ettevõttele määratud sunniraha.»
«Valedest ja meelevaldsetest oletustest kubisevat artiklit jagasid ja kommenteerisid aktiivselt poliitilised konkurendid, kelle nimesid ma siinkohal mainima ei hakka, sest nad tunnevad ennast isegi ära. Ütlen vaid, et tegemist oli sama seltskonnaga, kes oli eelnevalt andnud endast parima, et linnas rahvuskonflikti lõkkele puhuda,» kirjutas Kohtla-Järve linnapea.
Linderi väitel on tema püüdlus juhtida inimeste tähelepanu asjaolule, et nende rünnakud on vastutustundetud ning võivad tema ja ta meeskonnaliikmeid ohtu seada, naerdi välja. Linnapeale olevat öeldud: «See on ju poliiiiiiiitika!», «Sa oled avaliku elu tegelane – harju ära» jne.
«Nende jaoks on lihtsam meid dehumaniseerida oma poliitiliste eesmärkide saavutamiseks, vahendeid selleks ei valita. Mul on väga kurb, et meie linna elu juhivad ja mõjutavad inimesed, kellel puudub arusaam oma õlgadel lasuvast vastutusest KÕIGI linnakodanike turvalisuse eest. Ka minu ja mu meeskonnaliikmete eest,» väitis Linder.
Ta jätkas: «Lisaks on väga konkreetne ning väiksearvuline, kuid see-eest äärmiselt aktiivne kodanike grupp kaks kuud järjest igapäevaselt väsimatult teinud kõikvõimalikesse kohalikesse sotsiaalmeediagruppidesse vaenu õhutavaid postitusi minu ja mu meeskonnaliikmete pihta, neid ise kordamööda kommenteerides võimendades. Poliitilised konkurendid on omaltpoolt õli tulle valamas käinud kommentaarides kaasa kiites või jagades neid postitusi levitades.»

Asi läks füüsiliseks

Kogu olukord päädis laupäeval, 7. oktoobril sellega, et Linderi kolleegile, majandusvaldkonna abilinnapeale Erik Setškovile mindi füüsiliselt kallale. «Linnaelanike turvalisuse pärast muretsenud ning puhkepäevast hoolimata töökohustusi täitnud ja tormikahjusid fikseerinud arengu- ja majandusvaldkonna abilinnapea Erik Setškov, kes on olnud minu kindel tugi ja turvalisuse tagaja, langes raevunud kodaniku füüsilise rünnaku ohvriks,» teatas Linder Facebookis.
«Tormituulega ära lennanud bussipaviljoni pildistades lähenes talle agressiivne meesterahvas, kes kuuldes, et tegu on linnavalitsuse esindajaga sõimas teda O******** käsilaseks ning tungis abilinnapeale kallale tõmmates ta pikali ning pekstes maaslamajat korduvalt jalaga näkku,» kirjeldas linnapea rünnakut.

Kohtla-Järve abilinnapea Erik Setškov vastutab linnavalitsuses majandusvaldkonna eest.
Peeter Lilleväli / Põhjarannik / Arhiiv

Politsei kinnitas juhtunut Põhjarannikule. Jõhvi politseijaoskonna välijuht Ville Ränik teatas Põhjarannikule, et konflikt toimus laupäeva õhtul kella 19.50 ajal Kohtla-Järvel Ehitajate tänaval, kus 59-aastane mees lõi korduvalt 25-aastast meest. Kiirabi viis 25-aastase mehe haiglasse kontrolli ja hiljem lubati ta kodusele ravile. Lööjaks olnud 59-aastane mees kinni ja viidi arestimajja.
Politsei on alustanud kriminaalmenetlust, milles selgitatakse välja nii teo motiiv kui ka teised asjaolud.
«Avaldus politseisse on tehtud. Erik on Ida-Viru Keskhaigla meedikute poolt ülevaadatud ning loodetavasti taastub nii füüsiliselt kui emotsionaalselt kiiresti, et jätkata oma suure pühendumusega tehtud tööd,» kinnitas linnapea Linder oma postituses.
Linder paneb oma pikas postituse lõpus südamele: «Head inimesed, poliitika EI OLE ELU, kuid võib osutuda ELUOHTLIKUKS. Täiskasvanud täie mõistuse juures olevad inimesed peaksid aru saama, et SÕNAL ON VÕIM ja võimuga kaasneb ALATI VASTUTUS!»


Paet: Venemaa huvides on Lähis-Ida konflikti akuutsena püsimineTALLINN, 8. oktoober, BNS – Europarlamendi väliskomisjoni aseesimees Urmas Paet on seisukohal, et Hamasi ja Iisraeli vahel lahvatanud relvakonflikti pikalt akuutsena püsimine teenib Venemaa huve.
"Hamasi Iisraeli-vastases rünnakus kannatavad ennekõike iisraellased, palestiinlased, aga ka ukrainlased. Iisrael on hoidnud Vene Ukraina-vastase sõja osas madalat profiili, lootuses mitte anda Iraanile ja teda toetavale Venemaale otsesemat ajendit Iisraeli-vastaste aktsioonide korraldamiseks. Ometi see nii ei läinud ning Hamasi ulatuslik rünnak käivitus," kirjutab Paet sotsiaalmeedias. "Selle tagajärjel hukkuvad paljud, kaotatakse kodusid ning teadmata hulk iisraellasi jääb Hamasi kätte pantvangi, et olla vahetusraha Hamasi edasistes väljapressimistes."
Ukrainlased on Paeti sõnul kaotajad seetõttu, et maailma, sealhulgas USA ning Euroopa tähelepanu liigub samuti Lähis-Ida sündmustele. Tähelepanu vähenemine Ukrainale võib aga kaasa tuua ka abistamishoo alanemise.
"Seega on Hamasi, Iraani ja Vene otseses huvis – küll mõnevõrra erinevatel põhjustel – hoida Lähis-Ida konflikti uut akuutset faasi võimalikult kaua," märgib Paet enda postituses.
Tallinna toimetus, +372 502 5532, sise@bns.ee
Baltic News Service


Pangad ei pea kontrollima, kas makse läheb õigele inimesele. Euroopa Liit plaanib seda muutaInternetipangas makset tehes võib teinekord juhtuda olukord, kus saaja kontonumbri sisestamisel läheb üks või mitu numbrit valesti. Selgub, et pankadel ei ole nõuet kontrollida, et kontonumber ühtiks saaja nimega.Delfi Ärilehe lugejal juhtus, et ta sisestas kontonumbris paar numbrit valesti ja seetõttu ei jõudnud makse ka õigele inimesele kohale. Mõni pank kontrollib nime ja kontonumbri vastavust pangasiseste maksete puhul, mõni aga üldse mitte.Peagi kehtestatakse reegel, kus nime ja numbri kontroll on kohustuslikLHV panga kommunikatsioonijuhi Priit Rumi sõnul kontrollib LHV makse tegemisel saaja nime ja kontonumbri vastavust pangasiseste maksete korral. „Pankadevaheliste maksete puhul kontrollime vaid seda, kas kontonumber on korrektne, kuna nime vastavust me kontrollida ei saa. Küll aga hakkab Euroopa majanduspiirkonnas peagi kehtima reegel, millega hakkaks nime ja kontonumbri vastavuse kontroll kehtima ka pankadevahelistele maksetele,“ ütles ta.SEB eraklientide segmendijuhi Evelin Koplimäe sõnul kehtib Euroopas maksete liikumisel kiiruse tagamiseks reegel, et ülekanded teostatakse IBAN-i alusel. „Seega, kui makse laekub maksja poolt määratud kontonumbrile, siis üldjuhul loetakse see korrektselt täidetuks. Otsest nõuet pankadel kontonumbri ja nime kattuvuse kontrollimiseks ei ole,“ ütles ta.Koplimäe lisas, et SEB analüüsib pettuste ennetamiseks pangasiseste ja laekuvate maksete sisu, mille eesmärk on tuvastada võimalikke anomaaliaid, et seeläbi pettuseid ära hoida. „Seetõttu võtame üha sagedamini ka ise kliendiga ühendust, et täpsustada, kas võis olla tegemist pettusega. Pangast väljuval maksel ei saa aga nime ja kontonumbri ühtivust kontrollida, sest pangal pole infot, kes tegelikult kontonumbri taga on. Juhul, kui klient avastab, et on makset tehes andmete sisestamisel eksinud, siis tasub kohe võtta ühendust pangaga.“Swedbankis kehtib teiste pankadega samasugune reegel. „Kui maksja ja saaja on Swedbanki kliendid, võimaldab Swedbank makset teha siis, kui kontonumber ja nimi on vastavuses. Kui saaja on teises pangas, on see teise panga otsustada, kas kontrollida kontonumbri ja nime vastavust,“ ütles Swedbanki meediajuht Evelin Kivilo-Paas.Ta lisas, et seaduse järgi võib raha saaja kontole kanda üksnes kontonumbri alusel.Luminori arveldustoodete spetsialisti Katrin Lepa sõnul laekub nende pangas makse kliendi kontole kordumatu tunnuse ehk kontonumbri alusel. „Kuna pangal on võimalus teostada maksetele lisakontrolli, siis on igal juhul kliendil väga oluline jälgida, et nii ise makseid tehes kui ka olles ise makse saaja oleks maksel korrektsed andmed," toonitas ta.Ka Lepp soovitab, et juhul kui klient avastab, et on teinud makse valele kontonumbrile, siis tasub kindlasti pangaga ühendust võtta.


Rakveret juhib nüüd üheparteivalitsus – see ei näe kuigi hea väljaRakvere linnavolikogu liikme Aarne Mäe sõnul ei ole see hea, kui võim koondub ühe erakonna kätte.
Autor: Erakogu
Nüüd on Rakveres üks erakond asju otsustamas ja see ei paista hea välja. Mitte ainult oma valijate petmise, vaid ka demokraatia suretamise pärast, kirjutab Rakvere linnavolikogu EKRE fraktsiooni liige Aarne Mäe.
Rakveres, nii nagu ilmselt enamikes kohalikes omavalitsustes, mängib erakondlikust kuuluvusest suuremat rolli inimeste omavaheline läbikäimine ja -saamine. Iseäranis, kui silmas pidada mõne mehe ja naise rännakuid ühest erakonnast teise ja teinekord ka kolmandasse, või koondudes kandideerima valimisliitudes.
Samal ajal on üsna paljud volikogude liikmed vaata, et eluaegsed, sest valijale meeldib tuntud nimi. Ja kohalik poliitik (kui nii võib üldse öelda) on tuntud. See tõik tagab küll teatud järjepidevuse ja stabiilsuse, kuid mõjub samas ka stagneeruvalt ega pane osalisi just liiga ebamugavalt tundma.
Kohalikku poliitikasse sukelduvad peaasjalikult linnas või vallas ka muul alal aktiivsed inimesed ning sestap on ka potentsiaalsed huvide konfliktid varnast võtta. Käiakse üsna õhukesel jääl, mille serval hiilivad korruptsioon ja käsi-peseb-kätt suhted.
Rakvere on ajalooliselt olnud kants, kus on ruulinud Isamaa, millisesse nimekirja on suudetud meelitada nii mõnigi tuntud kohalik tegelane. Lisaks sellele valimisteaegsed majasuurused reklaamid, mis teatud allikatest kinni taotakse ja nii see läheb.
Kas tahad alati teada, kui Lääne-Virumaa Uudistes sel teemal kirjutatakse? Kasuta Minu Lääne-Virumaa funktsiooni ja vali märksõnad, mida oma personaalses uudiskirjas näha tahad.


Alhokolijoobes kannatanud nägid endale nimele ostetud aia- ja saetehnikat vaid korra. Edasi viis tee pandimajjaVarem arvutikelmuste eest karistatud Järvamaa mees ja naine jätkasid tuttaval rajal teiste inimeste nimel laenude ja asjade väljakauplemist. Sel korral mõisteti meespool nende tegude eest ka vangi.Tehti kindlaks, et asjaosalised sõlmisid mitmel korral teiste inimeste nii laenulepinguid kui võtsid võõraste pangakaartidega sularaha välja. Samuti osteti võõra inimese nimel järelmaksuga mobiiltelefone, mis siis endale võeti. Sama kordus ka aia- ja saetehnika soetamisel. Kättesaadud asjad viidi realiseerimiseks tihti pandimajja.
Kannatanud olid tihti teo toimepanemise hetkel alkoholijoobes ega saanud toimuvast aru.
Mees sai nende tegude eest karistuseks neli kuud vangistust, mis seni ärakandmata karistusega teki kokku viis aastat vangistust, millest kohe ärakandmisele kuulub kaheksa kuud. Ülejäänud osa mõisteti tingimisi.
Naine sai karistuseks aastase vangistuse, mis asendati 360 tunni üldkasuliku tööga. Selle tegemiseks on aega kaks aastat.
Asjaosalised peavad tasuma tuhandetesse eurodesse ulatuvad tsiviilhagid ja menetluskulud.


Lavastaja Hendrik Toompere jr: kehakultus ja igavese nooruse tagaajamine on lääne haigus, mis hakkab juba loll välja nägemaKui Hendrik Toompere juunior (36), näitleja, lavastaja ja Draamateatri loominguline juht, õppis veel reaalkoolis, meeldis talle matemaatika. Praegu naudib ta elu pakutavate keerukate tekstülesannete lahendamist.
Tasakaalukus on Hendriku tähelepanuväärsemaid loomuomadusi. Seda püüab ta säilitada, ükskõik kuis elu virdab ja mulksub või viskab lausa lainet näkku. Vesi, muide, on talle äärmiselt oluline. Tema element. Ta kasutab, ilmselt alateadlikult, mitmeid veega seotud lausungeid ning on veetnud palju aega hoomamatute vete ääres, peal ja all.
„Noorena tahtsin end proovile panna. Adrenaliin, mis verre paiskub, on hirmutav, aga ergastav,“ räägib ta. „Ujusin pikalt, pikalt öises meres, vee all, seni, kuni tundus, et õhku polegi enam tarvis. Kummaline ja väga paeluv tunne, nagu lõpused oleks kasvanud. Vahetult enne täielikku pimedust tõusin pinnale. Hiljem üks targem inimene selgitas, et sa jaksad hinge kinni hoida, kuni pilt taskusse viskab, siis tekib automaatselt sissehingamise reaktsioon... See tähendab, mängisin surmaga. Poisikestena läksime kord paadiga avamerele, tuul lükkas meid edasi, nägime tagasisaamisega kurja vaeva. Külm higi tuleb peale, kui mõtlen, et minu lapsed võivad midagi sarnast teha. Samas, kuidagi peab ju inimene elu õppima. Elus on nii palju maitseid, mida tahaks proovida, mõned surmavalt ohtlikud, teised jällegi mesimagusad. Niisama ahju taga konutamine pole ka mingi elu.“
Nagu laev
Hendrik kõverdab sõrmi, loeb kokku aastad Draamateatri loomingulise juhina – just algas viies hooaeg. Aeg lendab! „Käin ühest toast teise, suhtlen näitlejatega, istun kirjandustoas. Kustutan mitut tulekahju korraga. Ega täielikku puhkust ei ole kodus ka. Sügis on tihedam ja närvilisem, aga praeguseks juba tean ja oskan arvestada,“ kinnitab ta.
Niigi avanenud silmi pole tarvis rohkem avada, selle töö teeb ajakirjandus ära.
Draamateatrit võrdleb Hendrik laevaga, mil tarvis kurssi hoida, seda ei saa viimsel hetkel rabakuga kõrvale käänata. „Vahel heidetakse meile ette vähest mobiilsust. Nojah, nõus, aga paraku tähendab suur masinavärk ka paljusid inimesi, kes omakorda loovad plaane,“ selgitab ta. „Mõned kokkulepped on ette tehtud mitu aastat ja iga muutmine tekitab omakorda ahelreaktsiooni. Eks see kajastub paratamatult ka sisulises reaktiivsuses. Näiteks on kõlanud etteheide, et teater - mitte ainult meie, vaid valdkond üldisemalt -pole piisavalt reageerinud Ukraina sõjale. Aga kuidas võtta? Kas üleüldse suudame pakkuda midagi jõulisemat kui kogu live feed, mis läbi ekraanide või teiste infokanalite meieni jõuab? Eelmisel hooajal esietendus meie teatris „Macbeth“, mis on mu meelest üks viimase aja suuremaid teatrisündmusi. Räägib sõjast, aga läbi vana loo, mitte otse. „Café Théâtral“ on samuti reaktsioon, kuid sel moel, et annab võimaluse raskel ajal veidi meelt lahutada. Mulle tundub, et niigi avanenud silmi pole tarvis rohkem avada, selle töö teeb ajakirjandus ära. Kui jätta kõrvale mõned debiilikud, siis üldiselt mõistab Eesti inimene üsna üksüheselt, kust see sõda alguse saanud on. Küll saab teater tegeleda emotsionaalse pagasiga, mis kogu selle jamaga kaasneb.“
Uuslavastus: raha pluss skandaal
Lavaka XXIV kursuse lõpetas Hendrik näitlejana, kuid viimasel ajal on enim esil püsinud lavastajana. Kui liita töö loomingulise juhina, annab vangerdada vähemalt kolme eripalgelise ameti vahel. „Eks on veel nendega äärnevaid alasid, millega flirtida, aga praegu olen valikuga rahul,“ lausub ta. Näitlejana teeb ta praegu kaasa kahes Draamateatri tükis, „Café Théâtralis“ ja „Mefistos“, ning tegelikult ihkaks mängida rohkemgi.
Praegu valmistab Hendrik ette suvelavastust, millega Draamateater kolib mõneks ajaks hoopis Tartusse. Tükk on ainest saanud Eestit raputanud rahapesuskandaalist, dramaturg Mehis Pihlal on valminud esimene mustand. „Pangandus pole mingi kuiv teema. See on põnev, täis kirge, higi, pisaraid ja suurt raha. Meeldib või mitte, aga pankade käekäik ja nendes toimuv mõjutab meid kõiki,“ ütleb Hendrik, kellele see on juba kolmas pangandusteemaline töö pärast mängimist seriaalis „Pank“ ja ülimenukaks kujunenud „Lehman Brothersi“ lavastamist. „Suured rahad liigutavad suuri rattaid. Mõnikord võivad need elu edasi viia, teinekord aga lömastada. On ääretult oluline, kellega sa asju ajad ja kelle raha pööritad,“ tõdeb ta.
Teatri igapäev: jumalik s*tt
Kui uurida Hendrikult, mis tüüpi teatrit meeldib talle kõige rohkem teha, kehitab ta õlgu ja vastab, et eks ikka igasugust. „Mulle on südamelähedased pigem suured eepilised lood, kasutan teatraalset võttestikku, meeldib loo jutustamine,“ nendib ta. „Justkui istuks vaatajaga koos ümber lõkke ja hakkaks siis otsast minema. Selles mõttes üsna arhailine tunnetus. Aga kas mul on nii konkreetne käekiri nagu Viiraltil, Picassol või Dalíl, julgen kahelda. Sest tahaks veel palju asju proovida.“ Ta pole teinud võimsat psühholoogilist draamat ega pöörast komöödiat, ka muusikateatris saaks minna olulisemalt sügavamale. Elaval muusikal on tema lavastustes olnud alati vägagi tähtis roll. „No ja siis on terve rida mitteklassikalisi žanre. Võiksin ju proovida teha tunnetuspõhist, n-ö narratiivivaba teatrit. Või siis klassikalisest teatriruumist väljuvat rännaklavastust,“ arutleb ta.
Kinos vaatad valmis toodet, teatris jääb alati üllatusmoment ja nihkeruum.
Draamateatri kavas on läinud kevadest üks populaarsemaid rännaklavastus „Sammud“. Hendrik arvab, et selle fenomeni taga on ennekõike head näitlejad, kuid kindlasti ka värskus, mida pakub linnaruumi kasutamine. „See pole absoluutselt lihtne ülesanne, sest reaalne elu võib olla nii põnev, et rebib tähelepanu lavastuselt ja viib mõtte mujale,“ märgib ta. „Üleüldse, uimerdav teater mulle liiga palju huvi ei paku. Kui teatris igav hakkab, olen mõelnud, et kurat, selle asemel võiks hoopis bussipeatuses istuda ja mööduvaid inimesi jälgida. Teater peab olema tehtud selge mõttega ja sooviga vaatajale midagi öelda. Elus kontakt publikuga on teatri a ja o. On ääretult hea tunne, kui saad publikuga ühele lainele ja hakkate koos hingama. Kinos vaatad valmis toodet, teatris jääb alati üllatusmoment ja nihkeruum, kaasneb elusa suhtlusega seotud natuke inetu termin, jumalik s*tt. Kunagi ei tea, kus midagi valesti läheb, samal ajal annab kõigele elusa tunde.“
Hendrik nendib, et teinekord võib ta publikuga suhtlemise soovis isegi liiale minna. Tunnetad, et siin on magus koht, kust saaks veel ja veel midagi välja pigistada. „Liigset vastutulelikkust publiku maitsele on mulle ette heidetud nii lavastaja kui ka loomingulise juhina, ja mingis osas ma loomulikult nõustun. See on minu nõrkus,“ ütleb ta.
Hendrik kahetseb, et enam väga ilukirjandust ei loe. Kogu aur läheb praegu näitemängude läbitöötamisele, et sõõrutada repertuaari uut materjali. „Nukker lugemine: sageli loen tehniliselt ja üldse ei saa emotsionaalset laksu. Nagu vaataks maali ja mõtleks, mis pintsliga see tehtud on,“ lausub Hendrik. „Olen üritanud ka ise midagi kirja panna, aga mul ei ole selleks piisavalt tarkust. Mul ei ole omakirjutatud näitemängu sahtlis. Mu häda on, et tahan liiga palju eri maitseid kokku panna ja siis tuleb leem liiga rammus. Et ise kirjutada, peaks käekirja puhtamaks saama.“
Vestlused kõigest ja mittemillestki
Moodsa aja mehena kinnitab Hendrik, et emotsioone tuleb lähedastega jagada, tunnetest rääkida. „Muidu läheb sees mädanema, ka pihil käimine on ju mõttega tegevus, et saaks koorma hingelt,“ sõnab ta. „Kõige lollimad tülid algavad tavaliselt pisikestest asjadest, näiteks vedelema jäänud märjast rätikust. Enamasti on selle taga varem lahendamata mure, mis siis rätis kulmineerub.“
On teatud tüüp inimesi, kelles miski tõmbab jõuliselt ligi, annab vaikimisi lubatähe alustada suhtlust, olgu tegu küsimusega, kustkohast siin linnas saab saapapaelu osta, või astronoomilist mõõtu südamepuistamisega. Võõradki hakkavad nende hõlma meelsasti ning igatahes mitte selleks, et koos vaikida.
Ütlen ikka, et hoia nina püsti ja saba rõngas!
Kas sinagi paelud tundmatuid avameelitsejaid?
„Jah, eriti kui nad on purjus,“ muigab Hendrik, ja kuna samal ajal sööstab üle välikohviku laudade parv tillukesi käredaid varblasi, imestab: „Siin võib linnuga vastu pead saada, tundsin tiivaripset praegu...! Jah, inimesed tahavad jutu peale saada ja enamasti ma ei põlga vestlust ära, kustkohast sa elu muidu näed kui mitte algallikast? Aga mingi üle linna tuntud psühholoog ma ka ei ole, minu nõuandeid ei maksa tõsiselt võtta. Ütlen ikka, et hoia nina püsti ja saba rõngas! Nagu Vikerraadios kunagi oli: viska pintsel vastu seina, möödund elu ära leina, tervitan oma kallist leeriõde 92. hällipäeval... Eks seda võib minugagi juhtuda, et hakkan rohelisemaid aasu taga nutma. Siis tuleb endale meelde tuletada, et niimoodi see õnn õuele ei saabu.“
Elujooned ja hambapesu
Vananemist Hendrik ei pelga, parimaks näiteks väärikast vananemisest peab hiljuti lahkunud teatrilegendi Ita Everit. „Ita on tõestus, kuidas ka vanast peast võib elu olla lill; võid olla tugev ja vastupidav ja minna ikka edasi,“ lausub Hendrik. „Nagunii vananeme, see paratamatus ootab meid kõiki. Kehakultus ja igavese nooruse tagaajamine on lääne haigus, mis hakkab juba loll välja nägema, mõnel karjub hirm kõigist ilulõikustest vastu. Palju parem on lasta elul jutid näkku joonistada ja kanda neid uhkusega. Vanasti oli meestel kuuekümne ringis „mineku“ aeg, praegu, kui oled ennast hästi hooldanud, on see alles keskiga. Oma osa on muidugi selles, kui palju jõuad ära teha, „27 klubi“ jõudis end rasvaste tähtedega muusikalukku kirjutada. Aga kõike nagunii ei jõua. Ei tohi lasta end mõjutada tundel, et parem pidu toimub kusagil mujal. Unistused peaksid olema kooskõlas reaalsusega. No natukene võimalikkusest välja.“
Praegu unistab Hendrik sellest, et teater saaks paremaks. See unistus on töös, aga valmis ei saa ilmselt kunagi. Ja loomulikult kõige tähtsam on, et lastel läheks hästi. Seitsmeaastane Hermine alustas sügisel kooliteed, viiene Karl Hendrik käib lasteaias.
Hendrikule on olulisemaid juhtmotiive elus mõttetera „Ära tee teisele, mida ei taha, et tehakse sulle“, seda õpetab ta ka lastele. „Vanemad peavad ikka suunama, ses mõttes olen konservatiivse meelelaadiga, lapsed sööks ainult kommi ja vaataks multikaid,“ ütleb ta. Õnneks on tema ja hambaarstist abikaasa Maria kasvatusteemades ühel meelel. „Arusaam pahandusest on sama. Tuleb lihtsalt leida jõudu lastele selgitada. Maakeeli enese väljendamise oskus on üldse kasulik. On mõttekorrastamise harjutus, kui oskad ükskõik mis teema võtta kokku ühe-kahe lausega.“
See tõesti väärtuslik oskus leiab kinnitust otsekohe, kui pärin, kas Hendrik hambaarsti kardab.
„Ei karda, sest ma tean, et nad ei tee enam haiget,“ vastab ta, nagu avakski teemat titale. „Kusjuures, kui sa korralikult pesed ja kogu aeg ei näksi, võib juhtuda, et sa ei jäägi haigeks. Ja kui muu ei mõju, võib hammaste pesemisse suhtuda kui investeeringusse. Täna korralikult pestud hambad hoiavad tulevikus kokku mitukümmend tuhat eurot!“
Olgu hea
Rahu säilitamine on oluline, teab Hendrik. „Kui noore poisina karatetrennis käisin, tehti meile selgeks, et kes läheb närvi, on juba kaotanud. See mõte on mind kandnud läbi elu.“
Enne kui närvi lähed, loe oma nööbid üle.
Mitmed kolleegid teatrist kinnitavad: peale toreda fakti, et Hendrikuga saab nalja, on ta korraliku lastetoaga, mõistev ja rahulik. „Vahel võin ikka ärrituda ka, ikka tuleb ette. Laste peale närvi minek on tihtipeale seotud murega nende turvalisuse pärast,“ tõdeb Hendrik, kelle endagi lapsepõlv sisaldab mõne õudse seiga, näiteks kukkumine kääridega otsaette ning alla prantsatamine suvemaja rõdult. „Aga üldiselt ma liiga impulsiivne ei ole. Mul on kuklas vana ütlemine, et enne kui närvi lähed, loe oma nööbid üle,“ jätkab ta. „Mulle ei meeldi olla vihane, elada raevus ja kättemaksuhimus. Olengi leplik inimene, meeldib, et on mõnus ja hea. Tahan elada nii, et südametunnistus ei piinaks, ja kui on mingi jama, katsuda ära klaarida. Ma ei taha, et õhku jääks midagi halba, peale selle on jamade lahendamine põnev. Kooliajal meeldis mulle matemaatika ja ka elu antud tekstülesanded on rahuldust pakkuvad. Eriti hea, kui suudad välja tulla nii, et kõik on õnnelikud.“
Võimalikud variandid
Emalt Viktorialt on Hendrik pärinud uhke siniverelise profiili, kõnes aga, mingites riuklikes kohtades viskab hetkiti sisse näitlejast isa Hendrik Toompere vanema intonatsiooni. Hendriku emapoolne vanaisa oli hästi süsteemse mõtlemisega ja isapoolne jälle vägagi mänguline. Õppust on ta võtnud mõlemalt. Toomperedel on kokkuhoidev pere, millega Hendriku isa õe Harrieti kaudu liidetud Malmstenite klann. Oma laste võimalikule teatritulevikule ei ole Hendrik mõelnud, tema meelest tuleb ikka välja selgitada nende tõelised anded.
„Mina läksin küll samale teele mis isa, aga ma ei olnud lõpuni kindel. Tahtsin aasta vabaks võtta, et mõelda,“ tunnistab ta. „Ma isegi uurisin võimalust astuda lennukolledžisse, mulle oleks pakkunud huvi ka juura või arhitektuur.“ Praegugi jälgib ta tähelepanelikult ägedaid hooneid, Itaalia palazzo’sid, Skandinaavia metsa rüppe ehitatud eramuid, Berliini endisi tööstusangaare, kus nõukaaegne taust suudetud pöörata hüveks. „Puitarhitektuur on mulle ääretult sümpaatne. Kui ma Triin Ruumeti filmis „Päevad, mis ajasid segadusse“ peategelasena ütlen viimase lausena „Mulle meeldib puit“, siis ma väga ei valetagi,“ muigab Hendrik. „Vanasti suhtusin skeptiliselt betooni, tundus üksluine ja nõme, peegeldamas mingit kandilist mõtlemist. Aga lähedalt vaadates on see väga ilusa ja huvitava tekstuuriga. Tegin koju kööki betoonpõranda, mis jäi liiga kauaks kilekatte alla, ja kui pealt lahti võtsime, oli nagu marmor – soolad olid hakanud välja imbuma ja tekitanud pinnale mustreid. Veast sai voorus! Arhitekt, kes mul külas käis, uuris hoolega ja ma ei imesta, kui seda meetodit varsti katsetatakse mõnes hoones.“
Naerda, koos
Kodu on baas kõigele muule, usub Hendrik. Oma abikaasa, margotrobbieliku naeratusega särava Mariaga kohtus ta ühiste sõprade kaudu.
inimesed otsivad paarilist ühel või teisel moel, aga vahel ollakse ka liiga pirtsakad.
„Olime tuttavad juba enne tutvumist, Eesti on ju nii väike. Ta on väga rõõmus, otsekohene ja julge inimene. Temaga on väga lihtne, meil on n-ö sama veregrupp ja naerame samade asjade peale,“ kiidab Hendrik, ja tuletab meelde, et koos naerda on väga oluline. „Kui huumorimeel kaob suhtest ära, siis on läbi ka! Siis ei päästa enam miski. Paarisuhtes on tähtis püüd oma partnerit mõista ja teinekord võime kompromisse teha. Aga kõige tähtsam on sügav austus, lugupidamine ja armastus. Loomulikult peab omavahel klappima: südant ei sunni. Mulle on jäänud mulje, et inimesed otsivad paarilist ühel või teisel moel, aga vahel ollakse ka liiga pirtsakad. Mu ämm rääkis hea nalja oma kunagisest õppejõust: too otsis naist, kes oleks baleriin, oskaks süüa teha ja prantsuse keeles rääkida. Oma 55. eluaastaks ta ei olnud sellist veel leidnud... hea näide, kuidas inimesed ehitavad endale kujutluse ega rahuldu muuga, ja mida edasi, seda nõudlikumaks muutuvad. Lõpuks on lihtsalt õnnetud.“
Kui Hendrik midagi oma ellu rohkem igatseb, on see reisimine. Talle väga meeldib Itaalia, ent viimati avastas hoopis Turu saarestiku siinsamas meie külje all. „Kui ilus see oli!“ sõnab ta. „Ainult valge udu, must liiv, kivid – nagu kuumaastik, ainult et maa peal. Kohutavalt lummav. Jube lahe oleks käia ära ka Antarktikas või Arktikas. Laeval jäämägede vahelt läbi sõita – vaat seda ma tahaks kogeda!“
Harriet Toompere, Hendriku tädi, näitleja:
„Hendrikut iseloomustama asudes jään ausalt öeldes täiesti hätta, sest ükskõik mis külje pealt ma teda vaatan, tahaksin ma kasutada ainult ülivõrdeid, aga see kõlaks kokku üsna ebausutavalt, sest pole ju võimalik, et ühes inimeses on kõik täiuslik ja pole ühtegi tumeala, ühtegi mõra, ühtegi väikest kriimugi. Aga nii mulle tõesti tundub. Hendrik on osanud ennast ja oma elu üles ehitada avatud südame ja lahtiste silmadega. On endasse kogunud parimad omadused, õppides ümbritsevatelt. Ta on olnud maast madalast väga iseseisev. Lasteaedagi läks ise, üksinda (lasteaed oli maja hoovi peal). Võttis kaasa vanaisa diplomaadikohvri, kus olid sees kõik vajalikud tööriistad ühele kauboile, ja ütles, et läheb tööle. Tal on kuldsed käed ja väga hea huumorisoon. Temas on suur hingetarkus ja heasoovlikkus. Temast kiirgab rahu. Ta on kõigi jaoks olemas. Ta on eluterve ja kahe jalaga maa peal. Tema peale saab kindel olla. Iga ilmaga.“
Tekst: Tiiu Suvi | Fotod: Krõõt Tarkmeel


Uus Riigi Infosüsteemi Ameti kampaania põimib erinevaid AI-lahendusiOktoobri algusest jõudis erinevatele meediapindadele värske Riigi Infosüsteemi Ameti kampaania „Küberoht võtab tuttava näo. Juhi IT-vaatlikult!“, mis on suunatud Eesti väikese ja keskmise suurusega ettevõtete (VKE) juhtidele. Kampaania teeb silmatorkavaks erinevate AI-lahenduste kasutamine kampaaniasõnumi võimendamiseks. Suuremahulise kampaania loov- ja meediapartneriks on La Ecwador.
RIA uus kampaania. Visuaal: La Ecwador
Mitu värsket uuringut kinnitavad, et Eesti VKE-d pööravad oma küberturvalisusele oluliselt vähem tähelepanu kui suurfirmad, mis teeb nad küberkelmide rünnakute ees oluliselt haavatavamaks.
Alanud kampaanial on eesmärgiks teavitada tegevjuhte nii erinevate petuskeemide eest kui ka motiveerida neid koolitama oma töötajaid küberohtudest. Muuhulgas jagatakse kampaaniaga ettevõtetele infot küberohtude ja nende ennetamise kohta ning valmis ka küberturvalisuse lühijuhend.
[embedded content]
Kampaania loovlahenduse autoriks ning meediapartneriks on La Ecwador, kelle lahendus sisaldab erinevaid AI-kasutamise võimalusi.
,,See, et tehisintellekt hetkel trendib ja tundub põnev tööriist oma hoomamatu haardega, ei ole kampaania idee iseeneses. Pigem hakkas meie mõttekäik liikuma reaalsuse ning tehislikkuse suunas. Ehk mida kättesaadavamaks muutuvad erinevad AI-lahendused, seda nutikamaks muutuvad ka kelmid. Näiteks tegevjuhi petuskeemis võtabki kurjategija justkui tegevjuhi rolli, mis võib lõppeda väga suure kahjuga,“ kirjeldab La Ecwadori loovjuht Taavi Lehari, kes meenutab esimesi ideekoosolekuid, kus tekkis nii-öelda kaksikute idee. ,,Võtame kellegi tuttava, nagu inimeste jaoks on oma tegevjuht, ning tekitame tema kõrvale tehisintellekti abil „klooni“, mis on esmapilgul väga tuttav.“
[embedded content]
Kampaania tunnusvisuaalil ongi kujutatud ettevõtjat Kristel Kruustüki, kelle kõrval on AI poolt genereeritud versioon temast, sümboliseerides tegevjuhi petuskeemi olemust. ,,Sama kontseptsiooni kasutasime ka heliliselt. Näiteks raadioklipis on meil äratuntavalt Ott Kiivikas, kes laseb oma raamatupidajal maksta ühe arve. Kuid tegelikult on tegemist meie agentuuri enda loovjuhi Aleksandriga, kes tegelikult teksti sisse luges ning kelle häälest AI Oti hääle genereeris,“ selgitab Lehari.
[embedded content]
Lisaks on kampaanias kasutatud YouTube Interactive lahendust, kus iga inimene saab testida oma teadmisi ning teha kindlaks, kas postkasti saabunud kirjad võivad sisaldada ohtu või on need ohutud.
[embedded content]
La Ecwadori projektijuht Maiken Veskimäe kirjeldab kampaania idee ning plaani sündi kui head näidet meeskonnatööst: ,,Agentuuris oleme võtnud selge fookuse pakkuda 360-kraadist teenust ehk katame ära erinevad kanalid ning suunad ühe katuse all. Käesoleva projekti taga on suurem meeskond, kellel igaühel oli oma selge fookus ja roll.“
Kampaania kestab kogu oktoobri ehk küberturvalisuse kuu ning kampaania raames toimub erinevaid infoüritusi sihtgrupi liikmetele. Peamised näpunäited, millega oma küberturvalisust tõsta on:
Tea, millist riist- ja tarkvara kasutad – ettevõtte kaitsevajaduste kaardistamiseks on vaja selget ülevaadet oma süsteemidest ja sisevõrkudes toimuvast.
Kaitse oma vara – halda uuendusi, paika haavatavusi, kasuta tulemüüre/viirusekaitset jne.
Kaitse oma töötajaid – loo turvaline paroolipoliitika, kasuta mitmikautentimist.
Õpi ära tundma rünnakuid – suurenda töötajate teadlikkust, koolita oma inimesi ja kontrolli regulaarselt nende teadmisi.
Õpi taastama – loo taasteplaan, taga varunduse toimimine ja tee proovitaastamisi.
Kaitse kaubamärki – teadvusta ohtusid, kaitse (sotsiaalmeedia) kontosid, meiliserverite turvaprotokolle jne.
Loov- ning meedialahendused töötasid välja Maiken Veskimäe, Karl-Lennart Meri, Heily Aavik, Vallo Kivimaa, Kert Aavik, Taavi Lehari, Gregor Lillemets, Hanna-Lotte Kastor, Kert Saarmets ja Anna Leena Tae.
Autor: Anna Leena Tae, La Ecwador PR-spetsialist
Kõik uudised


PolitseiNAABER ÄHVARDAS MAJA PÕLEMA PANNANeljapäeval pidi politsei sekkuma Jõhvis puhkenud konflikti, kus üks naaber ähvardas teise maja põlema panna. Mis täpsemalt juhtus, selgub kriminaalmenetluse käigus.VÄIDETAV KELMUS KULDKETI MÜÜGIGAPolitsei poole pöördus mees, kes väitis, et temalt kuldketti osta soovinud mees pettis talt välja 664 eurot. Müüja saatis kuldketi pakiautomaadi kaudu ostjale. Kui ostja väitis, et pole ketti kätte saanud, tagastas müüja talle raha. Ent hiljem arvas müüja, et küllap sai ostja selle keti siiski kätte ja pettis talt lihtsalt raha välja.MEES RÜNDAS ELUKAASLASTNeljapäeval sai politsei teate, et Kohtla-Järvel ründas mees oma elukaaslast.Samal päeval löödi Kohtla-Järvel ka 37aastast meest.Mõlema juhtumi puhul alustas politsei kriminaalmenetlust.


ÕL VIDEO | Automaksu eelnõu: kes kui palju maksma hakkab? Riik loodab saada 230 miljonit eurot aastasEsmaspäeval toimus rahandusministeeriumi pressikonverents, kus rahandusminister Mart Võrklaev ja rahandusministeeriumi fiskaalpoliitika osakonna analüütik Madis Aben tutvustasid mootorsõidukimaksu seaduse eelnõud.
Rahandusminister Mart Võrklaev selgitas, et uue sõiduki soetamisel on registreerimistasu disainitud soosima väiksema CO2 näitajaga sõiduki kasuks otsustamist. Peamine eesmärk on keskkonnamõju ja autostumise vähendamine.
Registreerimistasu makstakse sõiduki esmakordsel registreerimisel ja selle eest tasub sõiduki registrisse kandja. Aastamaksu tasub sõiduki kasutaja ning seda võetakse ka mootorrataste ja ATV-de eest. Aastamaksu tuleb tasuda 1. oktoobriks.
Alarmsõidukid on maksust vabastatud, välja arvatud ministrite, presidendi jt kasutuses olevad, ütles Võrklaev. Samuti puuetega inimeste transpordiks kohandatud autod on maksust vabastatud.
Kui sõiduk kantakse esmakordselt registrisse jooksva aasta 1. augustiks, siis on maksetähtaeg 31. märts.
Esimesel täisaastal võiks eelarvemõju olla umbes 230 miljonit eurot. Autostumist pidurdatakse 1-3% võrreldes 2021. aastaga.
Küsiti hübriidautode maksustamise kohta. Hübriidil on teatud määral olemas CO2 osa. Kui see on väiksem kui 118, siis midagi sealt juurde ei tule, sel juhul loevad vaid baasosa ja mass, ütles Võrklaev.
Fantoomautode kohta ütles Võrklaev, et nendest vabanemist proovitakse tehakse võimalikult lihtsaks. Eesmärk on romud kokku korjata ja utiliseerida. „Meie eesmärk pole maksustada kedagi millegi eest, mida neil ei ole,“ ütles Võrklaev. Kliimaministeerium töötab välja lahendust.
Kas kollektsionääridele tehakse erand? Rakendub baasosa 50 eurot, ütles Võrklaev, pidades seda jõukohaseks ka hobiautodele.
Kuidas inimesi teavitatakse maksukohustusest? Transpordiametis ei saa autot registrisse, kui maksu ära ei maksta. Aastamaksu kogub maksu- ja tolliamet. Kui maks jääb tasumata, siis on tegemist tavalise maksuvõlaga, millele rakenduvad viivised jms. Autosid pole plaanis ära võtta, lubas Võrklaev.
Mis siis, kui inimesed soovivad maksust kõrvale hiilimiseks auto registreerida välismaal? See on reaalne risk, aga seadus on juba olemas, seega tuleb tõhustada järelvalvet, ütles Võrklaev.
(Hannes Dreimanis) (Hannes Dreimanis)


Enefit Greeni Leedu tütar kahtlustab Poola firmat korruptsioonisTALLINN, 9. oktoober, BNS – Enefit Greeni siseauditi osakonna poolt Leedu tütarettevõttes Enefit Green UAB läbi viidud sisejuurdluse tulemusena esitati avaldus Leedu Vabariigi Eriuurimisteenistuse Keskuurimisosakonnale (STT), kus viidati oletatavale väärkäitumisele ühe Poola ehitusettevõtte poolt, mis oli üks pakkujatest Kelme 2 ja Kelme 3 ehitustööde hankemenetluses.
Avalduse esitamisele järgnevalt algatas STT 20. septembril Leedu kriminaalkoodeksi artikli 227 lõike 3 alusel – altkäemaksu pakkumine – kohtueelse uurimise. 5. oktoobril teatas STT Enefit Greenile, et on kinni pidanud ühe nimetatud Poola ehitusettevõtte esindajatest.
"Enefit Greenis kehtib nulltolerants igasuguse ebaeetilise ja petturliku käitumise suhtes, mis puudutab nii töötajaid kui ka partnerorganisatsioone. Kõik meie partnerid peavad järgima kõrgeid eetilisi standardeid ja järgima Enefit Greeni äripartnerite eetikakoodeksit," ütles Enefit Greeni arendusjuhi Andres Maasing börsiteate vahendusel.
Ta kinnitas, et kõiki väidetavaid korruptiivse käitumise süüdistusi hinnatakse ja uuritakse ilma erandeid tegemata ning väidetava rikkumise või ebaeetilise käitumise kahtluse või tuvastamise korral teatatakse neist asjaomastele asutustele. Hetkel ei saa Enefit Green käimasoleva kohtueelse uurimise tõttu rohkem teavet avaldada.
Tallinna toimetus, +372 56 505 306, majandus@bns.ee
Baltic News Service


Investeerimishuviline naine kaotas kurjategijatele 13 500 eurotTALLINN, 9. oktoober, BNS – Pärnumaal elav investeerimishuviline naine kaotas kurjategijatele esialgsetel andmetel 13 500 eurot.
Politsei alustas 6. oktoobril kriminaalmenetlust kelmuses, kus tänavu septembris registreeris Pärnumaal elav naine enda telefoninumbri ja e-posti aadressi Facebookis leitud investeerimisreklaami juures, mille peale helistati naisele ja tutvustati börsil raha teenimise võimalusi, teatas Lääne prefektuuri pressiesindaja esmaspäeval.
Helistaja soovitas naisel kanda AnyDesk programmi vahendusel raha Binance keskkonda ning avas naise nimele Revolut konto, millelt tegi näiliselt naise huvides erinevaid rahalisi tehinguid. Kelmusega tekitatud esialgne kahju oli 13 500 eurot.
Tallinna toimetus, +372 610 8866, sise@bns.ee
Baltic News Service


VIDEO | Uuel kujul automaks on riigile väga tulus. Fantoomautodega trikitajad võetakse pihtide vaheleVeel suvel oli juttu, et automaksuga võiks riik koguda aastas 120 miljonit eurot, kuid äsja avalikustatud versioon näeb juba ette, et summa oleks umbes 230 miljonit eurot. Intervjuus Delfile rääkis rahandusminister Mart Võrklaev, millest sisu puhul lähtuti. Tema hinnangul soosib variant pigem maainimesi.
„Eelarve prognoositav tulu on oluliselt suurenenud. Ka sisu on muutunud võrreldes algses väljatöötamiskavatsuses toodud variantidega. Me oleme seda muutnud rohkem keskkonnaaspekte arvestavamaks, et keskkonnamõju oleks jõulisem,“ rääkis ta. „Seal on ka tulnud see, et kui ikka on väga saastav või raske auto, siis selle eest tuleb rohkem maksta. Ja kokkuvõttes on ka eelarvele mõju suurem.“
Samas on suur soodustus vanematele sõidukitele, mis ei ole keskkonnamõju aspektiga kooskõlas. Näiteks registreerimistasu väheneb sujuvalt 5–14-aastastel sõidukitel, jõudes 14-aastase sõiduki puhul uue sõidukiga võrreldes 10%-ni ja alates 20-aastasest sõidukist nulli. Seda füüsilise isiku puhul, baastasu lisandub igal juhul. Aastamaksu puhul on sõiduautodega sarnane olukord.
Võrklaev sõnas, et maksu mõte on vähendada autostumist ja seda eeskätt linnades. Ta ütles, et vanusekomponent on sisse toodud sel põhjusel, et kõik inimesed ei saa endale kohe osta uut ja säästlikumat autot. „See adresseerib inimeste maksevõimet ühe käega, teisalt soosib ka seda, et autot lõpuni kasutataks.“
Ühtlasi toonitas ta, et valemis on sees see, et kui auto on raske ja saastav, tuleb maksta rohkem. „See võiks motiveerida neid inimesi, kes ei saa endale kohe osta kõige uuemat autot, kasvõi siis kasutatud autode turul valima ikkagi säästlikuma auto, mis loodusele sõbralikum ja nii maksu kui ka kütuse vaates ka inimese rahakotile sõbralikum.“
Võrklaev: linnainimeste kahjuks
Samas on maapiirkondades palju perekondi, kes kasutavad olude sunnil mitut autot. Teeolude või töövaldkonna tõttu on neil ka sõidukeid, mis on tihti suurema massiga. Siinkohal rõhutas Võrklaev, et auto läbisõitu ei vaadata. „Meil on ikkagi täna see, et sarnane auto linnakeskkonnas ja maakeskkonnas maksab sama palju. Kuigi linnas võib-olla sõidetakse kilomeetreid oluliselt vähem kui maal. Ma võiks öelda vastupidi, et see on linnainimeste kahjuks.“
Kui juulis esitleti kahte esialgset võimalikku varianti, oli märksõnaks see, et erisusi on võimalikult vähe. Analoogne on seis ka praegu, kuid on lisandunud maksuvabastus puuetega inimeste jaoks. Ent see puudutab vaid mootorsõidukeid, mis on puuetega inimeste transpordiks või puuetega inimesele sõitmiseks spetsiaalselt ümber ehitatud. „See on pigem võrdlemisi väike ring,“ tõdes Võrklaev. Ta lisas, et kindlasti ei rahulda see kõikide erivajadustega inimeste soove, aga seaduse jõustumise ajaks jõuab üle vaadata, kas mingeid erisusi on veel.
Omaette küsimus on romude ja fantoomautodega. On juhte, kellel pole sõidukit juba aastaid, aga registris on see kirjas. Trikitamise kohta on meediaski räägitud, et on inimesi, kes ostavad kokku fantoomautosid. Ka Ärileht on kirjutanud, et nn tankistid võtavad autosid oma nimele. Elukutselise autojuhina töötav Tanel A. rääkis septembris „Pealtnägijale“, et on vähem kui kuue kuuga enda nimele võtnud juba üle 1200 sõiduki. Võrklaev toonitas, et ka sellega tegeletakse – uuritakse tagamaid ja vajaduse korral karistatakse nii müüjaid kui ka ostjaid.
Eelnõud esitleti täna, Võrklaeva sõnutsi on nüüd kolm nädalat aega debatti pidada. „Kõik ettepanekud on teretulnud,“ lausus Võrklaev. „Jalgu pole mõtet trampida, küll aga sisuliselt kaasa debateerida.“


Investeerimisreklaami ohver sai vastu pükseSotsiaalmeedias investeerimisreklaami ohvriks langenud Pärnumaa naiselt peteti välja suur summa raha.
Läinud kuul registreeris naine enda telefoninumbri ja e-posti aadressi Facebookis leitud investeerimisreklaami juures. Seepeale helistati talle ja tutvustati börsil rahateenimise võimalusi. Helistaja soovitas naisel kanda AnyDeski programmi vahendusel raha Binance‘i keskkonda ning avas naise nimele Revoluti konto, millelt tegi näiliselt naise huvides rahalisi tehinguid. Kelmusega tekitatud esialgne kahju oli 13 500 eurot.
Juhtunu suhtes algatati möödunud nädalal kriminaalmenetlus kelmuse paragrahvi alusel.


Ministeerium kahtlustab osa Ida-Viru koole lisapalga õngitsemises õpetajatele, kellele pole seda ette nähtudIda-Virumaal eesti keeles õpetavatele õpetajatele lubatud palgalisa maksmine viibib, sest osa koole taotles lisaraha töötajatele, kellele on kasina eesti keele oskuse eest isegi sunniraha määratud, ütles haridus- ja teadusminister Kristina Kallas.Haridusminister Kristina Kallas ütles ERRile, et palgalisale kvalifitseeruvate õpetajate kohta esitasid septembri jooksul ministeeriumile andmed nii kohalikud omavalitsused kui ka riigikoolid. Nüüdseks on aga selgunud, et need andmed ei ole täpsed.
"Kuna me pidime tegema andmete kontrolli, siis on selgunud väga palju olukordi, kus taotlus on esitatud õpetajate või töötajate kohta, kes tegelikult ei kvalifitseeru sellele palgalisale," rääkis Kallas.
Nimelt on kuni 874eurose palgalisa tingimus, et õpetaja peab töötama eesti keeles ja tema keeleoskus peab vastama nõuetele. Paraku taotleti haridusministri sõnul lisaraha ka näiteks 20 tugispetsialistile, kelle andmete kontrollimisel ilmnes, et tegu on vene keeles töötavate inimestega.
"Täpselt samamoodi on meil olnud probleem sellega, et selgus, et kümme õpetajat, kelle puhul esitati taotlus lisapalga saamiseks, on tegelikult saanud keeleametilt ettekirjutuse oma keeleoskuse parandamiseks või siis sunniraha ehk nad tegelikult ka ei vasta nendele keelenõuetele," rääkis ta.
Ministeeriumil on Kallase sõnul soov võimalikult kiiresti omavalitsustega suheldes need andmed korda saada ja oktoobrikuu jooksul kogu saamata jäänud lisatasu välja maksta.
Küsimusele, kas nende koolide tegevust, kes üritasid lisaraha saada eesti keelt mitte oskavale õpetajale, võiks nimetada pettuseks, vastas Kallas, et see näib tõesti pettusena − koolijuht peaks ometi teadma, et õpetajale on esitatud keeleoskuse nõuded või isegi sunniraha, kuid ikkagi on ta palgalisataotluse ankeeti lisatud.
"Samamoodi on tegelikult nende ca 20 vene keeles töötava tugispetsialisti puhul, kes tegelikult ei tööta eesti keeles, vaid vene keeles. Tekib küsimus, miks siis ikkagi tullakse õngitsema, lootuses, et äkki ministeerium ei kontrolli ja teeb pimesi kohaliku omavalitsuse taotluse pealt või kooli taotluse pealt väljamaksed," ütles ta.
Millistes omavalitsustes pettusega lisaraha taotleda püüti, ei soovinud Kallas öelda ning rõhutas, et väga paljud koolipidajad ja omavalitsused esitasid kõik oma andmed korrektselt ega üritanud valedel alustel lisatasu saada. Ta palus korrektselt toiminud koolidelt vabandust, et lisaraha saamiseks tuleb ka neil oodata, kuni kõik andmed korda saavad ja väljamaksed ühel ajal ära tehakse.


Pärnumaa naisele tutvustati investeerimise võimalusi, esialgne kahju 13 500 eurotReedel, 6. oktoobril alustati kriminaalmenetlust kelmuses, kus 2023. aasta septembris registreeris Pärnumaal elav naine enda telefoninumbri ja e-posti aadressi Facebookis leitud investeerimisreklaami juures, mille peale helistati naisele ja tutvustati börsil raha teenimise võimalusi.
Helistaja soovitas naisel kanda AnyDesk programmi vahendusel raha Binance keskkonda ning avas naise nimele Revolut konto, millelt tegi näiliselt naise huvides erinevaid rahalisi tehinguid.
Kelmusega tekitatud esialgne kahju oli 13 500 eurot.


Obstruktsioonist riigikogu lasteaia liivakastisInimesed tunnevad endiselt huvi riigikogus toimuva vastu küsides, et mida me seal teeme. Parlamendi värske liikmena saan vastata, et harva arutame olulisi teemasid, kuid enamasti püüame obstruktsiooni taluda.Vaatamata püüdlustele obstruktsiooni lahendada, pole see siiani õnnestunud. EKRE on avalikult öelnud, et obstruktsiooni lõpetamise tingimuseks on kõigi kevadel vastu võetud seaduse eelnõude tagasivõtmine. Isamaa aga nõuab peaministri tagasiastumist. Koalitsioonist on saanud opositsiooni pantvang, kuid ega opositsioon ei tea, kuidas panvangidraama ära lõpetada.Millegi väljapressimiseks on pantvangistamist ikka kasutatud, selles pole midagi uut. Siiski pole kõigil pantvangikriisidel positiivset lõppu. Antud kriisis jääb mulje, et vaid opositsioonil on valijad ja koalitsioon on riigikogusse lihtsalt kogemata sattunud. Riigiõiguse eksperdid on öelnud, et koalitsioonil peab olemas võimalus oma eesmärke, mida nende valijaid neilt ootavad, ellu viia. Vastasel korral tammub riik paigal, sõltumata sellest, kes parasjagu valitseb.Saan täiesti aru, et obstruktsioon kuulub demokraatlikus riigis opositsiooni tööriistakasti. Demokraatia pole aga kaugeltki mitte korralagedus ega riigikogu lasteaia liivakast, kus erinevat maailmanägemust arutatakse tasemel, et sina ei andnud mulle oma kiirabiautot ja seetõttu mina ei anna sulle oma kallurit. Kaotada pole kunagi meeldiv, aga demokraatlikus riigis jääb alati lootus olla järgmine kord võitjate hulgas. Obstruktsiooni ainukeseks lahenduseks saab olla erinevate erakondade omavaheline kokkulepe, mitte vägikaikavedu. Kokkulepe aga eeldab, et oma valimistulemust tuleb aktsepteerida.Kuidas obstruktsioon riigikogus välja näeb? Eelmisel nädalal näiteks esitas EKRE kolm eelnõu käibemakse tõstmisest meediale, lisaks 17 eelnõu tulumaksuseaduse muutmisest, mis üksteisest erinesid vaid komakoha poolest. Keskerakond esitas viis pensionikindlustuse seaduse muutmise eelnõu.Isamaa fraktsioon aga terve paki eelnõusid, kus soovitakse, et valitsus loobuks peretoetuste muutmisest. Järgmine töönädal jätkub samas vaimus - juba on päevakorras 19 seaduseelnõu ainuüksi tulumaksuseaduse muutmiseks. Nende menetlemine koos tavapäraseks muutunud rohkete protseduuriliste küsimustega võtab vähemalt ühe (t)ööpäeva. Lisaks korduma kippuvatele eelnõudele on opositsioon esitanud ka valitsuse liikmetele rohkearvuliselt arupärimisi, mille tegelik roll on aga iseenda näitamine, kuna on lootus, et valijad neid riigikogu istungeid veebi vahendusel jälgivad. Seetõttu peavad kõned olema värvikad ja emotsionaalselt esitatud.Kõne seotus arupäritava teemaga polegi nii oluline ja nii suurele hulgale esinemistele faktikontrolli keegi nagunii teha ei jõua. Vaatajate tähelepanu köidab kõne eriti juhul kui see on rikastatud räigete sõnadega. Koalitsiooni saadikute iseloomustamiseks kasutatavad sõnad nagu „kaabakas“, „ajukääbik“, „loll“ jne. täidavad seda eesmärki, kuid tõe huvides peab mainima, et kuuluvad siiski vaid EKRE ja mitte Isamaa ega ka Keskerakonna poliitikute sõnavarasse.Kas siis Eestis põletavaid probleeme, mida riigikogu arutama peaks, pole?On küll, aga selleks aega praegu napib. Arupärimistele peab valitsus vastama 20 päevaga ning esitatud seaduseelnõusid ei saa ka piiramatult edasi lükata. Neid saab tagasi võtta eelnõu esitaja, aga senini seda juhtunud pole. Valitsus on riigieelarve kavandi parlamendile arutamiseks ja kommentaarideks esitanud. On raske näha, kuidas riigikogu eelarve sisulise arutamiseni jõuab, kui obstruktsioon jätkub.Riigikogu peaks arutama, et mida teha kuuendat kvartalit järjest langeva majandusega või kust leida vahendeid meie meditsiinisüsteemi rahastamiseks 2025. aastal. Õhus on ka õpetajate streik. Sellises olukorras ei tohiks parlament tegeleda asendustegevusega.Obstruktsiooni on korduvalt lahendada püütud küll riigikogu juhatuses, fraktsioonijuhtide aga ka erakonna esimeeste kohtumistel. Siiani need koosistumised tulemusi andnud pole ning erinevad osapooled pole kokkuleppele saanud.Praegune paigaltammumine ei tule kasuks ei koalitsioonile ega ka opositsioonile ning kõige vähem aitab see parandada Eesti ühiskonda. Eesti rahvatants „Kaks sammu sissepoole, kaks sammu väljapoole“ on meeleolukas vaatamine tantsupeol, aga mitte riigikogus.IRJA LUTSAR, riigikogu liige, Eesti 200


KAS POLIITIKA ON ELUOHTLIK? Kohtla-Järve abilinnapeal löödi silm siniseks ja sõimati Ossipenko käsilaseksLaupäeval, 7. oktoobril tungis tundmatu mees kallale Kohtla-Järve abilinnapeale Erik Setškovile. Kas elanikud on linnavalitsejate peale juba nii verised, et viimaste turvalisus on ohus?
Erik Setškov ise räägib, et oli parasjagu kaardistamas tormikahjustusi Järve linnaosas. See oli tema enda initsiatiiv, sest abilinnapea peab elanike turvalisust väga tähtsaks. Puu kukkus Ehitajate tänaval ühele kinnistule ning Setškov pildistas seda, et anda ametnikele signaal: sellega tuleb kiiresti tegeleda.
Ootamatult ilmus tema juurde tundmatu mees ning lõi Setškovi mitu korda näkku. Umbes viie minuti pärast helistas abilinnapea häirekeskusse. Mees viidi haiglasse kontrolli, kuid järgmise päeva õhtul oli Setškov taas linna peal tööülesandeid täitmas.
Raskeid vigastusi tal õnneks pole: nägu on kergelt paistes, silm sinine ja kahest hambast killud väljas. Siiski tekib küsimus, miks peaks keegi teda ründama.
Setškov ütleb, et kindlasti pole see rünnak poliitiliselt motiveeritud, kuigi algas pisut poliitilise sõimuga. Siiski tunnistab ta, et vastasseis kohaliku opositsiooni ja värske linnavalitsuse vahel on üsna terav.
„Kõik neid kaheksa kuud, mil oleme ametis olnud, oleme kogu aeg peksa saanud erinevatel poliitilistel teemadel. Võib-olla ühel hetkel inimestel tekibki selline kuvand,“ ütleb ta. Mees sõimas Setškovi Ossipenko käsilaseks. Mida see tähendada võiks?
„Kahjuks kuuleb seda mõnikord ka sõbralikes keskkondades. Võib-olla ei jõudnud me veel seda endist poliitilist kultuuri täiesti välja juurida.“
Abilinnapea ütleb, et sotsiaalmeedias on umbes viis-kuus inimest, keda kõik juba teavad ja kes valimatult sõimavad nii linnapead kui ka teisi linnavalitsuse liikmeid. „Kahjuks tõmmatakse sellega ka tavainimesi kaasa. Meie vastasleerile lihtsalt ei meeldi, et noored tulid ja teevad asja südamega. Teed – ja saad kriitikat. Ei tee – saad ikka. See kriitika on täiesti valimatu.“
Kohtla-Järve linnapea Virve Linder tegi rünnakust sotsiaalmeediasse postituse. Linder kirjutas: „Terve selle aja, mil olen olnud Kohtla-Järve linnapea, on teatud seltskond „poliitilisi konkurente“ ja „kodanikuaktiviste“ sotsiaalmeedias mind väsimatult rünnanud. Kõigi nende rünnakute läbivaks teemaks on olnud küsimus „Kes on süüdi?“
Setškov sõnab, et nii talle kui ka linnapeale on tulnud pärast postitust hulgaliselt toetusavaldusi. „Mulle on helistatud ja küsitud, kas kõik on ikka korras. Väljendati meile toetust. Lihtsalt oleme noor linnavalitsus ja võtab aega, kuni me murrame need müüdid – näitame, et saab ka teistmoodi,“ viitab ta endistele omavalitsusega seotud korruptsiooniskandaalidele. Abilinnapea ütleb, et opositsioon süüdistab uut linnavalitsust eelmise linnavalitsuse tegemata töös. „Ma ütleks sel puhul, et võib-olla peaksid nad peeglisse vaatama.“
Kui Setškov Kohtla-Järve linnavalitsuse ees Õhtulehega räägib, tuleb tema juurde üks eakam proua ja pärib, ega ta selles majas ei tööta. Setškov noogutab ja küsib, mis mureks. Proua räägib kümmekond minutit, et tema naabri kinnistul on üks ohtlik puu, mis tuleks kindlasti maha võtta. Abilinnapea pärib, mis aadressil see asub, saadab alluvatele sõnumi ning rahustab prouat, et probleemiga tegeletakse ja ametnik on juba teel. Proua tänab ja lahkub. Tundub nagu ideaalse linnavalitsuse idüll – ei ütleks, et Setškovi siin vihatakse.
Mida arvavad asjast aga kohalikud?
Poe kassapidaja Marina, kellele uus linnavalitsus väga meeldib, on rünnaku pärast kurb. „Kindlasti on see parem kui see, mis enne oli.“ Talle meeldib, et inimesed on noored, hakkajad ja suhtlevad tihti kodanikega. Eriti vaimustuses on ta linnapeast Virve Linderist. „Ta on nii tore naine! Väga sõbralik, inimlik ja südamlik. Ta on väga lihtne ja suhtleb tavainimestega. Ja vahet pole, mis keeles – tema räägib nii eesti kui ka vene keelt. Minu suhtes on ta alati tähelepanelik ja viisakas olnud,“ räägib Marina emotsionaalselt.
Kohalik kassapidaja Marina. (Aldo Luud)
Tatjana kinnitusel pole üldse tavaline, et Kohtla-Järvel niimoodi inimest rünnatakse. Tema asjaga kursis pole, sest ta ei jälgi väga poliitikat. Küll aga ei ütleks ta, et inimesed siin jubedalt linnavalitsust vihkaksid.
Andrei ütleb, et ilmselt on inimesed kurjad, sest tööd ei ole ja elu on väga raske. Lisaks võetakse tema sõnul paljudel ära puudetoetus. Andrei ise töötas enne ühes tehases, aga kui see kinni pandi, jäi ta töötuks. Tehaste sulgemine on tema jaoks endiselt tundlik teema. „Ma ei usu, et siin asjad lähevad paremaks. Iga aastaga läheb aina hullemaks!“ sõnab mees. Tema sõnul on linnas küll olnud kakluseid, kuid rünnakust poliitikute vastu kuuleb ta esimest korda.
Endine tehase töötaja Andrei. (Aldo Luud)
Irina arvates kõndis abilinnapea ilmselt valel ajal ja vales kohas. „Parem on kodus istuda!“ sõnab ta. Ta ei tea, et Setškov tegi õhtul linnas hoopis elanike heaks tööd. „Teate, see linnavalitsus – mida head sellest arvata? Nad on veel täiesti lapsed ju! Noored inimesed, mida nemad valitsemisest üldse teavad?“ küsib ta.
Galina oli rünnaku ajal linnas ja ütleb, et midagi tavapäratut ei märganud. „Tänav oli täiesti tühi. Ma esimest korda kuulen, et siin võib midagi sellist juhtuda.“ Ta ei arva, et linnavalitsust siin vihataks – pigem hoiavad inimesed poliitikast eemale.
Õunamüüja Galina. (Aldo Luud)


Automaks soosib kergeid ja puhtaid: „Kas linnas peab tingimata sõitma CRVga?“2025. aastast kehtestatakse Eestis automaks. Uue maksu eesmärk on autostumise pidurdamine ja inimeste nügimine keskkonnasõbralikumate autode poole. „Loogika siin taga on lihtne, mida suurem on sõiduki keskkonnamõju, mida saastavam ja raskem see on, seda suurem tuleb ka maks,“ selgitab rahandusminister.
Esmaspäevasel pressikonverentsil tutvustasid rahandusminister Mart Võrklaev ja rahandusministeeriumi fiskaalpoliitika osakonna analüütik Madis Aben mootorsõidukimaksu seaduse eelnõud. Uue maksu esimese täisaasta eelarvemõjuks hinnatakse 230 miljonit eurot ning sellega loodetakse võrreldes 2021. aastaga pidurdada autostumist kuni kolm protsenti.
Automaks hakkab koosnema kahest osast – registreerimistasust ja aastamaksust. Esimese maksab sõiduki esmaregistreerija. Võrklaev täpsustab, et registreerimistasu ei ole otseselt maks: raha kogub transpordiamet.
Aastamaksu kogub maksu- ja tolliamet ning see tuleb tasuda kord aastas 1. oktoobriks. Kui sõiduk registreeritakse jooksva aasta 1. augustiks, on maksetähtaeg 31. märts. Aastamaksu tasub sõiduki kasutaja, seda võetakse ka mootorrataste ja ATVde eest.
Võrklaev rõhutab, et registreerimistasu on loodud soosima väiksema CO2 heitmega sõiduki kasuks otsustamist. Näiteks on 2019. aasta Porsche Cayenne’i aastamaks 1064 eurot ja registreerimistasu 16 565 eurot. Sama aasta Škoda Octavia eest tuleb tasuda vastavalt 50 ja 885 eurot ning 2021. aasta Nissan Leafi puhul 50 ja 300 eurot. Tesla Model 3 omanik pääseb Leafiga sarnase maksuga.
Kaubikutest on 2010. aasta Citroën Berlingo aastamaks 179 eurot ning registreerimistasu 1790 eurot. Kümme aastat uuema Berlingo eest kasseeritakse aga vastavalt 50 ja 500 eurot. Citroën Jumperi eest, mis paiskab õhku 235 grammi CO2 kilomeetrile, on aastamaks 143 ja registreerimistasu 1430 eurot.
Maksust on vabastatud alarmsõidukid, välja arvatud ministrite, presidendi jt kasutuses olevad autod. Samuti puuetega inimeste transpordiks kohaldatud sõidukid.
EELNÕU TUTVUSTAMINE: Rahandusminister Mart Võrklaev ja rahandusministeeriumi fiskaalpoliitika osakonna analüütik Madis Aben esmaspäevasel pressikonverentsil.
Esmane müük on veel maksuta
Suurim muudatus algse plaaniga võrreldes on see, et registreerimistasu tuleb maksta üksnes sõiduki esmakordsel Eestis registreerimisel. Maksu alt jäävad välja Eesti-sisesed müügitehingud, millega loodetakse motiveerida inimesi vanast ja saastavast sõidukist loobuma.
„Kes soovib auto vahetada pisut uuema ja säästlikuma vastu, saab seda teha ilma kaasneva registreerimistasuta,“ kinnitab Võrklaev. Samas on uute autode soetamisel registreerimistasu kujundatud nii, et teatud CO2 näidust ja massist alates kasvab see hüppeliselt.
Sisepõlemismootoriga autode täismassi piir on seatud 2000, elektriautodel 2400 kilo peale. Iga järgmine kilo maksustatakse 0,4 euroga kuni summani 400 eurot. Võrklaev rõhutab, et piir ei lähtu luksusautodest, vaid sõiduki mõjust teedele ja keskkonnale. „Kas linnas peab tingimata sõitma CRVga?“ küsib minister.
Samas lähevad maksu alla ka hübriidautod. „Kui CO2 heide on alla 118 g/km, siis midagi juurde ei tule, loevad vaid baasosa ja mass,“ selgitab Madis Aben.
Minister möönab, et sõidukipargi uuendamine on pikk protsess ja kõik ei suuda kohe uut ja säästlikumat autot soetada. Seetõttu väheneb vähemalt viis aastat vanade sõidukite maks auto vanuse kasvades. „Sellega soosime olemasolevate sõidukite lõpuni kasutamist, mis on nii majanduslikult kui keskkonnaalaselt mõistlik.“
Võrklaev lisab, et see aitab kaudselt võtta arvesse ka inimeste maksevõimet, sõltumata sellest, kas keegi elab maal või linnas. „Samas on siin jätkuvalt sees tugev keskkonna element, ehk säästliku vanema auto omamine on soodsam, kui suurte heitmete ja massiga sõiduki omamine. Seega annab see võimaluse ka kasutatud autode seas säästlikum valida.”
Maksavad ka kollektsionäärid
Aastamaksu aluseks on baasosa, sõiduautode puhul lisanduvad teatud piirmääradest alates CO2 heitme osa ja massiosa, kaubikute puhul massiosa ei lisandu. Kui heitmenäit puudub, leitakse see asendusvalemiga. Kaubikute asendusvalemis massiosa puudub. Elektrisõidukite puhul rakendub vaid baasosa ja raskemate sõidukite puhul massiosa. Üksnes aastamaksu saavad kaela mootorrattad, ATVd ja UTVd, maksumäärad sõltuvad mootori töömahust.
Automaks peaks lahendama ka kasutult seisvate romude probleemi: aastamaks motiveerib neid utiliseerima. Fantoomautodest vabanemine proovitakse teha võimalikult lihtsaks. „Meie eesmärk pole maksustada kedagi millegi eest, mida neil ei ole,“ ütleb Võrklaev.
Kollektsionääridele aga erandit ei tehta. Baasosa 50 eurot rakendub kõigile autodele, mis on üle 20 aasta vanad ning seda tuleb maksta ka hobiauto eest. Erandeid ei tehta, sest muidu ei lahenda maks romude probleemi. „Siis inimene mõtleb, kas on vajalik seda vana autot hoida või on mõistlikum viia see romulasse,“ selgitab minister.
ROHELINE MÕTTEVIIS: Kõige ökonoomsem on sõita rattaga, mis on esialgu maksuvaba. (Maria Kilk)
Antakse aega uus auto osta
Eelnõu tutvustamisele järgneb kolm nädalat arutelu. Novembri lõpuks on plaanis eelnõu riigikokku saata ja tuleva aasta alguseks vastu võtta. Minister lisab, et kui eelnõu seaduseks saab, teeb maksuamet kindlasti ka maksukalkulaatorid, et inimesed saaksid ette arvutada, kui palju neil auto eest maksma tuleb hakata. „Vajadusel jõuab oma autopargis veel muudatusi teha, et 2025 oleks asi selge ja mugav.“
Praeguse kava järgi jõustub mootorsõidukimaks 2025. aasta algusest. „Et vältida rapsimist ja olla ühiskonnas etteaimatav,“ ütleb Võrklaev. Peatatud kandega sõidukitele hakkab maks kehtima aasta hiljem ehk 2026. aastast, et oleks piisavalt aega romud ja fantoomsõidukid registrist kustutada. Selleks vajalike lahendustega tuleb välja kliimaministeerium.
Maksust kõrvale hiilida pole võimalik. „Transpordiametis ei saa sõidukit arvele võtta, kui registreerimistasu ära ei maksa,“ selgitab Võrklaev. Teade maksu kohta tuleb 15. veebruariks ning seda saab tasuda 1. oktoobrini. „Kõige lähedasem on siin analoogia maamaksuga.“
Maksu- ja tolliameti kogutava aastamaksu puhul käitutakse nagu teistegi maksuvõlgadega. „Kui maks jääb tasumata, rakenduvad viivistasud ning seda nõutakse välja nagu iga teist maksuvõlga,” ütleb minister ning lubab, et tasumata maksu korral autot kelleltki ära võtma ei hakata.


Kaja Kallas tõstab meediaga peetavas võitluses panuseidIdavedude skandaali kaks peategelast – peaminister Kaja Kallas ja tema abikaasa Arvo Hallik – pakuvad jätkuvalt meediale kõneainet ning on oma tõrksusega selgituste esitemisel ja paari jätkualgatustega aidanud kaasa skandaali venimisele enam kui kuuenädalaseks. Kui alguses oli peaminister eituses ja umbkaitses, siis vahepeal on Kallas ja tema toetajad ennast kogunud ning proovivad idavedude skandaali meediakriitiliste vastutorgete taustal ajakirjandusliku liialdusena näidata, leiab toimetaja Meelis Oidsalu.Peaministri isiklik meedia ümberkasvatamise eriprogramm sai alguse kohe 23. augustil, ERRi ajakirjanikule Madis Hindrele antud avaintervjuu ajal, kui ajakirjanikku nimetati alatuks, kuna see küsib peaministri käest küsimusi tema abikaasa Vene ärisidemete kohta. Hiljem on Kallas lubanud kommunikatsiooni parandada.
Kes vaatas ETV 20. septembri saadet «Esimene stuudio» või on kuulanud kaht viimast Vikerraadio saadet «Stuudios on peaminister», võis veenduda, et 23. augusti intervjuuga võrreldes pole Kallase hoiakus ja toonis leebumist toimunud, pigem on frustratsioon ajakirjanike aadressil kasvanud. Selle väljendamisel on valitsusjuht jätkuvalt rabe, ohvrihoiak on veelgi tugevnenud ja väljendub ka tõrksas, vahel mühaklikus toonis, millega ta ajakirjanikke kostitab.

BBC küsis samu küsimusi

Tasub võrrelda, kuidas Kallas ennast ülal pidas ETV saatejuhi Andres Kuuse suhtes ning kui väljapeetud oli peaministri toon, ilmed ja hoiak vaid kaks päeva hiljem, kui Tallinnas salvestati BBC raskete küsimuste saadet «HardTalk». Kontrast on nähtav, eriti arvestades, et briti ajakirjanik Stephen Sackur küsis Kallase käest idavedude kohta samu küsimusi, millele on vastust otsinud Eesti ajakirjanduski. Ei mingeid grimasse, mühatusi ega dotseerivaid märkusi peaministrilt. BBC toimetus ei pidanud idavedude teemat meelevaldseks, samuti polnud teema kuus nädalat pärast skandaali algust kaotanud selle kanali jaoks aktuaalsust.
Stephen Sackur küsis BBC «HardTalkis» Kaja Kallase käest idavedude kohta samu küsimusi, millele on vastust otsinud Eesti ajakirjanduski. Ei mingeid grimasse, mühatusi ega dotseerivaid märkusi peaministrilt.
Meedias on varem osundatud, et Reformierakond kasutab DARVO-taktikat. DARVO on akronüüm lausest, mille eestikeelne tõlge on «eita, ründa, pööra süüdlase ja ohvri rollid ümber». Seda manipulatsioonitehnikat kasutatakse psühholoogilises manipulatsioonis, nii erasfääris kui poliitikas, aga ka lihtsalt väitluste võitmiseks.

Rahvas on kangelasele kade?

Peaministri kui meediaohvri narratiivi esitleti põhjalikumalt riigikogu liikme Valdo Randpere 24. septembri artiklis Eesti Päevalehes pealkirjaga «Kuidas tapetakse sõjaprintsessi?» Oravaparteilane täheldab avalikkuse ebaratsionaalset kättemaksuhimu kangelaste suhtes, nende allakäiku nauditakse tema väitel sama palju kui nende tõusu. Hästi juhitud kriisides ei kirjuta ega sõnasta probleeme tingimata poliitik ise, tal on selleks tiim.
Meediaettevõtte Levila juht Daniel Vaarik analüüsis ja kiitis Twitteris Randpere teksti professionaalsust, nimetades seda «klassikaliseks positsioneeringutekstiks», mis «proovib särama panna vahepeal roostetama hakanud julgeolekukaarti». Vaarik pakkus, et selline retoorika olla üks väike osa plaanist tuua Reformierakond n-ö rongi alt välja, ning selliseid avaldusi võib tulla veel.

Idavedude skandaalidega seotud korruptsioonivastase erikomisjoni istungitel oli Valdo Randpere ülesanne koosoleku juhatajat trollida.
Mihkel Maripuu

Sihtasutuse Liberaalne Kodanik (SALK) juht Tarmo Jüristo kritiseeris 29. septembri intervjuus Eesti Päevalehele toimetusi üldistavalt ja avatud tekstiga, peaministri tegevuse kohta ta hinnanguid ei jaganud. Ajakirjanikud elavad Jüristo sõnul «mingis oma kõverpeeglis. Kujutate ette, et hoiate avalikku diskussiooni, aga inimene, kes on kunagi meediaga vastamisi sattunud, ütleb, et see on täiesti ebavõrdne võitlus.» Idavedude skandaali hoiavad SALKi juhi kinnitusel üleval EKRE ja ajalehetoimetused.
Oravate ahtale ohvrinarratiivile pakub Jüristo intervjuu hingamisruumi, isegi kui liberaalse haritlase taotlus oli lihtsalt arutelusse uusi vaatenurki lisada. Vaikimist Kallase idavedude teemal põhjendab Jüristo hirmuga meedia omavoli ees. Praegu käivat sõda Eesti tuleviku pärast, meedia võiks keskenduda olulisele ning toimetused paremini läbi mõelda, mis on nende sekkumise eesmärk ja õnnestumise tõenäosus.

Tarmo Jüristo andis 29. septembril Eesti Päevalehele intervjuu, mis üllatas oma võitlusliku ja õrnalt militantliku tooniga.
Sander Ilvest

Jüristo seisukohaavaldused tuletavad meelde, et SALK pole ainult maailmavaateline ühendus, vaid ka suhtekorraldusrakuke ja nn political action committee (PAC), just selline, nagu neid leidub Ameerika Ühendriikide poliitikas. PACid tegelevad oma klientidele toetuse korjamise ja hoidmisega ning Jüristo mõtted Eesti Päevalehele polnudki niivõrd seotud liberaalse maailmavaate, kuivõrd peaministri abikaasa meediahagi õigustamisega. SA Perekonna ja Traditsiooni Kaitseks (SAPTK) ja SALKi tuleku järel ongi Eesti poliitika muutunud ameerikalikumaks, seal on mõttekodade maastik tugevalt erakonnastatud.

Venimine peaministri pere algatusel

Kaja Kallase toetajatele on valitsusjuhi perekonna idavedude skandaali hiljutised jätkualgatused ilmselt pigem ebameeldivad. Skandaal oli juba vaibumas, samas pole selge, mida peaminister võitlustest eelmise presidendi Kersti Kaljulaidi ja Eesti Päevalehe arvamusartikli autori Valdar Parve vastu võita lootis või loodab. Skandaali venimine pakub ka võimalusi, üha uute ebaõigluse-asjaolude mängu toomine toetajaskonnale aitab kinnistada Kallase ohvristaatust, aga tõmmata ka vastutust Vene ärisidemete jätkumise teemal laiemaks, et seeläbi hägustada idavedude skandaali. Et sellest ei saaks peaministri jaoks samasugust poliitilist meemi, nagu tema isa Siim Kallase jaoks «kümme miljonit dollarit».
Et isa Kallas on tütar Kallase poliitilise käekäigu pärast mures, nähtub 5. oktoobri Maalehe intervjuust, kus ta soojendab uuesti üles peaministri suvise tüli riigipea Alar Karisega. Tütar üritab avalikkuse süüstavat tähelepanu suunata president Kaljulaidile, isa president Karisele. Kaljulaid oli nädal varem Kallase valitsust otsekoheselt kritiseerinud intervjuus TV3 saatele «Laser». Ka suvine «presidendiskandaal» algas pärast Karise kriitikat valitsuse tegevuse suhtes.
2019. aasta EKREIKE koalitsiooni võimulesaamise ehmatuse taustal ei pruugi paljude oravate toetajate jaoks idavedude skandaal emotsionaalsel tasandil olla kuigi oluline.
Meediaruumi korrastamise teemat on aidanud tõstatada ka riigikogu reformierakondlasest liige Karmen Joller, kes andis kohtusse teda väidetavalt laimanud EKRE ja selle ühe liidri Helle-Moonika Helme. Joller tegi seda EKRE erakonnameedias juba varasemalt levitatud väidete vaidlustamiseks. Sõltumata hagi motiividest võib öelda, et see panustab Kallase valitud «probleem on meedias» narratiivi. Samas näitab Jolleri hagi Kallase abikaasa Arvo Halliku nõuet Eesti Päevalehe arvamusloo autori vastu osana laiapinnalisemast meediapuhastusliikumisest.
Reformierakonna viimasel ajal sagenenud avalik meediaskepsis peaks kõnetama oravate valijaid, kelle jaoks avalik arvamusruum ongi juba Eestis katki ning osa peavoolumeediast leiab Twitteriski näiteks liberaalsemate arvamusliidrite seas juba mõnda aega käsitlemist kui erakonnameedia. Teatud ajakirjanikke peetakse EKRE ja Isamaa käsilasteks.
2019. aasta EKREIKE koalitsiooni võimulesaamise ehmatuse taustal ei pruugi paljude Reformierakonna toetajate jaoks idavedude skandaal emotsionaalsel tasandil olla kuigi oluline. Kui poliitik teeb valija jaoks õigeid asju valesti, võib see olla tema jaoks märksa väiksem probleem, kui et valesid asju õigesti tehakse, eriti kui toetajaid suudetakse veenda, et rangest parlamendimatemaatikast hoolimata võib Kallase sobivuses kahtlemine viia EKRE võimuletulekuni ja erakorraliste valimisteni.

Oravate «meediakool» Twitteris

Meediakriitiliste meeleolude levikusse panustavad oravad Twitteris. Reformierakonna liikmed (Jaanus Rahumägi, Meelis Atonen, Karmen Joller) ning mõned oravate fännikontod juhendavad ja hindavad ajakirjanikke ning võimendavad oravate sõnumeid. Oravate säutsudes kohtab ka tänavakeelt.
Karmen Joller nimetas psühhiaatri ja filosoofi Parve arvamusartiklit «okseks». Jaanus Rahumägi jagas linki saatele «Stuudios on peaminister», kus Kallas on just meediat Kaljulaidi kritiseerima õhutanud ja lisab: «Tuleb välja, et BSH (meelelahutustegelane Brigitte Susanne Hunt – toim) ja Kersti Kaljulaid on omas kategoorias üsna sarnased.» Varasemas säutsulõimes kritiseeris Rahumägi ERRi, et selle esindaja julges kaitsepolitseilt küsimusi küsida Kallase idavedude ja selle kohta, kas jõuametkond selle eest hoiatas: «Kes neid lapsikuid ja rahvast lollitavaid uudiseid treib seal?»

Peaministri perekonda kaitseb Twitteris ka julgeolekuametnik

Eesti välisluureamet.
kuvatõmmis

Twitteris tegutsevate reformierakondlastest või oravaid pooldavate meediakriitikute kõrval on idavedude skandaali ajal säutsunud ka välisluureameti töötaja. Arusaadavatel põhjustel ei nimeta ta end selle asutuse palgaliseks, aga eliidi seas siiski teatakse tema organisatsioonilisest kuuluvusest.
Välisluureametniku Twitteri-profiili vaadates paistab silma, et kui ta varasemalt on pigem postitanud Ukraina sõda ja rahvusvahelist poliitikat puudutavad säutse, siis Arvo Halliku hagi õigustatuse üle toimunud aruteludes on ta asunud ajakirjanikke iseloomustama. Muu hulgas peab ta vajalikuks Eesti Päevalehe ja Delfi peatoimetaja Urmo Soonvaldi tagasiastumist. Viimase jutt Halliku hagi teemal olevat «haige demagoogia».
Üks teine tuntud ajakirjanik saab julgeolekuametniku iroonilise, Twitteri kontekstis reljeefse profileerimise osaliseks. Ühe sarkastilise iseloomustuse ajend pärineb ka välisluureameti töövaldkonnast; see puudutab valitsuse eelhoiatussõnumeid 2022. aasta alguses, mida Eesti ajakirjanikud ei usaldanud.
Kriitiku Twitteri kontol on kirjas, et seal väljendatakse isiklikke seisukohti. Asjaolu, et varasema ajakirjanduskogemusega julgeolekuasutuse töötaja juba pikalt nüüdses ametis töötanuna teeb Kaja Kallase kaitseks hingestatud avaldusi, näitab, et Eesti julgeolekuasutustes töötab keegi, kelle hinnangul ongi ajakirjandusega lugu nii hullusti, et ajakirjanikud vajavad ühismeedias erikohtlemist.
Välisluureamet kommentaare jagada ei soovinud. Pole alust arvata, et julgeolekuametnik kritiseeris ajakirjanikke erakondlikul survel, säutsud on emotsionaalsed, mõjuvad isiklikust emotsioonist kantud trollimisena.

Meelis Atonen panustab kvantiteedile. Tal on korralik jälgijaskond, aga mitte nii suur kui @ebamugavusvalitsuse nime all tegutsev isikustamata kontol, millel on umbes 8600 jälgijat ja mis on oravate üks tegusamaid fännikontosid Twitteris. @ebamugavusvalitsus käib märgatavalt ühte jalga Reformierakonna kommunikatsiooniga, kuigi mitte nii masinlikult, kui paar teist sajakonna jälgijaga varjunimega isikustamata kontot.

Ebamäärane kaudtuli presidendi suunal

Kallas pole sugugi esimene oravate peaminister, kes ajakirjanikele n-ö järeleaitamistunde annab. Kunagine valitsusjuht Andrus Ansip broneeris omal ajal Vikerraadio saatesse «Stuudios on peaminister» tulles (saade kandis küll varem teisi nimesid, aga oli eetris juba ajal, mil üleminekuvalitsust juhtis Edgar Savisaar) ühe tunni kalendris ka pärast eetrit, et ajakirjanikele eetriväliselt infot jagada, aga teinekord ka õpetada, milliseid küsimusi meedia peaks küsima. Ansip kasutas rohkem näost näkku veenmist, oli dotseeriv, aga ajakirjanikele kättesaadav, ja kui ajakirjanikuga rääkis või sõnumeid vahetas, siis pigem liiga pikalt.

Andrus Ansip jõudis oma valitsusajal pälvida ka meediavaenlase tiitli ning oli suhtluses ka dotseeriv, aga informeeris meediat pigem üle ning suhtles ajakirjanikega pikemalt ja näost näkku.
Madis Veltman

Kaja Kallas annab ajakirjanikele tagasisidet otse-eetris, süüdistused jäävad isikustamata ja ebamääraseks. Samasugust umbmäärast süüdistusretoorikat oli märgata ka Siim Kallase 5. oktoobri Maalehe-intervjuus, kus ütles, et president Karis rääkis oma roosiaia kõnes valet, aga ei olnud nõus täpsustama, mida valetati. Selliste poolikute väidete eest ei ole rünnataval võimalik end kaitsta, sest need sisaldavad üldist hinnangut.
Suvise «presidendiskandaali» ajal ütles peaminister Kallas, et tal on kindlad tõendid presidendi kantselei väärkäitumise kohta. Hiljem salgas ta oma varasema ütluse maha. Ka Vikerraadio saates «Stuudios on peaminister» on valitsusjuht esitanud isikustamata süüdistusi ajakirjanike suhtes; sama toimus intervjuus Delfi ajakirjanikule Vilja Kiislerile, kus Kallas rääkis teda ähvardanud meediajuhist, aga ei nimetanud nime.

Valitsuskommunikatsiooni tegemise viisid

Kui Ansipi ja Kallase kommunikatsioonikäitumist üldisemalt võrrelda, siis ennetavat ja kujundavat meediasuhtlust, millega esimene ajakirjanikele silma jäi, pole teise puhul märgata. Reformierakonna juhatus ja Kallase isiklik tagatuba kipuvad olukordadele hilinenult reageerima ning ka siis paistavad olevat ette valmistamata. Kallase kommunikatsioonisättumus on suletum ja valikulisem ning seetõttu ka reageerivam. Reageerimisvalmidus pole kiita.
Kallas ei teadnud oma mehe firmaga 350 000-eurose laenulepingu sõlmimise aega, küll aga olid tal kaasas tsitaadid küsimuste esitaja ründamiseks. Kallas läks küsijaid suu pihta lööma, aga ei andnud endale aru, et vaatamata talle ebameeldivatele pärijatele ja pinnijatele ootas vastuseid siiski Eesti rahvas.
Kaja Kallase meediakriitiliste avalduste eripäraks on nende informaalsus ja rabedus, samuti selle arusaama peegeldamata jätmine, et ajakirjanike küsimuste taga on ka paljude Eesti inimeste siiras infovajadus ja pettumus.
Sama viga võib täheldada peaministri suhtumises ajakirjanikesse. Kallase meediakriitilised avalduste eripäraks on nende informaalsus ja rabedus, samuti selle arusaama peegeldamata jätmine, et ajakirjanike küsimuste taga on ka paljude Eesti inimeste siiras infovajadus ja pettumus. Kui neile ootustele umbmääraste ja esitatud süüdistamisega vastatakse, võib see olla viide sellele, et peaminister ei näe ajakirjanduse taga avalikkust. Asjaolu, et skandaal pole kuue nädala vältel vaibunud, vaid on jätkunud suuresti tänu Kallase ja tema pereliikmete äraspidisele initsiatiivile, näitab, kui raske on reageerivast kommunikatsioonimustrist välja murda.
Meediakriitika pole mõistagi midagi keelatut. Ka olukord, kus poliitik kritiseerib ajakirjandust, võib olla sõnavabaduse teenistuses. Mõistagi tuleb poliitikute meediakriitika puhul jälgida, ega nad ei tegele tervendava arvustamise asemel pelgalt meediavastaste emotsioonide üleskütmisega. Samas on Eestis poliitikute ja toimetuste vahel periooditi ikka pingeid esinenud, need pinged on ajakirjanduse järelevalvaja rolli sisse kirjutatud.

Stark Logisticsi kaubaautod oleksid tõenäoliselt mudelautodena nende jõulude ajal menukaup.
Stark Logistics

Praegused Reformierakonna «meediavalgustuslikud» algatused pole ulatuselt võrreldavad Keskerakonna ja EKRE meediaskepsisega, mis päädis alternatiivmeedia projektidega. Väikese sammu nende kahe erakonna avalikkuse-käsitluse suunas on oravad Kallase juhtimisel ometi teinud. Nii mõnegi tema meediakriitilise episoodi kohta võiks öelda, et peaminister esitab tõsiseid süüdistusi liiga üldiselt, et nendega saaks üldse vaielda või neid hageda nii, nagu Arvo Hallik hages Eesti Päevalehe arvamuslugu.

Ajakirjandusprofessori soovitused peaministrile ja ajakirjanikele idavedude skandaalist väljumiseks

Halliki Harro-Loit
Meelis Oidsalu

Tartu Ülikooli ajakirjanduse professor Halliki Harro-Loit ütles Postimehele, et peaminister Kaja Kallase kommunikatsioonis «võiks olla rohkem peegeldavat kuulamist ja vähem kaitset».
Professori sõnul ei ole kindel, kas peaministri kommunikatsiooni juhtivad eksperdid on omalt poolt analüüsinud, mida saab teha meediaskandaali olukorras (sh esimestes etappides, mis on määravad) või kas valitsusjuht on nende nõu järgi ka talitanud. Samas soovitas ta püüda mõista ka peaministri enda olukorda: «Kujutan ette, et peaministril on väga palju ülikeerulisi ja olulisi otsustusülesandeid, mistõttu moraalse küsimusega lõdvalt seotud teemade kallal urgitsemine ongi rusuv.» See tekitabki skandaalis rünnaku alla sattunutes tunde, et nad on laviini alla mattumas – tõde ja spekulatsioonid segunevad, ei ole enam mingit kontrolli. «Selline on meediaskandaali füsioloogia.»
Harro-Loidi sõnul peaksid ajakirjanikud poliitikuid – antud juhul peaministrit ja tema abikaasat – tähelepanelikult kuulama ja nende seisukohti peegeldama. «Tuleks ka küsida, millised ajakirjanikud ja väljaanded on leidnud üles ja hoidnud tähelepanu all küsimusi, mis on Eesti avalikkuse jaoks olulised. Ebaolulise ignoreerimise võimekus peakski professionaalset ajakirjandust eristama sotsiaalmeediast,» lausus ta.
Professori kinnitusel on peaminister nii suure võimuga avaliku elu tegelane, et ühel hetkel üha jätkuv skandaal «raiskab avalikku tähelepanu ega toeta dialoogi pidamist». Kõige suuremat kahju kannatab seeläbi lõhestuv avalikkus.


Kas peaminister tuleb tsüklist välja?Peaminister Kaja Kallase ja tema pere viimaste nädalate meediasuhtlus paneb küsima, kas idavedude skandaal üldse vaibub lähiajal. Initsiatiiv skandaali jätkamiseks on tulnud Kaja Kallaselt, mitte tema poliitilistelt oponentidelt ja meedialt, kirjutab toimetaja Meelis Oidsalu.Idavedude skandaali jätkualgatuste (Arvo Halliku rahaline nõue Eesti Päevalehe arvamusartikli autori Valdar Parve vastu, endise riigipea Kersti Kaljulaidi ja Alexela seoste päevakorda tõstmine peaminister Kaja Kallase poolt) puhul ei ole kõrvalt jälgides võimalik aru saada, kas peaministri pere ja tema toetajad soovivad nende käikudega kogu senist skandaali ähmastada või on tegemist lihtsalt kahe inimese emotsiooniotsustega.
Ka Tartu Ülikooli ajakirjandusprofessor Halliki Harro-Loit nendib, et jääb selgusetuks, kas keegi peaministri kommunikatsiooni juhib või planeerib. Ajakirjanikud, kes peaministriga viimasel ajal suhelnud on, räägivad tema emotsionaalse seisundi mõnevõrra suuremast haprusest varasemaga võrreldes ning sellest, et peaminister peab end ebaõigluse ohvriks ja üritab süüd laiendada.
Nagu tänases Fookuse põhiloos kirjeldan, on idavedude skandaalis märgata dünaamika muutust, Kallase toetajad on meediakriitiliste avaldustega eetrisse tulnud. Kas ja kui koordineeritud on see tegevus, jäägu iga lugeja enda otsustada. Poliitilised PR-kampaaniad on tavapärane ja täiesti legitiimne nähtus demokraatias, nagu on legitiimne ka see, et toetajad ühinevad poliitikute meediakriitiliste avaldustega ning ajakirjandus kaardistab ja analüüsib selliseid kampaaniaid. Iseasi, kas oravate meediakriitika näol on tegemist sisulise kriitika või meediavastaste emotsioonide vahtulöömise kampaaniaga, milletaolisi on varem korraldanud EKRE ja Keskerakond.

Kallaste süüdistused jäävad poolikuks

Peaministri ja toetajate meediakriitika on olnud pigem üldsõnaline, vahel teevad nii peaminister Kaja Kallas ise kui tema isa Siim Kallas mõne raske süüdistuse esitamiseks poolikuid avaldusi, mida pole võimalik hageda nõnda, nagu Arvo Hallik hages Eesti Päevalehe kaasautori väidet. President Alari Karis, keda Siim Kallas 4. oktoobri Maalehes süüdistab umbmääraselt valetamises, oleks taolise väite hagemisega raskustes, sest sellel justkui polegi sisu, on ainult hinnang, mis on justkui igaks juhuks lendu lastud. Ametis oleva presidendi vastu.
Poliitilised PR-kampaaniad on tavapärane ja täiesti legitiimne nähtus demokraatias, nagu on legitiimne ka see, et toetajad ühinevad poliitikute meediakriitiliste avaldustega.
SALKi juhi Tarmo Jüristo avaldused 29. septembri intervjuus Eesti Päevalehele, kus üks Eesti mõjukamaid liberaale õigustab Halliku meediahagi, tuletavad meelde, et SALK pole ainult maailmavaateline ühendus, vaid ka suhtekorraldusrakuke ja nn political action committee (PAC). Just selline, nagu neid leidub Ameerika Ühendriikide poliitikas. PACid tegelevad oma klientidele toetuse korjamise ja hoidmisega ning Jüristo mõtted Eesti Päevalehele polnudki niivõrd seotud liberaalse maailmavaatega.
SA Perekonna ja Traditsiooni Kaitseks (SAPTK) ja SALKi tuleku järel ongi Eesti poliitika muutunud ameerikalikumaks. Minule isiklikult SALKi hoogsus meeldib ja isegi kui sõja ajal lähevad liberaalid mõnevõrra rohkem oma vastaste nägu, tuleks ikkagi meeles pidada, mis on need sisulised poliitikad, mida üks või teine olemasolev või potentsiaalne peaminister ellu viiks. Valijad sätivad oma toetust peamiselt selle järgi ning seetõttu pole vaja ka idavedude skandaali käigus näiteks oravate valijaid kuidagi demoniseerida, kui nad oma hea nime taastamise eest võitlevat erakonnajuhti toetavad ja hoiavad. Aga Kallas on ka nende inimeste peaminister, kes Reformierakonda ei toeta.

Peaminister Kaja Kallas nentis pärast hiljuti toimunud Reformierakonna volikogu istungit, et ootas volikogu liikmetelt märksa suuremat huvi idavedude skandaali suhtes.
Sille Annuk

Legendaarne riigikogu liige Eiki Nestor (SDE) on öelnud, et riigikogus räägib poliitik alati rahvaga. Peaminister unustas selle ja läks korruptsioonivastase erikomisjoni ette selgitusi andma ilma asjakohase ettevalmistuseta. Ta ei teadnud oma mehe firmaga 350 000-eurose laenulepingu sõlmimise aega, küll aga olid tal kaasas tsitaadid küsimuste esitaja ründamiseks. Viimases Vikerraadio saates «Stuudios on peaminister» oli samamoodi – riigieelarve strateegiat peaministril kaasas ei olnud, küll aga olid jutupunktid Kersti Kaljulaidi Alexela-sidemetest, mida Kallas esitas vastuseks üldse ühele teisele küsimusele. Valitsusjuht läks nii komisjonis kui ka raadiosaates küsijaile suu pihta lööma, aga ei andnud endale aru, et vaatamata talle ebameeldivatele pärijatele ja pinnijatele ootas vastuseid siiski Eesti rahvas.

Sisuline kriitika on alati teretulnud

Skandaalina pole idavedude skandaal midagi erilist, Harro-Loit ütleb, et tegemist on tüüpilise meediaskandaaliga: on moraalne konflikt, tähelepanu püsib nädalaid, kõnelejaid ja teemaga nii otse kui ka kaudselt seotud aspekte koguneb järjest enam. Ajakirjandusprofessori sõnul ongi sellise skandaali puhul probleemiks teemaga väga kaudselt seotud emotsionaalsed avaldused, mis skandaali pikendavad. Ka ajakirjandus peab endalt küsima, ega skandaali ajal jää mingid muud olulised teemad kajastamata.
Peaminister ei näe ajakirjanduse taga avalikkust ega poliitilise konkurendi pooldajate taga rahvast.
Kallase meediakriitilised avalduste eripära on nende informaalsus ja rabedus, samuti selle arusaama peegeldamata jätmine, et nii riigikogu liikmete kui ka ajakirjanike küsimuste taga on paljude Eesti inimeste siiras infovajadus ja pettumus. Kui neile ootustele vastatakse umbmääraste süüdistuste esitamisega, võib see olla viide sellele, et peaminister ei näe ajakirjanduse taga avalikkust ega poliitilise konkurendi pooldajate taga rahvast.
Skandaal pole kuue nädala vältel vaibunud, vaid on jätkunud suuresti tänu Kallase ja tema pereliikmete initsiatiivile. See asjaolu näitab, kui reageeriv on peaministri kommunikatsioonimuster ja kui raske on sellisel viisil end suuremat sorti meediaskandaalist välja murda. Mis aga puudutab ajakirjanduskriitikat, siis ajakirjandust tulebki kritiseerida. Kogu aeg. Täislausetega ja sisuliselt.