President Karis kohtumistel Hollandi riigijuhtidega: peame toetama Ukrainat liitumisteel Euroopa LiidugaPresident Alar Karise kohtumisel Madalmaade Kuningriigi peaministri Mark Ruttega oli kõne all Ukraina toetamine liitumisteel Euroopa Liiduga ja Vilniuse tippkohtumise eesmärgid. „Ukraina koht on Euroopa Liidus ja pärast sõja lõppu ka NATO-s. Seega vajab riik NATO-lt ühinemiseks selget, aga realistlikku teekaarti,“ sõnas riigipea.
Mark Rutte. Foto: Vabariigi Presidendi Kantselei, Raigo Pajula
President Karis avaldas ka heameelt Eesti suurepäraste suhete üle Hollandiga, kellega jagame sarnaseid väärtusi ning teeme tihedat koostööd EL-is, NATO-s ja rahvusvahelistest organisatsioonides, sealhulgas Rahvusvahelises Kriminaalkohtus. President Alar Karis rääkis kohtumisel Hollandi Senati presidendi Jan Anthonie Bruijni ja Esindajatekoja asespiikri Roelien Kammingaga Ukraina jätkuva toetamise vajadusest.
Foto: Vabariigi Presidendi Kantselei, Raigo Pajula
Kõneldes Ukraina soovist saada EL-i liikmeks sõnas president Karis, et samal ajal kui käib brutaalne sõda oma vabaduse ja püsimajäämise eest, tehakse riigis vajalikke reforme, et olla ühel päeval täieõiguslik Euroopa Liidu liige. „Ukrainlased on teinud märkimisväärset tööd võitluses korruptsiooni vastu ning õigusriigi tugevdamisega. Neil on tugev soov püsida reformidega Euroopa Liiduga ühinemise rajal. Seejuures on tähtis ka, et Ukrainal on Euroopa Liidu tugi ühenduse liikmeks saamiseks valmistumisel,“ sõnas president Karis.
Kohtumistel räägiti ettevalmistustest juulis Vilniuses toimuvaks NATO tippkohtumiseks ning alliansi heidutus- ja kaitsehoiaku tugevdamiseks vajalike kaitseinvesteeringute tegemisest.
Foto: Vabariigi Presidendi Kantselei, Raigo Pajula
Samuti oli tähelepanu NATO laienemisperspektiivil. „Meie soov on suurendada ala, kus on võimalik elada rahus. Ja vähendada ähmast julgeolekupiirkonda tekitavat halli tsooni Euroopas, kus vabadus on haavatav kellegi impeeriumi-ambitsioonide tõttu,“ lausus Eesti riigipea. Seetõttu on president Karise sõnul vaja anda NATO tippkohtumisel Vilniuses Ukrainale kindel ja ühemõtteline tegevuskava alliansiga ühinemiseks. Samuti pidas Eesti riigipea vajalikuks, et Rootsist saab võimalikult kiirelt alliansi liige.
Veel kõneldi Venemaa õigusliku vastutuse tagamise tähtsusest kõigi Ukrainas toime pandud kuritegude eest ning eritribunali loomisest Putini režiimi agressioonikuriteo uurimiseks. Samuti arutati lahendusi Venemaa külmutatud varade kasutusele võtmiseks Ukraina ülesehitustöödes.
Foto: Vabariigi Presidendi Kantselei, Raigo Pajula
Kohtumisel Hollandi parlamendis avaldas president Karis heameelt eduka koostöö üle, mille tulemusel annetasid Eesti, Holland ja Norra hiljuti Ukrainale välihaigla. „Oleme avatud sarnasteks projektideks ka tulevikus,“ lisas ta. Eesti ja Holland toetavad Ukrainat igakülgselt nii poliitiliselt kui ka sõjalise- ning humanitaarabiga ning jätkavad abistamist.
Samuti arutati võimalusi koostöö tihendamiseks kaubavahetuses, taastuvenergeetikas ning küberjulgeolekus ja digitaliseerimisel, kus Eesti on Madalmaade jaoks eeskujuks.


EEVA ESSE-SÕÕRUMAA langes pettuse lõksu: hirmus oli see kui pool tundi hiljem pangast helistatiEesti elu
EEVA ESSE-SÕÕRUMAA langes pettuse lõksu: hirmus oli see kui pool tundi hiljem pangast helistati
Autor
Buduaar
14. aprill 2023 | 09:37
Eeva Esse-Sõõrumaa — FOTO: Eeva Esse-Sõõrumaa/Instagram
Telenägu Eeva Esse-Sõõrumaa tõdeb, et ta poleks iial uskunud, et mõni petuskeem võib nii tõetruu näida.
Eeva jagas oma kogemust petuskeemi osas ning kutsub inimesi üles süvenema – detailid reedavad pea alati.
Umbes kuu aega tagasi sai Eeva DHL´ist sõnumi, et talle on saabumas tollimaksu tasumist vajav pakk ja kuna see vastas tõele, siis vajutas naine pikemalt mõtlemata sõnumis olevale lingile. “Kuna ootasin tollimaksuga pakki siis nii muuseas vajutasin lingile ja täitsin igati legit väljanägemisega tundunud DHL´i lehel kaardiandmete ankeedi,” meenutab ta.
Asi läks aga kahtlaseks, kui Eeva ei saanud lehel lubatud SMS koodi autentimiseks. “Õnneks taipasin kohe DHL´i helistada, kus selgus, et tegu on pettusega ja soovitati kohe kaart kinni panna. Seda ma ka tegin. Hirmus oli see, kui pool tundi hiljem helistati pangast ja öeldi, et mu kaarti prooviti korduvalt juba kolme erinevasse iPhone´i lisada,” tõdeb ta.
Eeva nendib, et õngitsejad taotlevad inimeste tähelepanematust. “Ära ole nagu mina. Ja kui oled nagu mina, siis ole ka nii palju mina, et reageeri kohe ja pane kaart kinni kohe!”
petuskeemi püüdlus — FOTO: Eeva Esse-Sõõrumaa/Instagram
Chaga — FOTO: Shutterstock
Sisuturundus
Chaga – vääriline vastane viirustele
Pixabay.com Silviarita
Sisuturundus
Kas sa oled midagi kuulnud neurokosmeetikast?


Kes siis hakkavad „pika vaatega“ valetajate koalitsioonis „riiki korda tegema“?Eesti on ehtne postsovjetlik riik. Eesti sarnaneb rohkem Venemaaga kui demokraatlike Euroopa riikidega. Lisaks Eestile kehtib vaid Venemaal ja Valgevenes tava, kus valitsusjuht teatab ajakirjanduse vahendusel, et ootab nüüd tootjatelt hindade alandamist.
Demokraatlikes riikides on selline käitumine võimatu. Kui keegi sellise sõnavõtuga ka esineks, siis oleks sellise tegelase poliitiku karjäär lõppenud. Eestis aga kiidab ajakirjandus sarnaselt Venemaa ja Valgevene ajakirjandusega sellist tegelast taevani. Aga mis teha, ka Eestis ei ole sarnaselt Venemaa ja Valgevenega vaba ajakirjandust. Võimul olev klikk on kogu ajakirjanduse endale allutanud sellega, et kui kogu majandus suretatakse välja käibemaksu erisuste kaotamise kaudu, siis inimeste õiglustunnet riivates langetati alles valitsusele alluva meediakanalite käibemaksu.
Venemaa valitseva klikiga sarnaneb ka Eestis võimu haarav koalitsioon. Koalitsiooni kuuluvad isikud on väga värvikad. Üks võimuerakonna liige, kes sai nüüd Riigikogu liikmeks, elas oma võimu selgelt kuritarvitades aastaid ajaloolises mõisas asuvas majutusettevõttes selle eest sentigi maksmata. Nüüd siis tõstab tänutäheks majutusettevõtetel käibemaksumäära 13%. Sama isiku juhitud vallas ehitati kooli ujula ja õpilaskodu asemel mullivanniga spa, õpilased aga elagu kodus ja käigu ujumas rannas. Õiguskaitseorganid sarnaselt Venemaaga ei puutu võimuerakonna liikmeid. Samuti ei puututud ju lapsporno valmistajat, korruptiivselt riigiraha kantivat ministrit kes kõrgendatud hinna eest oma erakonnakaaslaselt teenust ostis, ise end kõrgesse ametisse määravat ministrit ning isikuid, kellele kuuluvates hooldekodudes lihtsalt piinati hooldealuseid ja seejärel jäeti abitult surema. Ikkagi õige erakonna liikmed ja sarnaselt Venemaaga selliseid ei tohi puutuda.
Väljapaistvaimaks koalitsiooni esindajaks on aga haridusministriks saav isik, kes avaldas oma teesid juba 2016. a. ajalehes Sirp. Nende teeside järgi ei tohi olla Eesti riigi ülesandeks eestlaste heaolu tagamine, nende identiteedi ja keele toetamine. Eestlastele jäägu nende pastlad ja kannel. Sellise isiku juhtimisel on asutud juba muutma otsust minna üle täielikule eestikeelsele õppele, samuti muudeti ka ülemineku tähtaega lükates see 2027. aastale.
Veel kuulub sellesse toredasse koalitsiooni Kremliga seotud isikutelt rahalist toetust saanud isik, ajakirjanduses otseselt rahvuslikku vaenu õhutanud minister, tegelane, kes heategevuseks annetatud raha eest määras endale hea palga ja seejärel lihtsalt „kaotas“ mõned miljonid annetatud rahast ära. Veel on selles koalitsioonis isik, kes kõrge riigiametnikuna lihtsalt maksis kinni enda pere puhkuse kallimates majutusasutustes. Valesse erakonda kuuluv isik saadeti sama asja eest kohtu alla, omasid aga ei puututa. Ei mingit vahet Venemaal valitseva huntaga. Ka võimule on saadud sarnaselt Venemaaga e-valimiste teel.
Tõesti väärib see valetajate koalitsioon oma nime. Pole ime, et selle valetajate koalitsioon on juba 2021. a. avaldanud Venemaaga liitumise soovi. Kui võtta arvesse e-valimisi siis on see teostatav. Seejuures on kogu demokraatlik maailm e-valimised kuulutanud ebaturvalisteks.
Heiki Viks, Artur Viks


Koalitsioonikaaslane kritiseerib tulevase rahandusministri tegevust vallavanemanaFacebooki grupis „Rae valla asjad“ kritiseerib endine reformierakondlane, praegune Eesti 200 liige Mati Sarevet tulevase rahandusministri Mart Võrklaeva (Reformierakond) tegevust vallavanemana. See oli kommentaariks äripäeva loole „Mart Võrklaev: halbade kinnisvaraarenduste aeg on läbi igavaseks?“.
Mati Sarevet: „Tahaks loota et halvad kinnisvaraarendused, nagu näiteks Rätsepa kinnistu lähiala detailplaneering, enam ei kordu kunagi. Selliselt kus endine vallavanem (siis kui tema veel vallavanemana ametis oli) Mart Võrklaev ostab tühise summa eest krundi esmaselt maaomanikult, kellele sisuliselt tehakse selgeks, et sellele kinnistule ei saa ehitada ja kus Mart Võrklaev laseb selle krundi osta oma alluval valla peaarhitektil Siim Oraval. Samas kasutades sama Siim Oravat kui huvitatud isikut selleks, et teha kuue kuuga kiirelt detailplaneering. Samas pannes oma teise valla arhitekti projekteerima endale elamut, kui Siim Orav teeb detailplaneeringut.
Aasta hiljem vormistatakse ostu-müügitehing, kus üllatus-üllatus “heauskne ostja” Mart Võrklaev saab omanikuks. Teine krunt müüakse tema erakonnakaaslasele. Kuna detailplaneering mis nüüd on tõstnud krundi hinda kümnekordseks, siis saab ka seada hüpoteegi ja pank annab laenuraha summas, mis pea kümnekordselt ületab krundi algset ostuhinda esmaselt maaomanikult. See on ju lausa maast leitud raha.
Aga sellega veel asi ei piirdu. Nimelt ehitab Mart Võrklaeva maja valmis endine vallavanem, kes Mart Võrklaeva ametisse nimetas Veigo Gutmann oma ehitusfirmaga Hansaviimistlus. Samal ajal toimuvad aga mitmed valla ehitushanked, millel osaleb Hansaviimistlus ja hangete üle otsustab sama vallavanem Mart Võrklaev.
Vallavanemaks saamine teeb Mart Võrklaeva rikkaks. See on kõige ehtsam näide eriti halvast arendusest.
Mind paneb sügavalt imestama, et Mart Võrklaev julgeb sellel teemal üldse sõna võtta, kui on sisuliselt on saanud oma ametkoha tõttu isiklikult kasu eriti suures ulatuses. Samas, kui kümneid planeerimisest huvitatud isikuid on “peedistatud” detailplaneeringutega rohkem kui kümme aastat.
Tasuks veel mainimist, et mingeid kohustusi selle planeeringuga seoses nagu tasuta maa loovutamine, kohustuslikud investeeringud, sotsiaalse taristu tasu ei rakendatud. Tahaks loota, et nii halbade kinnisvaraarenduste aeg on läbi ja nii halbade vallavanemate nagu Mart Võrklaev, aeg samuti igaveseks läbi. Kogu selle juhtumi kohta on olemas põhjalik materjal, koos lepingute koopiatega jne. Kogu seda planeeringut puudutav materjal on esitatud ka Kriminaalpolitsei Korruptsioonikuritegude Büroole.“
Loe lisa:
https://www.aripaev.ee/arvamused/2020/07/23/mart-vorklaev-halbade-kinnisvaraarenduste-aeg-on-labi-igaveseks?fbclid=IwAR3GQwCDqqauEzViwEvZByCFSVbwnq6QPS8gL65ilm9ttXPKU8_PHv2Kj6M


Kelmides õnnestus välja petta kümneid tuhandeid eurosidTALLINN, 14. aprill, BNS - Neljapäeval pöördusid Põhja prefektuuri poole kaks eakat inimest, kes jäid veebikelmide tõttu ilma kokku 30 000 eurost.
70-aastasele mehele helistati väidetavalt Google`st, pangast ja politseist. Kõnedes väideti avaldajale, et tema pangakontol toimub midagi kahtlast ja küsiti kahtlase tehingu peatamiseks PIN1 ja PIN2 koode. Lõpuks avastas mees, et kelmid olid temalt riisunud 20 000 eurot, teatas Põhja prefektuuri pressiesindaja BNS-ile.
86-aastaselt naiselt olid kurjategijad samuti välja petnud raha. Nimelt märtsi lõpus võttis naisega ühendust väidetav pangatöötaja, kes palus teha koosööd, et kindlustada avaldaja pangakonto petturite ründe vastu. Avaldaja ei kahelnud pangatöötajana esineva isiku usaldusväärsuses ja ta tegutses vastavalt juhistele, mille tulemusena saadi juurdepääs nii avaldaja kui ka tema poja pangakontodele. Kelmusega tekitatud kahju on 10 000 eurot.
Tallinna toimetus, +´372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Tegevjuhi petuskeem tõi Eesti ettevõtte klientidele ligi 100 000 eurot kahjuEesti ettevõtte klientidelt peteti välja ligi 100 000 eurot.Foto: Shutterstock
Selle aasta esimeses kvartalis sai riigi infosüsteemi amet (RIA) taas teateid ettevõtetelt ja asutustelt, kellelt üritati raha välja petta tegevjuhi petuskeemiga, märkis RIA oma ülevaates.
Tegevjuhi petuskeem toimib nii, et kurjategijad saadavad näiliselt tegevjuhi nimelt maksekorraldusi või võltsarveid, mille kasusaajaks on kurjategijad ise. Kogu sündmuste ahel saab sageli alguse ettevõtte mõne meilikonto kompromiteerimisest, mis annab kurjategijatele võimaluse jälgida meilivestlusi ning koguda taustainfot, et siis õigel hetkel usutavalt vestlusesse sekkuda.
Mõned pettusekatsed osutusid paraku ka edukaks. Ühe Eesti põllumajandusettevõtte kliendid välismaal jõudsid tasuda ligi 100 000 euro eest arveid, enne kui saadi aru, et need on võltsitud.
“Skeem oli hästi läbi mõeldud: arvete kiire tasumise korral sai allahindlust ning Eesti ettevõtte nimel oli loodud ka libakonto WhatsAppis, mille kaudu klientidega suheldi ja kinnitati, et kõik on õige,” tõi RIA välja.
Taolised petuskeemid on juba aastaid laialt levinud nii Eestis kui välismaal. Kirjeldatud juhtumi puhul on tähelepanuväärne selle mitmekihilisus — ettevõtte nimel mitte ainult ei saadetud võltsitud e-kirju ja arveid, vaid võltsitud olid ka alternatiivsed suhtlemiskanalid ning klientidega suheldi lisaks telefoni teel.
Kuna petuskeemid muutuvad järjest keerukamaks, peavad ka nende vastu rakendatavad meetmed olema mitmekesised.
RIA soovitused:
Ole teadlik sellistest petuskeemidest ja kindlatest ohumärkidest. Koostööpartneri pangaandmete muutus, tasumisega tagant kiirustamine, ootamatud ja kiireloomulised rahalised korraldused tegevjuhi nimelt on tüüpilised võtted, mida petturid kasutavad.
Kui tekib vähimgi kahtlus arve või ülekandepalve õigsuses, helista saatjale ja küsi üle. Kasuta selleks varem saadud kontakte, mitte neid, mille leiad kahtlase e-kirja või arve juurest.
Järgi ettevõtte protseduurireegleid, kuidas arveid ja ülekandeid kooskõlastatakse. Ka siis, kui asjaga on “väga kiire”.


Eeva Esse-Sõõrumaa langes petuskeemi ohvriks: hirmus oli, kui pangast pool tundi hiljem helistatiTeleajakirjanik ja saatejuht Eeva Esse-Sõõrumaa jagab oma sotsiaalmeediakontol, kuidas ta alatu petuskeemi ohvriks langes ja hoiatab ka kõiki oma jälgijaid selle eest.
Nimelt kirjutab Eeva oma Instagrami lugudes, kuidas ta sai DHL-ist sõnumi, et talle on saabumas tollimaksu tasumist vajav pakk. Kuna ta oli tõesti just ühe sellise paki ootel, vajutas ta mõtlemata sõnumis olnud lingile ja täitis kaardiandmete ankeedi.
Asi hakkas kahtlasena tunduma aga siis, kui Eevale ei saadetud lehel lubatud SMS koodi autentimiseks. “Õnneks taipasin kohe DHL-i helistada, kus selgus, et tegu on pettusega ja soovitati kohe kaart kinni panna. Seda ma ka tegin. Hirmus oli see, kui pool tundi hiljem helistati pangast ja öeldi, et mu kaarti prooviti korduvalt juba kolme erinevasse iPhone-i lisada,” kirjeldab ta.
Eeva nendib, et säärased õngitsejad taotlevadki just inimeste tähelepanematust. “Ära ole nagu mina. Ja kui oled nagu mina, siis ole ka nii palju mina, et reageeri kohe ja pane kaart kinni kohe!”
Eeva langes pettuse ohvriks — FOTO: kuvatõmmis
iPharma — FOTO: Shutterstock
TV3.ee
Sisuturundus
Mis on kaalul, kui oled ülekaaluline?


Teet Kuusmik müüb Ida-Virumaad töökohtade tegijateleIda-Viru investeeringute agentuuri juhi Teet Kuusmiku eestvedamisel on piirkonna tööstusaladel mitmetele järjestikustele kriisidele vaatamata tekkinud ligikaudu tuhat uut töökohta ning ta usub, et eelkõige tänu õiglase ülemineku fondi toetustele sünnib neid lähema kolme aasta jooksul veel tuhat.Millised on viimaste aegade paremad uudised piltlikult öeldes neilt põldudelt, mis on mõeldud Ida-Virumaal ettevõtete kasvatamiseks?
Hea uudis on see, et lõppes just Kiviõli äripargi taristu ehitamine. See on nüüd meil lisaks varasematele Narvas, Jõhvis ja Kohtla-Järvel neljas tööstusala, mis on valmis ettevõtteid vastu võtma.
Kas Kiviõli parki on peagi kerkimas ka ettevõtteid?
Jah. Räägime parajasti läbi ühe ettevõttega, kes soovib Kiviõlis plastitootmist alustada.
Üsna elav huvi on ka teiste parkide vastu. Näiteks Kohtla-Järvel tahavad tegutsema asuda kaks metalliettevõtet, lisaks on ühel ettevõttel huvi rajada liimpuitkilpide tehas.
Jõhvis tahavad kaks ettevõtet hakata tootma päikesepaneele. See on väga selgelt rohepöörde teema. Tõsiste huviliste ringis on ka üks Taani põllumajandustoodete töötlemise ettevõte, kes valmistab ette dokumente taotluse esitamiseks õiglase ülemineku fondi.
Narva Kulgu tööstusparki tuleb üks suur projekt, mille kohta ei tohi ma praegu veel midagi öelda. Peame konsultatsioone ka ühe ettevõttega, kes tahab hakata mööbliplaate tootma.
Investeerimisplaanidega ettevõtete portfell on praegu väga hea ja projektid kvaliteetsed. Tegemist on enamasti selliste ettevõtetega, mis Eestis juba midagi teevad ja tahavad laieneda, või siis välisettevõtetega, kel on Eestis juba olemas partnerid.
Geograafia on samuti väga lai: Eesti ettevõtete kõrval on USA, Prantsusmaa, Suurbritannia, Soome, Taani ja mitmete teiste riikide ettevõtteid.
Ida-Viru investeeringute agentuur turundas palju aastaid Ida-Virumaad kui väravat ida ja lääne vahel. Nüüd on Venemaa poolt Ukrainas vallandatud sõja tõttu ilmselge, et see värav on kõvasti lukus ja Ida-Virumaa muutunud lääne servaalaks kurja riigi naabruses. Kuidas te olete ümber orienteerunud ja milliste argumentidega veenate ettevõtteid siia investeerima?
Oleme viimastel aastatel tegutsenud pidevalt erinevates kriisides ja pidanud pidevalt nendega kohanduma. 2014. aastal muutis palju plaane Krimmi annekteerimine, siis tuli panganduskriis seoses rahapesu teemadega, siis tulid koroona ja energiakriis ning nüüd Venemaa vallandatud sõda Ukrainas.
Ettevõtjatel, kes olid tõsiselt huvitatud meie tööstusaladel ettevõtete rajamisest, on jäänud paljud projektid realiseerimata.
Arendusprojektidega tegelemisel on alati tähtis leida unikaalseid argumente. Meie üks sihtturg oli varem tõepoolest Venemaa. Sealsed ettevõtted olid huvitatud kogu või osalise tootmise ületoomisest Euroopa Liitu, sest nii oli lihtsam minna Lääne turgudele. Praegu on kõik, mis puudutab Vene ettevõtteid selles osas, null.
Osale Lääne ettevõtetele, kes tahtsid oma tooteid müüa Venemaa turule, oli jällegi kasulik tuua siia piiri lähedale oma tootmine või logistikakeskus. Ka see suund on peaaegu nullis. Selle argumendi pärast praegu keegi siia piirkonda investeeringuid ei tee.
Kuna arendusprojektid on pikaajalised, siis võib alati olla lootus, et mingil hetkel muutub Venemaal võim ja suudetakse sõda lõpetada ning suhted muutuvad sõbralikumaks. Aga see on väga pikk periood ja keegi ei tea, millal.

Aquaphori veesüsteemide tehas on suurim ettevõte Narva tööstuspargis.
Peeter Lilleväli / Põhjarannik

Ida-Viru investeeringute agentuuril on tööstusalad neljas linnas
Narva tööstuspark

	Kokku 130 ha suurusel alal Balti elektrijaama lähedal tegutsevad Kadastiku ja Kulgu pargid.
	Üle poole kinnistutest on müüdud.
	Pargis tegutseb viis tööstusettevõtet ja kaks logistikakeskust. Neist suurim on veesüsteeme tootev Aquaphor.

Jõhvi äripark

	Park asub Tallinna-Narva maantee ääres 45 ha suurusel alal.
	Üle poole kinnistutest on müüdud.
	Pargis tegutseb seitse logistikaettevõtet, teiste seas DPD ja Vianor.

Kohtla-Järve tööstuspark

	Asub tööstuspiirkonnas 80 ha suurusel alal.
	Müüdud on esimesed kinnistud.
	Esimesena valmisid tootmishooned tuulegeneraatoreid ja päikesepaneele toota plaanival OÜ-l Freen, kus on juba tööl ligikaudu poolsada inimest.

Kiviõli äripark

	Asub 7 ha suurusel alal.
	Taristu valmis 2023. aasta alguses.

Lisainfo: ivia.ee

Lihtsam on vist kasiinos suur võit saada?
See on tõesti kasiino teema, sellele loota ei saa.
Seepärast oleme eelmise aasta märtsist alates orienteerunud teistele turgudele: Põhjamaad, Lääne-Euroopa. Väga palju teeme turundust ka Eestis, et meelitada siia investeerima neid ettevõtteid, kel on välisinvestorid või -partnerid. Aga argumendiks ei ole enam Venemaa, vaid siinsed võimalused ja ressursid, mida mujal pole.
Millised need on?
Järgmised paar aastat on nendeks kindlasti õiglase ülemineku fondi toetused. Positiivne on, et suurettevõtete toetusi saab eelmise aasta lõpust juba taotleda. Tänu sellele on käesoleva aasta alguses tulnud lauale päris palju uusi projekte.
Väga oluline on ka, et esimene 19 miljoni euro suurune investeerimisotsus Narva magnetite tehase rajamiseks on tehtud.
Teiseks eeliseks on siinsed suured ja tugevad ankurettevõtted, mis on enamasti seotud põlevkivitööstusega. Neil läheb praegu hästi ja nad vajavad ettevõtteid, kes pakuksid neile teenuseid. Näeme, et selle vastu on huvi.
Kindlasti on argumendiks tööjõud, mis on kättesaadavam, võrreldes teiste piirkondega. Töötukassal on väga head meetmed nende inimeste ümberõpetamiseks.
Elektrijaamade läheduses on otseliiniga võimalik saada elektrit võrgutasude võrra odavamalt. On tehnilist vett, soojusenergiat, head raudteeühendused, Sillamäe sadam. Ettevõtetel, kelle kuludest moodustavad näiteks energia ja vesi olulise osa, on kasulik tegutseda Ida-Virumaal.
Mil moel te Ida-Virumaad võimalikele investoritele turundate?
Kohaturundus ja Ida-Virumaa võimaluste tutvustamine on muutunud aina olulisemaks. Eelmisel aastal kasvas meie turunduseelarve 130 000 euroni. Korraldame seminare ja veebinare, avaldame sisuturundustekste nii Eesti kui Põhjamaade portaalides ja väljaannetes ning ka sotsiaalmeedias. Peale selle on väga tähtsad otsekontaktid. Kõige selle tulemusel leitakse meid üha paremini üles.
Aga lisaks ettevõtete Ida-Virumaale meelitamisele valmistame Euroopa Liidu toetuste abil ette arendusprojekte ka muudes valdkondades. Tegeleme endiselt Auvere agropargi ehk katkmialade rajamise ettevalmistamisega.
Projekteerime ka Narva tööstusinkubaatorit koos robootikakeskusega. Selle mõte on pakkuda võimalust katsetada Ida-Virumaal tegutsemist neile ettevõtetele, kes ei riski siin veel osta kinnistut ja tehast püsti panna. Nad saavad mõned aastad inkubaatoris tegutsedes hinnata, kuidas minema hakkab, ja siis otsustada, kas laieneda või loobuda.
Tegeleme ka Narva lennuvälja arendamisega. Seal on detailplaneering ja keskkonnamõju hindamine ettevalmistusprotsessis.
Milleks on lennuvälja vaja?
Hakkasime sellega tegelema, kuna mitmed välisettevõtted, kes on Narva investeerinud, rääkisid, et neil oleks vaja kiiremat logistikat.
Põhjamaades muudetakse praegu üsna tuntavalt lennunduse kontseptsiooni. Näiteks Soomes on kavas ette valmistada ligikaudu 50 väiksemat lennuvälja, mille kaudu saaks senisest kiiremini vajaduspõhiselt väiksemate lennukitega kaubad ja ka ettevõtjad ning spetsialistid toimetada riigi suurimasse lennujaama Vantaasse, kust siis lennatakse suurte lennukitega üle maailma laiali.
See on umbes sama suund, nagu räägitakse, et ka ühistransport võiks muutuda rohkem vajaduspõhiseks. Mitte nii, et liinibussid sõidavad üksikute reisijatega kindlatel kellaaegadel.
Soomlased ja rootslased loodavad ka seda, et suurem osa väikelennukeid töötab viie kuni kümne aasta pärast elektrimootorite jõul.
Mida Narva lennuväljal oleks vaja teha, et saaks väikelennukeid vastu võtta?
Kui planeeringud saavad tehtud ja maaküsimused lahendatud, ehitame vajaliku taristu ja paneme lennuteenuse käima. Soomlased on juba öelnud, et nad on huvitatud kaasa tulemast, kuni lendude opereerimiseni. Nad näevad selles järgmise kümne aasta konkurentsieelist ja toimivat ärimudelit.
Kui palju praegu Ida-Virumaa tööstusaladel ettevõtteid tegutseb ja kui palju inimesi seal töötab? Kui palju töökohti lähiaastatel juurde tuleb?
Praegu tegutseb 21 ettevõtet. Töökohti on tuhande ringis. Meie tööstusparkides tegutsevad ettevõtted maksid mullu riigile ligemale 12 miljonit eurot makse. Neil on olnud suur sotsiaal-majanduslik mõju.
Teades, kui palju ettevõtted valmistavad ette õiglase ülemineku fondi investeerimistoetuse taotlusi, arvan, et kolme aasta jooksul võib lisanduda veel tuhat töökohta. Taotluste ettevalmistamine nõuab aega. Kuid usun, et tänavu teises kvartalis tuleb päris mitmeid uudiseid järjekordsete investeerimistoetuste eraldamise kohta.
Kas on tunda ka seda, et kus juba midagi on ja toimib, sinna hakkab ühel hetkel mühinal juurde tulema?
See on õige. Ettevõtja, kes näeb, et tööstus- või äripargis juba tegutseb viis-kuus ettevõtet, saab investeerimisjulgust juurde. Näeme ka seda, et suuremate juurde tahavad tulla väiksemad, kes pakuvad teenust või teevad allhanget. Nii tekib lumepalliefekt.


Mees kaotas kelmidele tuhandeid eurosidTALLINN, 14. aprill, BNS – Politsei uurib juhtumit, kus Pärnumaal elav mees kaotas kelmidele ligi 5000 eurot.
13. aprillil alustati kriminaalmenetlust selles, et märtsikuus loodi Pärnumaal elavale mehele internetis ettekujutus investeerimisvõimalusest ja mees tegi oma pangakontolt erinevates summades ülekandeid.
Kelmusega tekitatud kahju on ligi 5000 eurot.
Tallinna toimetus, +´372 610 8852, sise@bns.ee
Baltic News Service


Politsei: PIN2 on sama, mis allkiri paberilKäesoleva aasta kolme kuuga on inimesed kaotanud kelmidele üle 1,5 miljoni euro. Enim kaotatakse raha investeerimisel või petukõnedes oma isiklike andmete ja PIN-koodide jagamisel.Põhja prefektuuri kriminaalbüroo juhi Urmet Tambre sõnul on olukord murettekitav, sest inimesed kaotavad kelmidele järjest rohkem pea kogu oma raha. „Selle aasta algusest on kelmid muutunud väga aktiivseks ja kasutavad üha keerulisemaid võtteid inimeste raha välja petmisel. Kelmide ohvriks langemist saab aga vältida - ei jaga teistele oma Smart-ID, Mobiili-ID ja ID-kaardi paroole ega sisesta neid kellegi teise palvel. Tuletan meelde, et PIN2 on digitaalne allkiri ja see on sama, kui panna allkiri paberile," ütles politseinik.Kolme kuuga on petukõnede ohvriks langenud 143 inimest ja nende kahjud on kokku ligi 776 000 eurot. Kelmid helistavad erinevatel ettekäänetel väidetavalt migratsiooniametist, pangast või politseist, et kätte saada inimeste isiklikke andmeid ja PIN-koode, millega paraku saavad kelmid ka täieliku ligipääsu pangakontodele. Tambre rääkis, et peamiselt vene keelt kõnelevad kelmid helistavad nii välismaistelt numbritelt aga kasutavad ka digitaalselt genereeritud numbreid, kus vastuvõtja telefon kuvab mõne ametkonna nime või numbrit. „Tihti suunatakse kõne väidetavalt teisele asutusele, aga tegelikult on tegemist järjekordse kelmiga. Soovitan kõne katkestada ja numbri blokeerida," sõnas ta.Suurimaid summasid kaotatakse investeerimisega, näiteks märtsis pöördus politseisse 54-aastane Tallinna linna elanik, kes sattus internetis investeerimist tutvustava reklaami peale. Mees vajutas reklaamis asuvale lingile ja sisestas avanenud veebilehele oma andmed. Mõne aja pärast sai ta venekeelse telefonikõne väidetavalt investeerimisnõustajalt, kes juhendas teda kauplemisplatvormil ja esmase sissemaksu tegemisel. Kannatanu kandis kauplemisplatvormile 20 480 eurot, kuid sai peagi aru, et väidetavat teenitud kasumit ja ka investeeritud raha enam välja võtta ei saa.„Internet ei ole olnud kunagi turvaline, ei ole seda nüüd ega ole ka tulevikus. Alguses tundubki kõik nagu päris ja inimesed näevad väidetaval veebilehel, kuidas investeeritud raha toob suure kasumi, kuid tegelikult on see kõik illusioon, mida kelmid võltsitud veebilehel kuvavad," kirjeldas Tambre.Sel aastal on investeerimispettuse ohvriks langenud vähemalt 67 inimest ja nende kahjud on kokku ligi 731 000 eurot. Politseinik nendib, et investeerimine on üks hea lisaraha teenimise võimalus, kuid see ei ole kindlasti riskivaba. „Kui keegi võõras või juhututtav pakub head investeerimise võimalust või nõu, siis palun keelduge, sest tegemist on pettusega. Soovitan investeerimisega alustada oma kodupangast ja kindlasti tuleks eelnevalt lugeda sellealast kirjandust, kust saab häid algteadmisi investeerimisega alustamisel," ütles Tambre lõpetuseks.LL


Pärnumaa mehele pakuti internetis investeerimisvõimalust, kahju 5000 eurotNeljapäeval, 13. aprillil alustati kriminaalmenetlust selles, et märtsikuus loodi Pärnumaal elavale mehele internetis ettekujutus investeerimisvõimalusest ja mees tegi oma pangakontolt erinevates summades ülekandeid.
Kelmusega tekitatud kahju on ligi 5000 eurot.


Riigikogu komisjonide koosseis selgub uuel nädalal   Riigikogu uue koosseisu alaliste komisjonide suurus ja liikmeskond peaks selguma uuel nädalal. Siis saab paika ka see, millistesse komisjonidesse ei määra oma liikmeid Sotsiaaldemokraatlik Erakond (SDE) ja Isamaa, millel mõlemal on riigikogus vähem liikmeid kui on parlamendis komisjone.   Esmalt paneb riigikogu juhatus lähtuvalt fraktsioonide ettepanekutest paika komisjonide suuruse, misjärel saavad erakonnad määrata nendesse oma liikmed ja riigikogu juhatus nende koosseisu kinnitada. Riigikogus on 11 alalist komisjoni: keskkonnakomisjon, kultuurikomisjon, maaelukomisjon, majanduskomisjon, põhiseaduskomisjon, rahanduskomisjon, riigikaitsekomisjon, sotsiaalkomisjon, väliskomisjon, õiguskomisjon ning Euroopa Liidu asjade komisjon (ELAK). Sotsiaaldemokraatide fraktsioonil on riigikogus üheksa saadikut, Isamaal kaheksa. See siiski ei tähenda, et SDE-l jääks oma esindaja nimetamata kahte ja Isamaal kolme komisjoni. Kuna ELAK-i liikmed peavad samal ajal olema ka mõne teise komisjoni liikmed, siis ei saa riigikogu kõige väiksema esindatusega erakonnad oma saadikut määrata vastavalt ühte ja kahte komisjoni. Nii ütleski opositsiooni jääva Isamaa fraktsiooni esimees Helir-Valdor Seeder ERR-ile, et tema erakond ei saada oma esindajat õiguskomisjoni ja maaelukomisjoni. "Sellest võib midagi välja lugeda, aga samas ei ole ka mõtet välja lugeda, kui keegi näiteks tahab mõelda, et kas need on või ei ole meie prioriteedid," rääkis Seeder. "Riigikogu kodu- ja töökord võimaldab käia riigikogu liikmetel kuulamas ja osalemas [ka teistes komisjonides] ja komisjonides saab ka väga paindlikult ja operatiivselt liikmeid ümber tõsta. Nii et kui näiteks õiguskomisjoni või maaelukomisjoni tuleb mõni oluline eelnõu, kus me soovime mitte ainult osaleda ja kuulata, vaid ka hääletada, siis me saame tõsta ühest komisjonist inimeste teise - on see siis kolmeks kuuks või kaheks kuuks või mis iganes menetluse ajaks ja pärast jälle tagasi," selgitas Seeder. SDE fraktsiooni esimees Jevgeni Ossinovski ütles, et sotsiaaldemokraadid arutavad teemat esmaspäeval ja siis ka otsustavad, kuidas käituvad. "Siin on vaja koordineerida ka teiste koalitsioonipartneritega, kuna komisjonide liikmeskond jaguneb proportsionaalselt ning peame vaatama, et igas komisjonis säiliks koalitsiooni ülekaal," ütles Ossinovski ERR-ile. Pärast komisjonide koosseisude kinnitamist kutsub riigikogu juhataja komisjonid esimesele istungile, kus valitakse nende esimees ja aseesimees, misjärel hakkavad juba nemad komisjonide tööd korraldama. Tavapäraselt on alalise komisjoni esimees koalitsioonist, aseesimees opositsioonipoliitik. Lisaks on riigikogus korruptsioonivastane erikomisjon, riigieelarve erikomisjon ja julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjon, millest kahte esimest juhivad tavakohaselt opositsiooni esindajad. Riigikogu erikomisjonid moodustatakse kindlate ülesannete täitmiseks, seisab riigikogu kodulehel. Kui lahendamist vajab mõni tähtis üksikküsimus, moodustatakse selleks uurimis- või probleemkomisjon. Varasemalt on riigikogus tegutsenud näiteks eesti keele õppe arengu probleemkomisjon, rahvastikukriisi lahendamise probleemkomisjon, probleemkomisjon riigireformi arengusuundade väljatöötamiseks, Riigikogu uurimiskomisjon võimalike korruptsiooniriskide tuvastamiseks aktsiaseltsis Tallinna Sadam.  Riigikogu XV koosseisus on uue koalitsiooni moodustanud Reformierakonnal 37 saadikut, Eesti 200-l 14 saadikut ja SDE-l üheksa saadikut. Opositsiooni jäävatel Eesti Konservatiivsel Rahvaerakonnal (EKRE) on 17 kohta, Keskerakonnal 16 ja Isamaal kaheksa kohta.    					Toimetaja:  Mait Ots


"Ei esine üldse mingeid ei vene ega Kremili jutupunkte."Tere, Andres Sepp, Saarte Hääle tegevtoimetaja. Loen ajalehest su järjekordset paskvilli ja ma tõesti ei saa aru, miks sa rahvale minu kohta valetad?Oled sa ikka kindel, et minult mõisteti Tamkivi kasuks üldse midagi välja? See raha ei olnud ju Tamkivikle, vaid tema juristidele tehtud töö eest.
Vaene Tamkivi kandis ju hoopis kahju, sest maksis oma juristidele oluliselt rohkem kui kohus minult kohtukuludena välja mõistis. Tema juristid tegelesid räigelt juurde kirjutamisega ja jäid kelmusega vahele.
Kas sa mees tead üldse, mis asi on hüvitis? Tundub, et ei tea. Või makstakse sulle ja teistele leheneegritele hüvitist, et te selliste sulaselget paska rahvale ajate? Täiesti käsitlematu!
Muideks, ma võtsin kihlveoga tunduvalt rohkem kui olid Tamkivi kohtukulud, sest ma olin veendunud, et auväärt kohtunik ei saa aru väärtushinnangutest ja faktiväidetest. Täpselt nii juhtuski. Vaatame, kas ka järgmised kohtuastmed arvavad samamoodi. Ikkagi põnev.
Äkki peaks näiteks karistusseadustikku lisama ka emotsiooni tekitavate kuritegude liigi? ?
Ja veel. Ei esine üldse mingeid ei vene ega Kremili jutupunkte. Need, kes selliseid väljendeid kasutavad on lihtlabased propagandistid. Igasugune informatsioon saab olla ainult kas tõene või väär ja siin ei ole vahet, kes seda vahendab.
Milles seisnes see vale, mida me oma kurikuulsas raadiosaates rääkisime? Täna räägivad üle maailma paljud just nendest faktidest, mida me kajastasime. Ja see, et kellelgi nõrganärvilisel on õudne seda kuulata, ei ole rääkija viga, vaid kuulaja kõrvade vahel kinni.
Head tervist ja jaksu edaspidiseks pasaga loopimiseks.


Tehnoloogiaekspert: paraku tahavad tehisaju enda teenistusse ka kurjaTehisintellektist (AI) räägitakse tänavu kui maailma muutvast tehnoloogiast, mis osade arvates teeb meie elu lihtsamaks ning teiste meelest võtab inimestelt töö ja tuleviku. Äri- ja tehnoloogiamaailm näeb AI-s suurt teenimisvõimalust, kuid paraku tahavad seda enda teenistusse ka kuritegelik maailm ning paariariigid nagu Venemaa.AI-st on tänavu ilmselt kõik midagi kuulnud ja paljud ka proovinud enda lõbuks või kirjatöö lihtsustamiseks juturoboti ChatGPT võimekust. Tõsiseltvõetavad eksperdid sh sajad teadlased ja nii mitmedki tehnoloogiatööstuse tuntud kõneisikud on palunud tehisintellekti loomise võidujooksus teha paus. Nende hinnangul ei arvestada piisavalt sellega kaasnevaid ohte ega tegeleta tehisintellekti mõju piiramise võimaluste loomisega. Kardetakse, et AI lahenduste loojad ei pruugi varsti enam suuta oma lahendusi kontrollida ning seeläbi võib kohale jõuda tehnoloogiline singulaarsus – AI ületab inimkonna võimed. Keegi ei tea, mis siis hakkab juhtuma.Kui suured korporatsioonid näevad võimalust luua tehisintellektil põhinevaid tuhandeid uusi tehnoloogialahendusi ja -tooteid, siis samal ajal soovib kuritegelik maailm rakendada AI-d seevastu veelgi efektiivsemaks inimeste ja ettevõtete petmiseks ja röövimiseks.Turvaanalüütikud ennustavad, et paari aasta pärast ulatuvad küberkuritegevuse kahjud üleilmselt juba 10,3 triljoni euroni. Maailma Majandusfoorumi andmetel on küberkuritegevus juba praegu üle 7,3 triljoni euro suurune äri ehk siis mahu poolestkuues sektor maailmas. Näiteks lunavararünnakuid ettevõtete vastu tehakse iga 11 sekundi tagant.Seega on kurjategijatel raha ja motivatsiooni investeerida tehisintellekti arendamisse. Küberkuritegevus kasvab AI toel nii keerukuses kui mahus. Neil tekib võimalus luua keerulisemaid ja iseseisvamaid nn tehisagente, mis suudavad iga päevaga järjest paremini päris inimest imiteerida, ise infot kokku panna ja olla kontekstiga kursis, et ohvritelt kiiremini ja rohkem raha välja petta. Kuritegevuseks saab väga hästi kasutada ChatGPT kõige tugevamat külge – põhjendada veenvalt täiesti suvalisi väiteid kui ainuõigeid fakte.Tehisintellekt on tõhus tööriist ka autoritaarsetele riikidele, võimaldades neil kergemini luua ja levitada valeinformatsiooni ning sedasi ühiskondi mõjutada ja lõhestada. AI suudaks väga veenvalt selgitada sadadele miljonitele inimestele, et Russki Mir on ainus ja õigeim viis maailma päästmiseks. Trollivabrikutele sisu genereerimiseks juba kasutatakse erinevaid AI-põhiseid lahendusi, kuid see tulemus pole siiani olnud kuigi kvaliteetne. Tehisintellekti arenedes muutub selline valeinformatsioon aga väga usutavaks.Näiteks juturoboti uusversiooni GPT-4 võimed on juba jõudnud täiesti uuele tasemele, suutes otsuseid teha 100 triljoni parameetri põhjal. Praegu ei reguleeri ega kontrolli selle arendamist ja uuringuid aga mitte keegi. Isegi kui kehtestada tehisintellekti arendamiseks ja kontrollimiseks üleilmsed ohutusprotokollid ja reeglid, ei takista need kurjategijate kavatsusi kurja AI loomiseks. Võib kindel olla, et nende tellitud arendustele ei seata eetilisi ja moraalseid piiranguid nagu seda on rakendatud chatGPT-le. Tehisaju suudaks genereerida röövelikke skeeme ja manipulatsioone, mille kõrval kahvatuvad isegi Sherlock Holmesi romaanist pärit kurja geeniuse Moriarty ajusünnitised.Sisuliselt peavad valitsused ja ettevõtted hakkama veelgi rohkem investeerima küberjulgeolekusse. Eriolukordadega toimetulemiseks tuleb leida uusi vastumeetmeid ja palgata juurde oskustega spetsialiste. Kahjuks peab leppima ka sellega, et kõigel, mis AI-ga seotud, on tavapärasest kõrgem hinnalipik küljes. Seda nii vastavate kompetentside piiratuse kui ka projektide tavapärasest suurema ebaõnnestumise määra tõttu.Kõige rohkem vajavad aga kaitset nõrgemad ühiskonnagrupid, kes ise ei taju ohtu ega oska end pettuste ja manipulatsioonide eest kaitsta. Nendeks on eelkõige lapsed ja vanurid.Siinkohal oleks abiks tehisintellekti põhine assistent, mis aitaks inimestel reaalajas hinnata, kas saadud informatsioon, pildid, dokumendid vms on AI genereeritud või mitte. Kas pakutavad tegevused on nende jaoks ohutud ja turvalised? Sisuliselt tuleks luua tehisintellektist korravalvur, kes aitab paljastada valeinfot ning kurjategijate ja paariariikide ülesandeid täitvaid AI-lahendusi.


Korruptsioonis süüdistatav europarlamentäär Eva Kaili pääses vanglastEuroopa Parlamendi Kreeka saadik Eva Kaili, keda süüdistatakse nõndanimetatud Qatargate'i juurdluse raames korruptsioonis, vabanes täna vanglast ja pandi koduaresti.Kaili (44) lahkus Brüsseli Hareni vanglast oma advokaadi autos ja sõitis otse korterisse europarlamendi lähedal, kuhu tal tuleb elektroonilist jälitusseadet kandes kohtuistungite alguseni jääda.
«Tütar ootab mind, mul on rõõm varsti temaga koos olla», ütles Kaili, kel on kaheaastane tütar. Pikemalt ta ajakirjanikega rääkida ei soovinud.
Kaili oli viimane Katariga seotud korruptsioonijuurdluse kahtlusalune, kes neli kuud pärast vahistamist endiselt eeluurimisvanglas oli.
Kaks teist, Belgia saadik europarlamendis Marc Tarabella ja endine Itaalia rahvaesindaja Pier Antonio Panzeri lasti neljapäeval oma elukohtadesse Belgias.
Kaili peeti detsembris kinni süüdistatuna pistise võtmises välisriikidelt.
Juurdlus keskendub Katari ja Maroko väidetavatele katsetele altkäemaksuga europarlamenti mõjutada. Mõlemad eitavad seda, nagu ka Kaili ja Tarabella. Panzeri on pistisevõtmise omaks võtnud advokaadi kaudu teatanud, et teeb juurdlusega koostööd.


Tehnikaülikooli tudengite eetikavõistlus: kas saame nautida midagi, mille eetilisus on küsitav?illine on spordivõistluse korraldamise moraalne ja ärieetiline hind?

Kui Sa seda kirja korralikult ei näe, klõpsa siia<https://taltechpress.se
ndsmaily.net/browser/4j1RnJVZf1XEvMmJLs6QtvWgYkn8y6XNbq5rdYfSocFBzYo7wFjDPZ
UCMsMyQP9zgSXVfliieyJUlmiQ7nLy2_hFf70PhdLa5e70DLwc1wBysyc2rbYIXt2bUB3yEGqt/
>.

[https://taltechpress.sendsmaily.net/1200x/files/images/eetikav%C3%B5istlus
_2023.jpg]

Tehnikaülikooli tudengite eetikavõistlus: kas saame nautida midagi, mille
eetilisus on küsitav?

Täna väitlesid TalTechi tudengitiimid selle üle, milline on
spordivõistluse korraldamise moraalne ja ärieetiline hind. Küsimuse all
oli, et kas saame nautida midagi, mille eetilisus on küsitav, näiteks
Qatari jalgpalli MMi ettevalmistamisel jalgpallistaadionite ehitajate
inimõiguste rikkumine või Vene Föderatsiooni sportlaste osalemine
olümpiamängudel?

Tiimid tõid välja riikide, rahvusvaheliste organisatsioonide ja
üksikindiviidi vastutuse. Kas spordivõistluse nautijad kaasvastutavad, et
spordivõistluste korraldamine toimuks inimõiguseid austavalt ja
korruptsioonivabalt? Peamine argument oli, et inimõigused kaaluvad üle
majanduslikud huvid.

Seekord saavutasid võidu Sander Sagar (õiguse instituudi magistrant),
Indrek Paljak (IT-teaduskonna bakalaureusetudeng) ja Kadi Jakobson
(loodusteaduskonna doktorant). Võitjatiim tõi välja, et mitmekesi on
lihtsam väitluspunkte leida, aga üks raskuskoht oli arutluse
laialivalguvus ja fookuse hoidmine. Üheskoos jõuti tõdemuseni, et
tiimitöö vajab igaühelt suurt panust ja see ei tule iseenesest. Enne
rahvusvahelist poolfinaali 16. mail paneb tiim rõhku debatiküsimuste
paremale formuleerimisele, sest tunti muret, et vastasvõistkonnale
küsimusi esitades võib kõneviis tunduda liiga ründav.

Võistluse peakorraldaja ja TalTechi õppejõud Aive Pevkur sõnas:
„Võistluse formaat võimaldab teha koostööd eri teaduskondade
tudengitel, arendab kriitilist mõtlemist, argumenteerimise ja koostöö
oskust. Eduks võistlustel on vaja laia silmaringi, oskust näha probleeme
laiemas kontekstis ja head tiimitööd. Selle aasta tiimid näitasid, et
TalTechi tudengid oskavad moraaliküsimusi käsitleda targalt ja
asjatundlikult.“

Vaata võidutiimi videot SIIT<https://drive.google.com/file/d/1bGq6qnqL4IA-
b-6Mcs9c6l7k4arcGoTL/view?usp=sharing>.

Eetikavõistluse eesmärgiks on panna tudengeid arutlema ühiskonnas
olulistel teemadel, et arendada kriitilist mõtlemist, meeskonnatööd ning
arutlusoskust. Aive Pevkuri kinnitusel on seda soovinud ja soovitanud ka
tööandjad.

Meediapäringud:

Krõõt Nõges

TalTechi meediasuhete juht

tel 620 3594, 5303 6163

kroot.noges@taltech.ee<mailto:kroot.noges@taltech.ee>

[https://demo.sendsmaily.net/600x/files/images/150915/main-shadow.png]


Rakvere noormees tulistas Nõukogude sõjaväes teenistuskaaslase surnuks. Kui see oli ikka tema ...Kasahhi NSV, Tšikment. 26. aprill 1989. Rakvere noormees – ütleme, et tema nimi on Peeter – vinnastab automaadi, suleb silmad ja tulistab valangu seersant Fomenko suunas, kes langeb sealsamas surnult maha.Järgnev lugu on osaliselt fiktsioon – kursiivis kirjutatud tekstiosa on kokku pandud väikestest lugudest, mis võisid, aga ei pruukinud Peetriga juhtuda.
Peeter on pärast kadalippu Venemaa vanglates ja erihaiglates elus ning juba ammu oma vanematekodus Rakveres tagasi. Ta tajub ja mõistab pärast läbielatut asju pisut omapäraselt, ta on teise grupi invaliid.
Peetri tegelik nimi ja taust on Virumaa Teatajale teada. Tema isa-ema on maamullas, kuid tal on õde – Rakveres tuntud ja armastatud inimene. Peeter on füüsiliselt terve ja saab asjad toimetatud, kuid ta vajab järelevalvet ja abi. Ta räägib oma noorpõlvest, aga tema jutud on täis fantaasiat – õe sõnul mäletab Peeter end küll ajukirurgi ametis, siis lendurina, seejärel kellegi kolmandana. “Ta räägib väga asjalikku juttu, ja siis tulevad vahele laused, mis kohe kuidagi tõele ei saa vastata,” mainib õde.
Peetri päevik. Tšikment, 1989. aasta 20. aprill. Isalt saadud pakist on veel natukene alles. Jagasin selles olnud kommid mitmesse ossa ja peitsin ära. Mõned matsin lausa maha, sest kui see tõprakari jaole saab, siis suudavad nad kümne sekundiga kõik ära süüa. Moldaavlasele saadeti ka kodunt pakk, sisaldas vaid hapendatud arbuuse. Seersant Dzodajevi juhtimisel pandi kõik nahka ja mis üle jäi, loobiti bõtovkasse laiali.
(Siin ja edaspidi ette tuleva sõdurislängi kohta leiab seletused leiab teksti lõpust.)
Peetriga juhtunust kirjutas 1989.–1991. aastal mitu Eesti ajalehte. Eelkõige selle pärast, et saaks nõrgamõistuslikuks tunnistatud noormehe NSV Liidu avarustest Eestisse ravile.
Toonastes materjalides on kirjas, et Peeter tulistas surnuks jaokomandör Fomenko. Ilmselgelt on nimi välja mõeldud ja selleks on konkreetne põhjus. Osalt samal põhjusel jääb varjatuks ka Peetri õige nimi. Peetri õde: “See, kelle Peeter väidetavalt maha laskis, oli tegelikult üks mägirahvuse esindaja. Meie perekond elas aastaid hirmus, me reaalselt kartsime veritasu. Seda enam, et sel “Fomenkol” olid Eestis sugulased.”
Nimed, mis leiduvad Peetri fiktiivses päevikus, on samuti välja mõeldud.
21. aprill. Kahjuks said Dzodajev ja major Bobrov osa kodunt saadetud asjadest siiski kätte. Olin ise ka ettevaatamatu – ei jõudnud karamellikommi varjatult ära süüa ja keegi märkas kohe, et mida sa nemets närid seal. Dzodajev kiskus mul suu lahti ja pistis röökima – kust nemets kommi sai? Anna ülejäänud siia! Siis otsisid nad kõik mu asjad läbi ja leidsid padjakoti seest osa minu komme ja ajakirja Noorus. Bobrov oli muidugi pettunud, sest tema loodab iga kodunt tulnud paki seest leida kärakat. Oma raha joob ta nagunii kõik maha, loodab sõdurite käest kärakat juurde saada.
Peetri õde mäletab, et ta käis koos vanematega oma venda külastamas, kuid see toimus suvisel ajal ja mitte vahetult enne intsidenti. Kuupäevadega on selles loos samuti segadus – Viru Sõna kirjutas omal ajal, et tulistamine toimus 24. aprillil, aga paljudes Eesti lehtedes ilmunud ja Eesti Komitee allkirja kandvas teadetes oli kirjas, et 26. aprillil.
Viru Sõna, toetudes Peetri isa ütlustele, mainis veel, et isa külastas Peetrit 19. aprillil ehk vaevalt nädal enne traagilist lugu. “Seda külaskäiku ei oska ma kinnitada, kuid ma olin siis veel noor ka ja paljudest asjadest mulle võibolla ei räägitudki,” meenutab Peetri õde. “Aga igal juhul olin ühel korral ka mina kaasas, kui venda vaatamas käidi. Peeter väga ei kurtnud, kuid see jäi küll tema jutust meelde, et kaasteenijad olevat väga madala haridustasemega ja muidu matsid. Ütles, et mõni mees püüti vist siis kinni, kui oli tulnud mägedest alla soola tooma.”
22. aprill. Zonov tagus peldikus pihku. Inspiratsiooni sai Palestra tüdrukute pildist, mille oli rebinud minu Noorusest. See ei ole tal esimest korda – korra oli ta oma riista karauulis postil seistes püsti saanud ja lasi seda siis Muhtaril lakkuda. Kui me tsooni perimeetrit valvame, siis on koer kaasas.
Peeter on Rakvere mees ja kooliteed alustas ta 3. keskkoolis. Ta sündis ajukahjustusega ega saanud seetõttu tavakoolis hästi hakkama. Keskkooli lõputunnistuse sai ta Tartu eriinternaatkoolist.
“Algul ei võetud Peetrit kehva tervise tõttu sõjaväkke, ta oli pärast keskkooli lõppu mõnda aega tööl, aga siis ikka võeti,” lausub õde.
Pole teada, kas Peeter teenis esialgu mõnes õppeväeosas, kuid intsident leidis aset Kasahstanis Tšikmendis sisevägede üksuses nr 6506. Siseväed olid ehitusvägede järel halvemuselt teine mülgas isegi Nõukogude inimeste arusaamas. Sõdurid, kes kandsid kirsipunaseid paguneid, millel tähed BB (внутренние войска – siseväed), tegelesid põhiliselt vangide valvamise ja konvoeerimisega. Nii vangimajade valvamise kui ka konvoeerimise ajal puutusid nad vahialustega tihedalt kokku ja vangide mentaliteet levis ka sõdurite seas. Dedovštšina ehk nooremate sõdurite kiusamine ja mõnitamine vanemate kaasteenijate poolt oli sisevägedes väga levinud.
23. aprill. Dzodajev kiusas täna sakslast Kremmerit. Poiss on kusagilt Siberist, neil olevat seal mitu volgasakslaste küla. Saadeti vist sõja ajal Volga jõe äärest välja – Stalin kartis, et pikalt seal elanud sakslased lähevad Hitleri poole üle. Kremmer on vaid pool aastat teeninud, aga ta on meist tublisti vanem ja abielus. Dzodajev nõudis, et Kremmer ette kannaks, mitu korda ta naist päeva jooksul pani, ja ette näitaks, kuidas ta seda tegi. Lõpuks sundis Kremmerit kätekõverdusi tegema ja iga kõverduse ajal karjuma: “Nikun, seltsimees seersant!” Major Bobrov vaatas seda irvitades kõrvalt ja kiitis Dzodajevit: “Hästi, seersant, nii peabki sõdureid füüsiliselt treenima.”
Peetri õde: “Isa suhtles pärast õnnetust ühe Peetri volgasakslasest kaasteenijaga. Poiss rääkis, et varem või hiljem oleks selline asi juhtunud, sest kiusamine olevat ikka meeletu olnud.”
24. aprill. Pannakse vist jälle konvoisse. Peame zekke kohtumajja vedama. Tavaliselt on meid viiene punt. Loodetavasti ei määrata karauulivanemaks Bobrovi ja asetäitjaks Dzodajevit.
Lisaks n-ö väikestele otstele veeti vange raudteel erivagunites NSV Liidu ühest otsast teise, laagritest vanglatesse ja vastupidi. Vangide konvoeerimiseks kasutatud furgoonauto või vangivagun oli kui riik riigis, kus kehtisid ainult hundiseadused. Vangid olid trellidega loomulikult sõduritest eraldatud, kuid viimased elasid samuti pikki nädalaid kitsastes kupeedes pead-jalad koos. Ohvitseridest-lipnikest saatjaid oli vaid üks-kaks ja neid eriti ei huvitanud, mida alluvad isekeskis teevad. Tihti tarvitati alkoholi.
25. aprill. Dzodajev pani mind ja Kremmerit kätekõverdusi tegema, põhjendas, et meil on krae halvasti õmmeldud. Peksis lahtise käega näkku – nad oskavad nii lüüa, et vermeid ei jää, ainult paiste läheb. Korra Bobrov küsis, miks mul nägu paistes on, siis Dzodajev kõrvalt irvitas, et söön liiga palju. Teine nipp on rusikaga vastu ülevalt teist nööpi lüüa. Selle metallist jalg on ihule lähedal ja hästi valus on. Kummaline, et keha aimab lööki ette. Veel enne, kui mind lüüakse, tuleb veremaitse suhu. Ja nagu halvatud oleks, vastu ka ei suuda lüüa. Kui aga lööksin, siis ilmselt pekstaks mind surnuks. Ma olen muutunud täiesti zombiks. Tahaks, et mind suunataks Afganistani või mõnd rahvarahutust maha suruma. Meie väeosa poisid 1986. aastal kuuldavasti käisid Alma-Ata rahutusi laiali peksmas. Kui ma Dzodajevi kriiskamist või räuskamist kuulen või kui Bobrovi purjus inimese irvitust näen, siis tahaksin, et oleksin Kalevipoeg ja suudaks neid pead pidi väga kaua aega kokku peksta.
Kuigi dedovštšinat üritati alates 1980-ndate keskpaigast, pärast Gorbatšovi võimuletulekut, välja juurida, ei andnud see erilist tulemust. Selle ilmingu olemasolust olid huvitatud ka ohvitserid, sest neil oli lihtsam, kui seersandid ja vanemad ajateenijad ise “korda majas hoidsid”. Kui aga keegi dedovštšina tõttu raskelt viga sai, siis üritati lugu kinni mätsida, vigastustest räägiti kui õnnetusjuhtumi tagajärgedest, sest lisaks otsestele osanikele võisid karistada saada ohvitserid.
26. aprill. Mul on kohutav hambavalu, aga santšasti prappor ütles, et kui soovin, võib ta ju mul hamba välja lüüa. Kui õigele pihta saab. Bobrov tuhnis jälle mu asjades ja kahjuks leidis üles kirjamapi, kus hoidsin kirju kodustelt ja ühelt tuttavalt tüdrukult. Bobrov pröökas kogu aeg, et ma, nemets, tohin hoida vaid ühe kirja korraga alles ja seda ainult taskus ja pean talle vene keeles ette lugema, mida need nemetskie sljuhhi mulle kirjutavad. Rivistuse ajal viskas Bobrov kirjad Dzodajevile ja käskis sitamajja viia. Ütles, et Izvestijat ei tohigi leninskaja komnatast sitapaberiks viia, et kasige oma taguotsa nemetsite kirjadega, saate ise ka võibolla kultuursemaks. Ja ongi konvoisse minek koos Bobrovi ja Dzodajeviga.
Nõukogude armees sundaega teeninud Peeter tulistas 26. (või 24.) aprillil vahipostil olles surnuks jaokomandör Fomenko. Meeleheitliku teoni viisid peksmine, väljapressimised, mõnitused ja alandused. Eesti Komitee käsutuses olnud materjalides oli kirjas, et Peeter võeti vahi alla, süüdistatuna jaokomandör Fomenko tahtlikus tapmises. Kohtupsühhiaatriline ekspertiis tunnistas Peetri vastutusvõimetuks ja teda ootas ees tähtajatu kinnipidamine eripsühhiaatriahaiglates.
Peetri õe sõnul marssis ühel hirmsal aprillipäeval nende pisikesse Rakvere korterisse mundris meeste delegatsioon ja pikema tseremooniata hakati midagi paberilt vene keeles ette lugema. “Mul oli kohe hirm, et midagi on halvasti, kuigi ma vene keelt ei osanud. Ema hakkas hüsteeriliselt nutma, ma ei olnud sellist ema kunagi näinud ...” Pisarad võtavad tubli ja elus palju näinud naise üle võimust ka nüüd ...
Eesti Komiteelt ilmus 1989. aastal mitmes Eesti ajalehes avaldus: “Avalikustamise käigus on laiale üldsusele teatavaks saanud N. armees valitsev korralagedus ja vägivallatsemine. Kummatigi püüavad sõjardid oma mundriau kaitstes igati moonutada asjade tegelikku seisu ja summutada võimalikke paljastusi. Seepärast ei saa pidada usaldusväärseteks “Peetri” süütegu uurinud sõjaväeprokuratuuri järeldusi. Samuti ei saa olla tõsiseltvõetav Moskva Serbski-nim. Kohtupsühhiaatriainstituudis ilmse tellimistööna teostatud Peetri vaimse seisundi ekspertiis. Nimetatud instituut on omandanud kurja kuulsuse poliitiliste teisitimõtlejate vaimuhaigeks tunnistamisega ning pole mingit garantiid, et selline praktika oleks seal lõppenud. Eesti Komitee pöördub Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi ning kõigi asutuste, organisatsioonide, liikumiste ja hea tahtega üksikisikute poole, kellest võib oleneda Peetri juhtumi tõsiasjade väljaselgitamine. 26. aprillil 1989 toimunud intsidendi kohta tuleb läbi viia täiendav uurimine sõltumatute ekspertide osavõtul, kus võetakse arvesse juhtunu kõik asjaolud ja tagamaad. Peetri vaimse tervise kindlakstegemiseks on vaja teostada ekspertiis Eesti erapooletute psühhiaatrite poolt.”
Aprill 1989. Peetri päevikut ei avalikustata kunagi. Major Bobrov leiab selle, sorides taas Peetri asjades. Saamata aru, mis sellesse с немецкими буквами (saksa tähtedega) on kirjutatud, võtab ta päeviku kui võimaliku asitõendi kaasa ja viskab kodus burzuikasse. Keegi ei tea, kas päevik üldse olemas oli. Võibolla oli see ainult Peetri peas. Bobrov pääseb sellest loost suhteliselt terve nahaga, auastme alandamisega, kuigi hilisem uurimine tuvastab paljude eeskirjade rikkumise väeosas. Mitte midagi ei muutu.
Õde: “Me tegelikult ei tea siiamaani, mis seal tegelikult juhtus. Peeter ei räägi sellest suurt midagi. On võimalik, et tapja polnudki tema ja see lugu lihtsalt mätsiti tema kaela. Võimalik, et tema peas oli klikk ära käinud juba enne juhtumit või siis viidi ta survemeetodite ja alandustega selleni, et rääkis igasugust jama kokku ja võttis omaks asju, mida ta teinud polnud.”
1992. aasta kevadsuvel jõudis Peeter Rakverre tagasi. “Ma asjaolusid ei tea,” tunnistas õde. “Isa käis Toompeal, ilmselt siis riigikogus, sageli asju ajamas ja avaldusi esitamas. Ühel päeval läksime lihtsalt Rakvere rongijaama, mul olid veel kummikud jalas, ja Peeter astus Moskva rongilt maha. See oli uskumatu rõõmupäev.”
Õe teada saatis Peetrit mingi valvemeeskond või vastutav isik, kuid nemad või tema Rakveres ei väljunud. “Väljanägemiselt oli ta Peeter nagu Peeter ikka, aga vaimselt oli ta murtud mees. Mind püüti tema probleemidest säästa. Ema-isa juurde ta elama jäi, oli vähemalt hoitud ja varjatud.”
Eluga, nagu mainitud, saab Peeter enam-vähem hakkama. Naisegi võttis vahepeal, aga jäi leseks. Nõukogude Liidu õigusjärglane Venemaa aga jätkab kriminaalkurjategijate ja vaimselt haigete inimeste teenistusse värbamist ning Ukraina-vastasesse sõtta saatmist.

Epiloog

Rakvere, aprill 2023. Peeter istub oma isamaja köögis ja suitsetab sigaret sigareti järel. Suitsu talle meeldib tõmmata, ilmselt harjumus sõjaväest. “Tead, see sõjaväevärk ajas mul ikka midagi segamini küll,” ütleb ta ajakirjanikule. “Ma olen grupi peal. Autoga ei saa sõita, isegi jalgrattaga mitte, sest mul lööb vahepeal pildi eest ära, kõik läheb silme ees mustaks.”
Peeter räägib, et teenis aega Kasahhi NSV-s sisevägede konvoipolgus. Oli valveteenistuses kohtumajades ja valvas vange, kui neid vanglast kohtusse ja tagasi veeti. Rongides tema konvois ei käinud. “Ümberringi oli selline nälg, et kohalikud sõid kassid-koerad ka ära. Mitte midagi polnud poes müüa. Meil oli ikka lobi ees,” räägib ta.
Ja siis: “Ma lasin zamkomzvodi maha. Ta sundis mind tegema asju, mida ma ei pidanud tegema. Pärast olin Kasahhis mitmes kohas ja Moskvas vaimuhaiglas. Seal oli hullem kui pärisvanglas. Trellid akendel ees. Sõltus, kuhu kambrisse sattusid – ühed tahtsid mind keppima hakata. Aga ma sain sealt kambrist minema, need jäid sinna omavahel keppima edasi. Erariietes olin neis haiglates. Isa saatis pakke, tänu neile sain ikka kõhu täis ja kuidagi oldud.”

Aasta varem hukkus selles väeosas eestlane

Tšikmendis baseerunud sisevägede konvoipolk nr 6506 oli, nagu selgub, üks tõeline urgas. Lisaks sellele, mis Peetriga juhtus, hukkus seal 1988. aasta detsembris Raplast pärit Rudolf Rättäli. Tegemist oli autoõnnetusega. Peetri sõnul teenis soomlaseks hüütud noormees temaga mõnda aega lausa ühes roodus. “Ma ei mäleta, kas ta oli ise roolis või kaasreisija, aga nad läksid erariietes linna peale ja tegid avarii,” kõneles Peeter.

Toomas Erapart

Mõlema kõnealuse juhtumi ajal oli väeosa nr 6506 poliitosakonna ülem (zampolit) major Juri Vjatšeslavovitš Putškov. Zampolit oli väeosa komandöri abi poliit- ja kasvatusalal ehk sõduritevahelised suhted olid otseselt tema vastutusalas. Seltsimees lõpetas oma karjääri polkovnikuna ja on teadaolevatel andmetel praegu elus, peab pensionäripõlve ning naudib erupolkovnikule ette nähtud hüvesid.
Sama numbriga väeosa tegutseb Tšikmendis tänase päevani, kuuludes ilmselt küll Kasahstani vägede koosseisu. 2006. aastal kirjutas sealne meedia väeosas teeninud seersandist, kes oli segastel asjaoludel saanud raske koljutrauma ja langenud koomasse.

Sõnaseletused

Bõtovka – eraldi ruum Nõukogude armee kasarmus, kus teoreetiliselt sai triikida mundrit, hoolitseda oma välimuse eest jms. Praktiliselt oli see koht, mille olid vallutanud vanemad ajateenijad ja sageli kiusati-piinati seal noorsõdureid.
Nemets (vene k sakslane) – kõigi baltlaste, aga eeskätt eestlaste üldine hüüdnimi Nõukogude armees.
C немецкими буквами – otsetõlge “saksa tähtedega”, aga tegelikult ladina tähtedega suvalises keeles kirjutatud tekst. Vene sõdurite arvates olid kõik, kes ei kasutanud kirillitsat, barbarid.
Zekk – kriminaalkurjategija, kasutatakse valdavalt retsidivistide puhul.
Karauul – vahiteenistus.
Krae halvasti õmmeldud – Nõukogude sõduri igapäevavormi kraele tuli iga päev käsitsi külge õmmelda valge riie. Pisteid tehti vastavalt staatusele ja teenitud ajale mitut moodi. Staatusele mittevastavalt õmmeldud krae kiskus seersant maha, sageli oli põhjendus, et halvasti õmmeldud.
Santšast – väeosa meditsiinipunkt, velskripunkt, kust vähegi tõsisema tervisehäda korral pahatihti abi ei saanud.
Prappor, praporštšik – kutseline sõjaväelane, auastmelt reakoosseisu ja ohvitseri vahel. Haridustase vastas keskeriharidusele. Prappor ei saanud teenistusredelil ohvitseriks tõusta. Tavaliselt olid prapporid väeosa suurimad joodikud ja vargad.
Sljuhha – lits.
Leninskaja komnata – tuba kasarmus, kus sõdureid poliitiliselt hariti, hoiti ajalehti, mööbliks olid mõned lauad ja toolid.
Zamkomzvod – ajateenijast jaokomandöri asetäitja, tavaliselt seersandi auastmes.

Toomas Erapart


Qatargate: Eva Kaili vabanes vanglast koduaresti   Belgia võimud vabastasid reedel korruptsioonis kahtlustatava Euroopa Parlamendi endise asepresidendi Eva Kaili ja ta peab nüüd koduarestis viibima.   Belgia politsei pidas Kaili kinni eelmisel aastal. Kahtlustuste kohaselt on Kaili seotud Katari huvide esindamisega. Belgia võimud kahtlustavad, et Kaili sai Katarilt altkäemaksu. Reedel sõitis Kaili koos advokaadiga Brüsseli põhjaosas asuvast Hareni vanglast välja.  "Minu tütar ootab mind, nii et ma olen väga õnnelik, et saan mõne aja pärast koos temaga olla," ütles Kaili.  Kaili külastas varem ka isiklikult Katarit ja kiitis sealset töötajate õiguste kaitset ajal, kui jalgpalli maailmameistrivõitluste eel oli riik sattunud võõrtöötajate halbade töötingimuste tõttu tugeva kriitika alla.    					Toimetaja:  Karl Kivil    					Allikas:  Reuters


Noor perekond sulges külatee, naabrite väitel kättemaksuksOrissaare külje all Mäekülas kogub hoogu leppimatu tüli pealinnast saarele koliva noore pere ja vanade olijate vahel.Nagu sellistel puhkudel sagedane, tõuseb vaen pealtnäha pisiasjadest ja lõpeb sõidutee sulgemisega kas väljapressimise või kättemaksu eesmärgil. Nii ka siin.Mäekülas sulges pealinnast tulnud kahe väikese lapsega pere 400 meetri pikkuse teelõigu, mille äärde jääb neli majapidamist. Nende tulevane elamine jääb nooriku emapoolse suguvõsa valdustesse.Noored ei soovi oma nime avaldamist ega pikema kommentaari avaldamist ajalehes. Vastasleeri iseloomustasid nad kui laimajaid ja halbu inimesi.“Tee on kinni nendele, kes on meiega väga ebameeldivalt käitunud ja tekitanud meile rahalist kahju,” selgitas pere naispool. “Kas me tõesti peame oma maja kõrvalt mööda laskma inimesi, kes on meile ennast ebastabiilseina näidanud. Meil on väikesed lapsed ja me ei soovi, et seal keegi teed mööda kihutaks.”Maja noorel perel Mäekülas siiski veel ei ole, küll aga käivad ettevalmistused ehitustööks ja suhtlemine ametkondadega. Külateele tõmbasid nad takistuse ette väidetavalt seetõttu, et uue elamu juurde kavandatud imbväljaku rajamine seab naabrite maale piiranguid, millega nood nõus ei ole.Männiku talu omanik Maano Tang, kes püsivalt elab Orissaare alevikus, tõdes, et tema suhted noortega jahenesid pärast seda, kui ta keeldus septikuga kaasnevatest piirangutest suurele maatükile.“Nad tahtsid, et ma ei kasutaks 4000 ruutmeetrit oma maast ja annaksin selle kohta kohe allkirja,” rääkis ta. “Mõtlesin, et miks sellega nii kiire on, ja allkirja ma ei andnud. Siis lubati tee kinni panna,” lisas Tang, kes enda sõnul pole sellist häbematust elus varem kohanud.“Eluaeg käiakse seda teed mööda ja kellelgi pole ütlemist olnud. Nüüd tuli uus omanik, nii kõva poiss, et üle oma maa käia ei luba.”Tang töötas aastakümneid proteesimeistrina. Üle kaheksakümnesel mehel pole kerge liikuda, mistõttu vajab ta oma valdusele autoga ligipääsu.Tee sulgejad soovitavad tal sõita küla tagant läbi, mis pikendab 200-meetrise vahemaa 3,5 kilomeetri pikkuseks. “Mingisugune karjatee seal on, aga sealt saab läbi džiibiga ja traktoriga, aga mina oma madala põhjaga autoga ei saa,” nentis Tang.Orissaare perearst Elo Lember kolis äsja Mäekülast Orissaarde, kuid käib jätkuvalt vana kodumaja kütmas ja kassidele süüa viimas.Lembri sõnul seati teetõke kahe raudposti vahele üles eelmise aasta juunikuus paarisaja meetri kaugusele tee algusest. Kui tuli puudetraktor, kaevas Lember ühe posti välja, et koorem mööda mahuks.Maaomanik tegi seepeale politseile avalduse väärteomenetluse algatamiseks. “Politsei leidis, et ma ei ole vara kahjustanud. Nõustun politseiga, et oleksin pidanud läbi rääkima, aga selle perekonnaga on võimatu läbi rääkida.”8. aprillil nihutas pealinna perekond teetõkke varasemast asukohast tee keskpaigas tee algusesse. Nüüd takistab edasiliikumist lati asemel tabaga kett, mille avamiseks vähemalt ühele teeäärsele ka võti anti. Juba eelmisel suvel saatsid Mäeküla teeäärsed majapidamised valda taotluse, et vald võtaks tee vastavalt seadusele sundvaldusesse ja muudakse selle avalikuks.Pool aastat hiljem, veebruaris vastas Saaremaa vald taotlusele eitavalt, tuues muu hulgas põhjuseks, et tee ääres pole avalikke hooneid ja sealt ei käi keegi koolis.“See, et seal asuvad inimeste kodud, ei huvita mitte kedagi,” oli Elo Lember nördinud.Ta täpsustas, et 27. märtsil saatsid pealinna noored Saaremaa valda teate, et nad kavatsevad eratee oma kinnistu piires likvideerida seoses ehitustegevusega ja plaaniga istutada tee asemele viljapuud.Sündmuste selline areng ajendas Lembrit läkitama vallavanem Mikk Tuisule pöördumist, millele vallavanem pole veel vastanud. “Minu pöördumine on appikarje. Olen hirmul, sest järsku nad kaevavadki tee üles, kuigi ilma loata seda vist teha ei saa.”Lembri sõnul taotlevad neli tee sulgemisest häiritud kinnisvaraomanikku nüüd kohtult esmast õiguskaitset, et tagada kuni servituudi määramiseni tee lahtihoidmine. Tee sulgenud uued naabrid vabatahtlikult servituudiga ei nõustu. “Nad võivad meid muidugi ka pärast seda edasi kiusata, kuid siis saab politsei sekkuda,” selgitas ta.Lember nõustus, et uusasunikud pealinnast on tegelikult oma kinnistu õigusjärgsed pärijad ja osa teest kuulub neile. Samas pole noore pere riiukiskumine ülejäänud teeäärsetega tema hinnangul midagi muud kui kiusamine.“Nad ise seal tee ääres praegu ju ei ela ja nad ei ole selle tee korrashoidu mitte sõrmeotsagagi panustanud,” rääkis Lember. “Saan nende eesmärgist aru - nad tahavad meist lahti saada. Et me teeksime omale eraldi tee.”Kõnealune külatee on Lembri sõnul ehitatud üle saja aasta tagasi. Tagantjärele vaadates ei ole õige, et avalikus kasutuses teelõigud mõõdeti omal ajal suvaliselt mõne eraomaniku maa külge.“Tegelikult oleks pidanud kõik avalikud teed lahku mõõtma. Kõike saaks muuta, kui võetaks riigikogu tasandil seadus vastu.”Elo Lember pakkus, et ametisse astuva vabariigi valitsuse saarlasest regionaalminister Madis Kallas ja saarlasest justiitsminister Kalle Laanet on just need mehed, kes saaksid teede avaliku kasutamisega seotud seadused korda teha. “Jätta avalikud teed avalikeks riigi seadusega,” osutas ta. Väga paljud on hädas sellega, et ei pääste, politsei ega kiirabi ei pääse nende majapidamisele ligi.Kahte osapoolt on vaja lepitada“Oleme sellest vaidlusest teadlikud eelmise aasta lõpust. Praegu on valla roll olnud pigem asjaolusid selgitada, kahte osapoolt lepitada ning jõuda kõiki osapooli rahuldava lahenduseni.Omanikul, kelle kinnisasjale puudub vajalik juurdepääs avalikult kasutatavalt teelt või kinnisasja eraldi seisvalt osalt, on õigus nõuda juurdepääsu üle võõra kinnisasja. Juurdepääsu asukoht, kasutamise tähtaeg ja tasu määratakse sellisel juhul kokkuleppel.Kui kokkulepet ei suudeta aga saavutada, saab juurdepääsu ja selle kasutamise tasu määrata kohus. Juurdepääsu määramisel arvestatakse koormatava kinnisasja omaniku huve. Meile teadaolevalt vajab juurdepääsu oma kinnistule seal püsivalt elav üks leibkond. Teisi kinnistuid on seal küll ka.”Valla teespetsialist Raivo KaseorgMida teha?:• Servituudi seadmiseks võivad pooled minna notarisse ja seal valmistab notar ette servituudi seadmise lepingu, selgitades kõik asjaolud pooltele üle.• Kui pooled ei suuda ise kokkulepet saavutada, siis pöördub üks pool tavaliselt kohtu poole, et nõuda servituudi seadmist, ja kui sealt tuleb vastav otsus, käib protsess notari kaudu.• Oluline on ka märkida, et kui servituut on kantud kinnistusraamatusse, jääb see kehtima ka kinnisasja omaniku vahetumisel."Sellist häbematust pole mina oma elus varem kohanud."MAANO TANG"Minu pöördumine on appikarje. Olen hirmul, sest järsku nad kaevavadki tee üles, kuigi ilma loata seda vist teha ei saa."ELO LEMBERVIDEOsaartehaal.eeARVI PALOMETS elab püsivalt Mäekülas ja ütleb, et seniste asukate suhted uute võimalike naabritega on tõesti kehvad. “Nad lubasid tee üles kaevata paari kuu pärast. Sellist asja pole minu silmad enne näinud, olen siin elanud sünnist saati.” ERIK TÜÜR SAJA-AASTANE KÜLATEE: Edasiliikumist takistab tabaga kett, mille avamiseks vähemalt ühele teeäärsele ka võti anti. ERIK TÜÜRAin Lember, Marili Kesküla


Keskerakond püüab teha Tarmo Tammistest Kohtla-Järve uut linnapeadKohtla-Järve volikogusse kuuluvad keskerakondlased tahavad tagandada kaks kuud tagasi ametisse asunud Virve Linderi linnavalitsuse ja tuua tema asemele endise Narva linnapea Tarmo Tammiste, aga selleks ei ole neil praegu piisavalt hääli koos.Otseseid ja konkreetseid etteheiteid Linderi vähemusvalitsuse senisele tööle volikogu liikmed, kellega Põhjarannik rääkis, ei nimetanud. Küll aga ütlesid mitmed neist, et Keskerakond tahab saada linna etteotsa taas oma inimese.Veebruari lõpus moodustasid Kohtla-Järvel koalitsiooni viis Keskerakonna ja viis sotside fraktsiooni liiget ning veel neli saadikut: Anton Dijev, Maria Merkulova, Deniss Veršinin ja Zaur Abbassov. 25kohalises volikogus on neil kokku 14 häält. Nende häältega valiti uueks volikogu esimeheks sots Eduard Odinets.Pisut vähem kui kuu aega varem oli volikogu kinnitanud ametisse Virve Linderi linnavalitsuse. Selleks tulid poolthääled aga valdavalt teisest leerist: valimisliidult Restart Kohtla-Järve, Reformierakonnalt, praegusest võimukoalitsioonist hääletasid poolt vaid Dijev ja veel mõned fraktsioonita saadikud. Linderi linnavalitsus sai ametisse tänu sellele, et Keskerakonna saadikud loobusid hääletamisest.Nii sotside fraktsiooni esimees Eduard Odinets kui ka keskfraktsiooni esimees Sergei Lopin kinnitasid pärast koalitsioonilepingu sõlmimist, et neil ei ole praegu plaanis Linderit kohe tagandama asuda, kuid tema vähemusvalitsus peab viima ellu sõlmitud koalitsioonilepingut.Tammiste on nõus linnapeaameti vastu võtmaSel neljapäeval ütles Lopin, et tal pole otseseid etteheiteid Linderi linnavalitsusele peale selle, et suhtlemine volikoguga võiks tihedam olla. Samas tunnistas ta, et Keskerakonna fraktsioon on teinud ettepaneku asuda Kohtla-Järve linnapeaks Tarmo Tammistele, kes oli Narva linnapea ja lühikest aega ka volikogu esimees kokku ligemale 20 aastat.Pärast Narva linnapea ametist tagandamist 2020. aasta kevadel oli Tammiste erakonnakaaslasest majandusministri Taavi Aasa nõunik. Praegu on Tartus elav Tammiste Eesti korteriühistute liidu Lõuna regiooni esinduse juht. Tammiste ütles, et on andnud nõusoleku kandideerida Kohtla-Järve linnapeaks ja pidanud sel teemal Kohtla-Järvel ka kaks kohtumist osa volikogu liikmetega. "Ega mul praegu rohkem midagi lisada olegi," ütles Tammiste, märkides, et edasine sõltub sellest, kui paljud volikogu liikmed teda toetada kavatsevad.Eduard Odinets ütles, et Tammiste osas midagi ametlikult kokku lepitud pole. Samas märkis ta, et koalitsioonileppe sõlmimisel oli juttu sellest, et juhul kui linnavalitsus läheb väljavahetamisele, siis kuulub linnapea koht Keskerakonnale.Sotside fraktsiooni kuuluv sotsiaalkomisjoni esimees Jelena Mutonen sõnas, et ta ei oska nimetada konkreetseid etteheiteid Linderi linnavalitsusele, kuid tunneb, et linna etteotsa oleks vaja kogenumaid omavalitsusjuhte. Eelnevatel aastatel olid Odinets ja Mutonen kogenud keskerakondlastest linnajuhtide põhilised kriitikud.Valimisliidu Restart Kohtla-Järve liider Janek Pahka ütles, et Keskerakonnal pole muud soovi, kui saada vana võim linnavalitsuses taas enda kätte. "Nad on pidanud mitmeid koosolekuid, et umbusaldusavaldusega välja tulla, aga nad ei ole seni kuidagi selleks hääli kokku saanud," sõnas Pahka, lisades, et Restart püüab leida lahendust, et praegune linnavalitsus saaks normaalses õhkkonnas tööd jätkata.Üheks seltskonnaks, kes pole vaimustatud linnavalitsuse väljavahetamisest, on niinimetatud Anton Dijevi nelja saadiku fraktsioon. "Läbirääkimised linnavalitsuse umbusaldamise teemal käivad, kuid me veel mõtleme, kas praegu on mõistlik teha võimuvahetust või mitte. Linnas on suurte kärbete tõttu niigi keeruline olukord. Ei ole selge, kas linnavalitsuse vahetus tooks stabiilsust juurde," sõnas ta.Dijev kinnitas, et valimisliit Restart on selleks, et nad neljakesi ei ühineks linnavalitsuse umbusaldamisega, lubanud toetada teda linnavolikogu esimeheks valimisel, kui tal selline soov peaks tekkima. "Me ei ole praegu midagi otsustanud," ütles Dijev, kes pidas samas plussiks, et Kohtla-Järvel on praegu noor ja popp linnapea Virve Linder. Ta ütles Tammiste kohta: "Ma ei ole kindel, et inimene, kes juhtis Narvat ligemale 20 aastat, mil seal toimusid mitmed suured korruptsiooniasjad, oleks parem variant."Kohtla-Järve võim langes turbulentsi eelmise aasta oktoobri alguses vallandunud korruptsiooniskandaaliga, mille käigus said kuriteokahtlustuse üheksa volikogu liiget, teiste seas ka Pahka ja Dijev, kuid järgnenud poole aasta jooksul ei ole neile süüdistust esitatud. Oktoobris tagandas volikogu ametist linnapea Toomas Naela ja volikogu esimehe Tiit Lillemetsa. Novembris valiti linnapeaks Virve Linder, kelle linnavalitsuse kinnitas heitliku meelega volikogu ametisse alles veebruari alguses.ANTON DIJEV"Läbirääkimised linnavalitsuse umbusaldamise teemal käivad, kuid me veel mõtleme, kas praegu on mõistlik teha võimuvahetust või mitte. "Kauaaegne Narva linnapea Tarmo Tammiste kinnitas, et juhul kui volikogus on vajalik hulk toetushääli koos, on ta nõus asuma Kohtla-Järve linnapea ametisse. ILJA SMIRNOVERIK GAMZEJEV


Noor perekond sulges külatee, naabrite väitel kättemaksuksOrissaare külje all Mäekülas kogub hoogu leppimatu tüli pealinnast saarele koliva noore pere ja vanade olijate vahel.Nagu sellistel puhkudel sagedane, tõuseb vaen pealtnäha pisiasjadest ja lõpeb sõidutee sulgemisega kas väljapressimise või kättemaksu eesmärgil. Nii ka siin.
Mäekülas sulges pealinnast tulnud kahe väikese lapsega pere 400 meetri pikkuse teelõigu, mille äärde jääb neli majapidamist. Nende tulevane elamine jääb nooriku emapoolse suguvõsa valdustesse.
Noored ei soovi oma nime avaldamist ega pikema kommentaari avaldamist ajalehes. Vastasleeri iseloomustasid nad kui laimajaid ja halbu inimesi.
“Tee on kinni nendele, kes on meiega väga ebameeldivalt käitunud ja tekitanud meile rahalist kahju,” selgitas pere naispool. “Kas me tõesti peame oma maja kõrvalt mööda laskma inimesi, kes on meile ennast ebastabiilseina näidanud. Meil on väikesed lapsed ja me ei soovi, et seal keegi teed mööda kihutaks.”
Maja noorel perel Mäekülas siiski veel ei ole, küll aga käivad ettevalmistused ehitustööks ja suhtlemine ametkondadega. Külateele tõmbasid nad takistuse ette väidetavalt seetõttu, et uue elamu juurde kavandatud imbväljaku rajamine seab naabrite maale piiranguid, millega nood nõus ei ole.

Männiku talu omanik Maano Tang.
Erik Tüür / Saarte Hääl

Männiku talu omanik Maano Tang, kes püsivalt elab Orissaare alevikus, tõdes, et tema suhted noortega jahenesid pärast seda, kui ta keeldus septikuga kaasnevatest piirangutest suurele maatükile.
“Nad tahtsid, et ma ei kasutaks 4000 ruutmeetrit oma maast ja annaksin selle kohta kohe allkirja,” rääkis ta. “Mõtlesin, et miks sellega nii kiire on, ja allkirja ma ei andnud. Siis lubati tee kinni panna,” lisas Tang, kes enda sõnul pole sellist häbematust elus varem kohanud.
“Eluaeg käiakse seda teed mööda ja kellelgi pole ütlemist olnud. Nüüd tuli uus omanik, nii kõva poiss, et üle oma maa käia ei luba.”
Tang töötas aastakümneid proteesimeistrina. Üle kaheksakümnesel mehel pole kerge liikuda, mistõttu vajab ta oma valdusele autoga ligipääsu.
Tee sulgejad soovitavad tal sõita küla tagant läbi, mis pikendab 200-meetrise vahemaa 3,5 kilomeetri pikkuseks. “Mingisugune karjatee seal on, aga sealt saab läbi džiibiga ja traktoriga, aga mina oma madala põhjaga autoga ei saa,” nentis Tang.
Orissaare perearst Elo Lember kolis äsja Mäekülast Orissaarde, kuid käib jätkuvalt vana kodumaja kütmas ja kassidele süüa viimas.
Lembri sõnul seati teetõke kahe raudposti vahele üles eelmise aasta juunikuus paarisaja meetri kaugusele tee algusest. Kui tuli puudetraktor, kaevas Lember ühe posti välja, et koorem mööda mahuks.
Maaomanik tegi seepeale politseile avalduse väärteomenetluse algatamiseks. “Politsei leidis, et ma ei ole vara kahjustanud. Nõustun politseiga, et oleksin pidanud läbi rääkima, aga selle perekonnaga on võimatu läbi rääkida.”
8. aprillil nihutas pealinna perekond teetõkke varasemast asukohast tee keskpaigas tee algusesse. Nüüd takistab edasiliikumist lati asemel tabaga kett, mille avamiseks vähemalt ühele teeäärsele ka võti anti.

Kahte osapoolt on vaja lepitada
“Oleme sellest vaidlusest teadlikud eelmise aasta lõpust. Praegu on valla roll olnud pigem asjaolusid selgitada, kahte osapoolt lepitada ning jõuda kõiki osapooli rahuldava lahenduseni.
Omanikul, kelle kinnisasjale puudub vajalik juurdepääs avalikult kasutatavalt teelt või kinnisasja eraldi seisvalt osalt, on õigus nõuda juurdepääsu üle võõra kinnisasja. Juurdepääsu asukoht, kasutamise tähtaeg ja tasu määratakse sellisel juhul kokkuleppel.
Kui kokkulepet ei suudeta aga saavutada, saab juurdepääsu ja selle kasutamise tasu määrata kohus. Juurdepääsu määramisel arvestatakse koormatava kinnisasja omaniku huve.
Meile teadaolevalt vajab juurdepääsu oma kinnistule seal püsivalt elav üks leibkond. Teisi kinnistuid on seal küll ka.”
Raivo Kaseorg
Valla teespetsialist

SAJA-AASTANE KÜLATEE: Edasiliikumist takistab tabaga kett, mille avamiseks vähemalt ühele teeäärsele ka võti anti.
Erik Tüür / Saarte Hääl

Vaidlus Mäekülas: vald keeldub külatee avalikuks tegemisest

Juba eelmisel suvel saatsid Mäeküla teeäärsed majapidamised valda taotluse, et vald võtaks tee vastavalt seadusele sundvaldusesse ja muudakse selle avalikuks.
Pool aastat hiljem, veebruaris vastas Saaremaa vald taotlusele eitavalt, tuues muu hulgas põhjuseks, et tee ääres pole avalikke hooneid ja sealt ei käi keegi koolis.

Elo Lember
Erakogu

“See, et seal asuvad inimeste kodud, ei huvita mitte kedagi,” oli Elo Lember nördinud.
Ta täpsustas, et 27. märtsil saatsid pealinna noored Saaremaa valda teate, et nad kavatsevad eratee oma kinnistu piires likvideerida seoses ehitustegevusega ja plaaniga istutada tee asemele viljapuud.
Sündmuste selline areng ajendas Lembrit läkitama vallavanem Mikk Tuisule pöördumist, millele vallavanem pole veel vastanud. “Minu pöördumine on appikarje. Olen hirmul, sest järsku nad kaevavadki tee üles, kuigi ilma loata seda vist teha ei saa.”
Lembri sõnul taotlevad neli tee sulgemisest häiritud kinnisvaraomanikku nüüd kohtult esmast õiguskaitset, et tagada kuni servituudi määramiseni tee lahtihoidmine. Tee sulgenud uued naabrid vabatahtlikult servituudiga ei nõustu. “Nad võivad meid muidugi ka pärast seda edasi kiusata, kuid siis saab politsei sekkuda,” selgitas ta.
Lember nõustus, et uusasunikud pealinnast on tegelikult oma kinnistu õigusjärgsed pärijad ja osa teest kuulub neile. Samas pole noore pere riiukiskumine ülejäänud teeäärsetega tema hinnangul midagi muud kui kiusamine.
“Nad ise seal tee ääres praegu ju ei ela ja nad ei ole selle tee korrashoidu mitte sõrmeotsagagi panustanud,” rääkis Lember. “Saan nende eesmärgist aru – nad tahavad meist lahti saada. Et me teeksime omale eraldi tee.”
Kõnealune külatee on Lembri sõnul ehitatud üle saja aasta tagasi. Tagantjärele vaadates ei ole õige, et avalikus kasutuses teelõigud mõõdeti omal ajal suvaliselt mõne eraomaniku maa külge.
“Tegelikult oleks pidanud kõik avalikud teed lahku mõõtma. Kõike saaks muuta, kui võetaks riigikogu tasandil seadus vastu.”
Elo Lember pakkus, et ametisse astuva vabariigi valitsuse saarlasest regionaalminister Madis Kallas ja saarlasest justiitsminister Kalle Laanet on just need mehed, kes saaksid teede avaliku kasutamisega seotud seadused korda teha. “Jätta avalikud teed avalikeks riigi seadusega,” osutas ta. Väga paljud on hädas sellega, et ei pääste, politsei ega kiirabi ei pääse nende majapidamisele ligi.

Mida teha?
Servituudi seadmiseks võivad pooled minna notarisse ja seal valmistab notar ette servituudi seadmise lepingu, selgitades kõik asjaolud pooltele üle.
Kui pooled ei suuda ise kokkulepet saavutada, siis pöördub üks pool tavaliselt kohtu poole, et nõuda servituudi seadmist, ja kui sealt tuleb vastav otsus, käib protsess notari kaudu.
Oluline on ka märkida, et kui servituut on kantud kinnistusraamatusse, jääb see kehtima ka kinnisasja omaniku vahetumisel.


Tõusva päikese maa – koht, kust Venemaa paistab tähtsusetu ja nõrkMõnikümmend kilomeetrit Hokkaido saare suurimast linnast Sapporost lõunas Chitose lennuväljal tõusevad Jaapani F-15 hävitajad mürinaga õhku, koguvad kiirust ja suunduvad kuhugi silmapiiri taha. Nii käib see peaaegu iga päev. Ühele Eesti, ühele Läti ja ühele Leedu ajakirjanikule sõjaväebaasis ekskursiooni tegevad Jaapani ametnikud muidugi ei ütle, kuhu ja mida tegema need lennukid lähevad.* Jutud on off-the-record ja pilte teha ei tohi.Aga isegi kui Chitose baasis toimuv on kaetud saladuselooriga, siis loogika ja avalikud andmed ütlevad ise, mida need hävituslennukid toimetavad. Otse siit üle mere läänes on Venemaa ja Põhja-Korea; füüsiliselt küll kaugemal, aga Jaapani julgeolekumurede jaoks sisuliselt olulisemal kohal asub ka Hiina.
Muidu on sõjaväebaas nagu sõjaväebaas ikka. Majad, kus elavad sõdurid. Angaarid, kus paiknevad lennukid. Lennurajad, kus ruleerivad demonstratsiooniks välja toodud hävitajad – nende reaktiivmootoritest välja paiskuv leek soojendab pealtvaatajaid ka saja meetri kauguselt.

Jaapani (paremal) ja USA (vasakul tagaplaanil) hävitajad juunis 2022 ühislennul Jaapani mere kohal.
AP/Scanpix

Siis muidugi söökla ja pood, kus müüakse traditsioonilist sõjaväelinnakute kraami, kiirtoidust kuni suveniirideni. Riiulil jääb silma üks karbike pealkirjaga «Vene rulett». Küsimise peale selgub, et tegu on koogikestega – jaapanlikult mitmekordselt kilesse pakitud –, mis välimuselt kõik ühesugused, aga iga kuues pole maitselt magus, vaid kõrvetavalt terav.

Venemaa kardab Jaapanit

Kui maailmas üldse on üks koht, kuskohast vaadates paistab Venemaa väike ja nõrk, siis on see Jaapan. Iseenesest on Hokkaido saarelt Venemaa ju siinsamas. Venemaa poolt okupeeritud Jaapani Põhjaterritooriumid (Vene terminoloogia järgi Lõuna-Kuriilid), lähim neist saartest paikneb Hokkaido kaldast ainult mõne kilomeetri kaugusel. Viimaste aastate jooksul on Venemaa okupeeritud saartele paigutanud uut sõjatehnikat, õhutõrjesüsteeme ja isegi tanke. Aga seegi näitab, et Venemaa mõtleb rohkem kaitsele. Et Venemaa kardab.

Jaapani sildid Hokkaido saarel, mis nõuavad Põhjaterritooriumi (Venemaa jaoks Kuriili saari) Venemaalt tagasi.
Daniel Leussink/Reuters/Scanpix

Jaapan kulutab kaitsele vähe. Ainult ühe protsendi oma sisemajanduse kogutoodangust, aga kui sinu majandus on suuruselt maailma kolmas, siis isegi üks protsent tähendab umbes 54 miljardit dollarit aastas. Kui Jaapan tahaks, võiks ta Venemaa poolt okupeeritud saared jõuga tagasi võtta. Mitte sellepärast, et Jaapani väed oleksid nii silmapaistvalt võimsad, aga lihtsalt seetõttu, et need saared on nii lähedal. Teistpidi, Venemaa vaatenurgast jälle kaugel ja tegelikult mittekaitstavad.
Jaapan kulutab kaitsele ainult ühe protsendi SKTst, aga kui majandus on suuruselt maailma kolmas, siis tähendab see umbes 54 miljardit dollarit aastas.
Aleksandr Dugin, üks Vene imperialismi teoreetikutest, pakkus juba 25 aastat tagasi välja, et Venemaa võiks Lõuna-Kuriilid Jaapanile tagasi anda ning vastutasuks loobuks Jaapan liitlassuhtest Ameerika Ühendriikidega. Isegi kui plaani esimeses osas on teatav realism – tunnistamine, et Venemaa jaoks pole tegu oluliste aladega –, siis plaani teine osa ehk Jaapani väljameelitamine USA orbiidilt on muidugi naiivne. Jaapani suhe Ühendriikidega on eriline – nad on ameeriklaste uppumatu lennukikandja Vaikse ookeani servas.
Jaapanis armastatakse slaidiesitlusi. Postimehel oli võimalus nii Jaapani välis- kui ka kaitseministeeriumis neid korduvalt vaadata ja kuulata. Üks korduv teema oli Jaapani ümber toimuv suur muutus julgeolekupildis.
Eestist paistab igalt poolt Venemaa. Kuid jaapanlaste tehtud esitlused tuletavad midagi meelde: Nõukogude Liitu enam pole. Näiteks venelaste Kaug-Ida sõjaväeringkonnas on praktiliselt iga näitaja järgi (sõdurite, lennukite, tankide, laevade arv) nende võimsus võrreldes Nõukogude ajaga vähenenud ligi kümme korda.
See ei tee Venemaad ohutumaks – Ukraina tuletab seda iga päev meelde. Hääbuv impeerium võib olla nagu nurkasurutud rott, oma kompleksides ohtlikumgi. Aga annab siiski natuke teistsugust perspektiivi.

Pilvelõhkujad ja pühamud Tokyos.
erakogu

Kohtudes Tokyo kesklinnas ühe Jaapani mõttekoja analüütikuga, toob ta paar huvitavat näidet Venemaa ja Hiina sõjalise koostöö kohta. Jah, nad teevad ühisõppuseid. Näiteks eelmise aasta septembris toimunud Vostok hõlmas ka Venemaa okupeeritud Jaapani saari. Hiinlased muuseas saartele ei läinud, Jaapani luure jälgis seda hoolikalt. Või siis see, kuidas üks-kaks Vene pommituslennukit on koos Hiina lennukitega kulgenud mööda Jaapani territoriaalpiire.

html.dark-theme .HYPE_document {filter: invert(1) hue-rotate(180deg) }

Aga kui kuulata jaapanlaste arutlusi, siis saab ka aru, kui ühepoolne on Vene-Hiina koostöö. Tähenduses, et Hiinal on võimu, võimalusi ja tahet, aga Venemaal, isegi kui tal on tahet, pole võimu ega võimalusi. Venelaste käsutuses on Jaapani läheduses ülbitsevalt öeldes paar lennukit ja paar laeva (tegelikult muidugi veidi enam). Aga see pole enam impeerium, vaid lihtsalt üks suur riik, mis aegamööda kaotab positsioone.
Aasta jooksul teevad Hiina sõjalennukid umbes tuhat lendu Jaapani õhuruumi lähedale, nii et Jaapani hävitajad peavad õhku tõusma ja kontrollima minema.
Võrdluseks Hiina. Teame, et see on suur, kasvav ning globaalselt üha tähtsam riik. Aga Jaapanist vaadates saab see palju-palju selgemaks. Näiteks aasta jooksul teevad Hiina sõjalennukid umbes tuhat lendu Jaapani õhuruumi lähedale, nii et Jaapani hävitajad peavad õhku tõusma ja kontrollima minema. Seda teevad tõenäoliselt ka need hävitajad, mida Postimehele näidati Hokkaidol asuvas baasis.
Kujutame ette, kui Eestis oleks midagi sarnast – keskmiselt kolm korda päevas tuleks Vene sõjalennukid meie piiridele? Eestis me seda nii hästi ei taju, aga Jaapanist paistab eriti hästi välja Hiina tõus ja Venemaa langus.

Üks silm pistriku, teine aga tuvi oma

Hiina-teemadele spetsialiseerunud Tokyo ülikooli professor Akio Takahara ütleb, et Venemaa sõda Ukrainas pole Hiinale meeltmööda ja pigem tahaks Hiina end veidi Venemaast distantseerida.
erakogu

Valimiskampaania ajal proovis EKRE esimees Martin Helme paaril korral öelda midagi sellist, et Eesti välispoliitika peaks olema sõnades tasane või lausa vait, aga samal ajal tuleks olla hambuni relvastatud.
Rahvuskonservatiivide juhil ei ole muidugi usutavust, et Eesti julgeolekust rääkida, aga tema katsetusi võib kasutada sissejuhatusena ühele teemale, mis võiks isegi üldisemat huvi pakkuda. Kuidas me Eestis julgeolekust räägime? Mis sõnu kasutame? Kas Venemaa on Eestile oht?

Kadri Liik
Mihkel Maripuu

Poliitikaanalüütik Kadri Liik on paaris intervjuus riivamisi puudutanud sarnast ainest. Ühelt poolt kiitnud Eesti kompromissitust ja emotsioone, aga samas läbi lillede mõista andnud, et suuremad [Lääne-Euroopa] riigid ei saa rääkida ega tegutseda samamoodi.
Jaapaniga on sama lugu. Näiteks kui Eesti diplomaadid proovivad kirjeldada selle riigi julgeolekudilemmasid, siis ütlevad nad: strateegiline oht Jaapani jaoks on Hiina, taktikaline aga Põhja-Korea.
Jaapanlased ise, olgu selleks siis ametnikud, ametlike dokumentide koostajad või lihtsalt kõrvalt analüüsijad, aga väldivad sõna «oht» igal juhul.
Kuna reisil Jaapanis olid lisaks Postimehe ajakirjanikule ka Läti ja Leedu ajakirjanik, siis arutasime omavahel mitmeid kordi, kuidas eri riigid julgeolekust räägivad ja mõtlevad. Eesti, Läti ja Leedu on väga sarnased: otse ja otsekohesed, jõulised ja kompromissitud. Miks aga Jaapan ei ütle, et Hiina on oht? Hiina sõjalennukid ja laevad käivad praktiliselt iga päev Jaapani piiridel, oleks Eestis sama seis, ütleks keerutamata: see on oht.
Ühel kohtumisel Jaapani kaitseministeeriumis proovis Leedu kolleeg ääri-veeri seda küsimust tõsta, et näe, Jaapan ei kasuta oma julgeolekustrateegias sõna «oht», et Hiina kohta öeldakse «tõsine mure ja strateegiline väljakutse», ning ainult Põhja-Korea kohta öeldakse, et oht.
Jaapani ametnik kerkis selle peale hetkeks oma nahkselt diivanilt, umbes 0,2 sekundi jooksul võis tema näolt ehk isegi välja lugeda ärritust. Siis liikus tema sõrm kõne all olevale dokumendile: «Olgem täpsed ja vaadakem, mis kirjas.»
Ja tõepoolest, Põhja-Korea ei ole «oht», vaid kirjas on, et Põhja-Korea sõjaline tegevus kujutab ohtu. Ning Hiina ei ole tõsine mure, vaid Hiina sõjaline tegevus on muutumas tõsiseks mureks.
Tundub tähenärimine? Võib-olla mitte. Sõnade taga on ka mõte, tähendus ja teod. Valid ühe sõna, on seis ühtmoodi, valid teise sõna, siis teistmoodi. Isegi «tõsine mure» vihastas Hiinat. Paar jaapanlast viitasid otse, et «oht» tähendab vaenlast või vähemalt viib vaenlaseni.
Professor Rein Raud sõnab samuti, et selline otsekohesus ja sõna «oht» kannab endast teatavat totaalsust, sunnib küsima: kas oled valmis minema lõpuni? Venemaa on oht – kas oled valmis minema lõpuni, kas oled valmis Moskva kõrvale jätma?
Küsisin sama asja Tokyo ülikooli professorilt Akio Takaharalt.
Professor istub puupüsti raamatuid täis kabinetis ja muigab: «Aga mis muutuks, kui ütleme «oht»? Mis läheks paremaks, kui ütleme «oht»?»
Takahara jätkab mõistukõnega pistrikest ja tuvidest ehk neist, kes tahaks julgeolekupoliitikas olla jõulisemad, ja neist, kes vastupidi pehmemad. «Äkki oleme kõik ühe silmaga pistrikud ja teise silmaga tuvid?»

Vahel vaid üks riik

Eestist tulnuna on keeruline Jaapanist kirjutada. Miks see peaks Eesti lugejatele üldse oluline olema? Istume koos Läti Delfi ja Leedu rahvusringhäälingu ajakirjanikuga ühes Honshu saarel Tokyos Akasaka linnaosas asuvas restoranis (misosupp, vaagen sushivalikuga, ploomivein – 10 eurot nägu, kes ütles, et Tokyo on kallis?) ja arutame kõik sama küsimust.

Rein Raud
Raul Mee

«Kirjutad Jaapanist, aga teed loo Venemaast. Niimoodi müüdki selle lugejatele maha,» arvab kolleeg Läti Delfist. Omamoodi küüniline, aga sisaldab tõetera.
Tallinna Ülikooli professor japanist Rein Raud sõnab teatava frustratsiooniga, et eestlased teavad Jaapanist ja üldisemalt Aasiast vähe, ei saa aru ja tihti eksivad. Näiteks teame, et Põhja-Koread valitseb diktaator, kes näljutab oma rahvast ja silitab tuumapommi, võib-olla oleme isegi kuulnud, et Põhja-Korea laseb Jaapani poole ja vahel ka üle Jaapani rakette. Kui paljud meist aga teavad, et Põhja-Korea on aastakümnete jooksul röövinud palju Jaapani kodanikke, täiesti tavalisi inimesi, hoiab neid kinni (vist selleks, et Jaapanit paremini tundma õppida), ning nende inimeste tagasisaamine on üks Jaapani välispoliitika prioriteete.
Jaapan on näide, et isegi kui oled tähtis ja justkui kaitstult teistest eemal saare peal, siis julgeolekuprobleemidest pole kusagil pääsu.
Geograafia on Eesti needus, julgeolekuprobleemid on kogu aeg meie ümber, aga Jaapan on näide, et isegi kui oled tähtis ja justkui kaitstult teistest eemal saare peal, siis julgeolekuprobleemidest pole kusagil pääsu.
Aasia on suur. Seda võib näha Shanghais, kogeda Kuala Lumpuris, aga kõige enam on seda ehk tajuda Tokyos. Seisad gigantsel Skytree vaateplatvormil 450 meetri kõrgusel ja vaatad: ühel pool asub Vaikse ookeani rannik, aga siis hooned-hooned-hooned, kuni teisel pool silmapiiril uduhämus paistvate Kanto mägedeni. Võib ju lisada, et poole Harjumaa suurusel Tokyo territooriumil elab 14 miljonit inimest, aga kui panna sinna juurde pealinna ümbritsev «Suur-Tokyo», siis kasvab asukate arv 40 miljonini.

3776 meetri kõrgune ja rohkem kui 300 aastat vaikunud Fuji vulkaan on Jaapani kõrgeim mäetipp ja riigi sümbol. Selle kujutis on kaunistanud ka jaapanlaste passe.
Toru Hanai/Reuters/Scanpix

Iseenesest on Jaapan ja jaapanlikkus kõikjal meie ümber – Toyota, sushi, manga, Kurosawa, Sony, Honda – ja me teame, et seda nimetatakse tõusva päikese maaks, oleme televiisorist näinud pühakodasid, Fuji mäge ja õitsvaid kirsiaedu. Aga pinna pealt sügavamale minnes teame vähe. Jaapan võib olla maailma suuruselt kolmas majandus, aga Eesti-poolne tähtsaim sisend kahe riigi majanduskoostöösse on endiselt Imavere saeveski (Jaapan on üks Eesti puidu eksporditurgudest).
Jaapanit on raske Eestis tutvustada. Ta on oluline, aga nii kaugel. Teisalt on Eesti vaatest seis Jaapaniga imelihtne.
«Jaapan tasakaalustab meie jaoks ohtlikku Venemaad,» sõnab nüüdseks juba ametit ja tööruume vahetanud endine välisminister Urmas Reinsalu, teeb siis väikese mõttepausi ja lisab: «Ning Hiinat, kes ei jaga meiega samu väärtusi.» Pange tähele, kuidas nüüdne riigikogu liige kasutab erinevaid sõnu Venemaa ja Hiina iseloomustamiseks.
Põhimõtteliselt samadele asjadele viitab ka välisministeeriumi kantsler Jonatan Vseviov, kes lisab aga ka praktilise külje: Jaapan on praegu G7 eesistuja, ja just G7 kaudu käib suurema osa Venemaa-vastaste sanktsioonide kehtestamine ning jõustamine.

Ka Seouli suhted Pekingiga pole nii pilvitud, nagu Lõuna-Korea toonane president Moon Jae-in ja Hiina riigipea Xi Jinping püüdsid kolm aastat tagasi naerusuise kätlemisega näidata.
AP/Scanpix

Kui proovida seda suurt strateegilist valemit väga lihtsas võtmes välja öelda, siis seis on järgmine. Aasias elab 4,5 miljardit inimest ja Eesti jaoks on seal tähtsad kolm riiki: India, Hiina ning Jaapan.** India on Eesti suhtes ükskõikne ja nende peaministri Narendra Modi kultiveeritud hindu natsionalismis leidub paratamatult koht läänevastasusel. Hiina, kelle suhtes Eesti oli kaua aega lootusrikas, on viimastel aastatel selgelt demonstreerinud, et nende vaated on teistsugused ning maailma suurima rahvaarvuga riik on Eesti (ja Ida-Euroopa tervikuna) julgeoleku jaoks muutunud pehmelt öeldes problemaatiliseks.

Ja siis tulebki Jaapan, kes on suur ja oluline ning asub selgelt «meie tiimis». Professor Rein Raud, nõustudes selle lihtsustatud skeemiga, toob aga lisanduseks veel ühe külje: jaapanlased on esimene ja siiamaani suurim mitteladina tähestikku kasutav ja mitte indoeuroopa taustaga rahvas, kes on suutnud luua globaalse haardega moodsa tehnoloogilise riigi.

Jaapanil pikk plaan?

Eelmise aasta lõpus toimus just Jaapanis üks viimase aja tähtsamaid globaalseid julgeolekusündmusi. Sündmus, mida jälgiti hoolikalt nii Washingtonis (rõõmu ja kergendustundega) kui ka Pekingis ja Moskvas (mõlemas ärritusega). Nimelt võttis Jaapan vastu uue riikliku julgeolekustrateegia, mis sisaldab mitut fundamentaalselt pöördelist punkti: Jaapani kaitsevõime põhimõtteline ümbervaatamine, vasturünnaku tegemise võimete omandamine ja oma kaitsekulude kahekordistamine. See tõstaks Jaapani kaitsekulude poolest sellele kohale, kuhu ta oma majanduse poolest kuulub, kolmandaks maailmas Ameerika Ühendriikide ja Hiina järel.

Jaapani liidrid on vaatamata riikide territoriaalsetele erimeelsustele alati püüdnud Venemaa liidritega häid suhteid hoida. Jaapani endine peaminister Shinzo Abe kunagisel tippkohtumisel Vladimir Putiniga.
repro/erakogu

See on samm, mille mõju ei ole tunda täna, homme ega ka järgmisel aastal, vaid mille olulisus tuleb aga välja pika aja jooksul. Kui Hiina esimees Xi Jinping käis Moskvas ja surus Vladimir Putini kätt, siis on see show – mis ei tähenda, et Hiina ja Venemaa suhteid peaks alahindama –, kui aga Jaapan suurendab oma sõjalisi võimeid kaks korda, siis on see päris. Muidugi võtab see aega ja muidugi peab vaatama, et otsus muutuks ka päris rahanumbriteks, uuteks lennukiteks, laevadeks ja rakettideks. Globaalne jõudude tasakaal muutub.
Kui Jaapani välisministeerium saatis eelmise aasta lõpus Postimehele kutse tulla Jaapanisse, siis toodi eraldi välja, et juttu tuleb Venemaa okupeeritud Põhjaterritooriumitest. See pani mõtted peas keerlema – Venemaa peab sõda Ukrainas, Venemaa ootused pole täitunud ja Venemaa nõrkus on selgelt välja tulnud. Kas selle taustal loodab Jaapan mingit pööret suhtes Venemaa ja oma saarte tagasisaamisel? Kas Jaapanil on pikk plaan?

Tokyo kesklinna on ehitatud Jaapani Territoriaalse Suveräänsuse muuseum. Giid räägib külastajatele Venemaa okupeeritud saartest, nende ajaloost, saatusest ja kuidas Jaapan need tagasi saab.
erakogu

Kohapeal selgus, et see on siiski lühinägelik ja liiga Eesti-keskne vaade. Jaapan on Venemaalt saari tagasi tahtnud aastakümneid ja teeb pidevalt selleks tööd. Venemaa kallaletung Ukrainale pani kogu protsessi aga seisma. Jaapan aitab Ukrainat finantsiliselt ja sanktsioneerib Venemaad, ning see on drastiliselt muutnud ka Jaapani-Vene dialoogi. Kuid põhitelg on Jaapani jaoks ikkagi mujal. See on Hiina; Jaapani jaoks on Venemaa vaid üks, ent tähtis peatükk Hiina-raamatus.
Jaapan aitab Ukrainat ja sanktsioneerib Venemaad, kuid põhitelg on nende jaoks mujal. See on Hiina; Jaapani jaoks on Venemaa üks peatükk Hiina-raamatus.
Suures mängus ja pikas vaates on Jaapani muutumine aga vajalik ka Eesti jaoks. Jaapani otsus kaitsekulutusi kahekordistada ja julgeolekupõhimõtted ümber vaadata kaitseb ka Eestit. Isegi kui mitte otse, siis kaudselt. Tasakaalustab Hiinat ja Venemaad. Kergendab meie tähtsaima liitlase Ameerika Ühendriikide koormat.

Jaapani sõjalaevad novembris 2022 koduvetes rahvusvahelistel mereväeõppustel.
AFP/Scanpix

Kuigi Eesti kõige päevakajalisemad mured on seotud Ukrainas toimuvaga, on maailma suuruselt kolmanda majandusega riigi pööre globaalse tähtsusega. Jaapan astus sammu selle poole, et olla ka globaalsel julgeolekuväljal tipptegija.
* Jaapani sõjaväe ametlik nimi on Enesekaitse Jõud. See pole pelgalt semantiline erinevus, vaid näitab selgeid poliitilisi ja juriidilisi piiranguid, mismoodi riik oma julgeolekut näeb.
** See ei tähenda, et ülejäänud Aasia riigid oleksid kuidagi tähtsusetud, aga väikeriigina on ka Eesti diplomaatiline jõud paratamatult piiratud.