Kõlvartoloogidel on taas pidupäevMihhail Kõlvarti poliitilise tuleviku ennustamine on nagu kremloloogi töö omal ajal – üks mõistatamine ja spekuleerimine, kirjutab Postimehe ajakirjanik Mikk Salu.Kõlvartoloogidel on taas pidupäev. Esimene kord oli siis, kui Mihhail Kõlvart valiti Tallinna linnapeaks, ja teine kord on nüüd, kui temast sai Keskerakonna esimees.
Kümned ajakirjanikud, arvajad ja analüütikud mõistatavad, küsivad, hoiatavad ja arvavad, kes see Kõlvart on ja kuhu ta Keskerakonda juhib. Ja muidugi annavad nõu, väga-väga palju nõu, mida Kõlvart peaks tegema ja mida ei peaks tegema, millist poliitikat ajama ja millist mitte. Neil nõuannetel pole üldjuhul küll sidet Kõlvartiga, vaid peegeldavad eelkõige nõuandja enda soove, ootusi ja arusaamu.
Ega ka Kõlvart ise «kõlvartoloogide» elu kergeks tee. Ta on võrdlemisi kinnine ja lõpuni ennast ei ava. Suur visionäär või ideoloog (nagu Siim Kallas või Edgar Savisaar oma parimatel päevadel) ta ei ole.
Kui võrrelda Tanel Kiige ja Kõlvarti kõnesid Keskerakonna kongressil, siis Kiik ladus punkt punkti haaval välja oma kava, mida ta Keskerakonna juhina muutma hakkab. Aga Kõlvart rääkis oma kõnes hoopiski judost, meenutas lapsepõlve ja kiitis Mihkel Undresti suurt rusikat. Kõlvarti kõne oli parem, nentisid nii saalis kuulanud kui interneti vahendusel jälginud analüütikud.
Lõpuks, ühtegi paremat allikat ennustuste tegemiseks Kõlvarti kohta pole kui vaadata tema minevikku. Tema karjääri Tallinna linnas, alguses abilinnapea ja siis linnapeana, milline juht ta on ja milline poliitik ta on.
Mingis mõttes võib Keskerakonda ja ka Kõlvartit pidada vasakpoolseks, aga kindlasti mitte nii, et kapitalism paha, ettevõtjad pahad, turumajandus paha.
Mis siis välja paistab?
Visionääri ja ideoloogina ta välja ei paista. Kasutab üliharva maailmavaatelisi termineid. Hoopis ladusamalt jookseb jutt, kui teemaks ehitamine, hooned, koolimajad, kõnniteed. Ühesõnaga, mingite konkreetsete asjade tegemine.
Mingis mõttes võib Keskerakonda ja ka Kõlvartit pidada vasakpoolseks, aga kindlasti mitte nii, et kapitalism paha, ettevõtjad pahad, turumajandus paha. Muidugi pole ta «nähtamatu käe» pooldaja, aga ettevõtjad talle meeldivad, sest ettevõtjad teevad konkreetseid asju. Kui kujutada Kõlvartit valitsuspoliitikuks, siis võiksid talle istuda industriaalpoliitika, raudteed, laevad, energeetika. Kohad, kus tehakse mingeid asju. Parem kui suuri.
Savisaar ehitas Tallinnasse keskerakondliku toiduahela. Muu hulgas lõi venekeelsetele inimestele võimaluse teha karjääri poliitikas, küll munitsipaalpoliitikas, aga ikkagi. Kõlvarti ajal on see jätkunud, aga meritokraatlikumas vormis. Savisaarel juhtus rohkem, et ka mõni suvaline jopski tõusis juhtivale kohale sellepärast, et oli lojaalne või vana sõber. Kõlvarti ajal on seda vähem. Lihtsalt sellest, et oled sõber, lojaalne, keskerakondlane või venelane, enam ei piisa.
Savisaare ajal oli korruptsioon loomulikum. Ilmselt nõukogude ajast kaasa tulnud suhtumine, kus käsi peseb kätt ja selg selga. Vähemalt osaliselt põlvkondlik nähtus. See ei tähenda, et Kõlvarti Tallinnas korruptsiooni pole, aga see pole iseenesestmõistetav. Loomupärast «korruptsioonigeeni» temas pole.
Ta ei tee vene parteid, mis aga ei tähenda, et ta ei hakka vahel tegema poliitilisi valikuid, mis eestlastele ei meeldi.
Kõlvart on töökas. Sellist lõtva ja laiska juhtimist nagu Savisaare ajal (tema viimastel aastatel) või Taavi Aasa ajal, Kõlvarti linnapeaks olemisel pole. Ta on selgelt nõudlikum. Kord on majas. Tallinna linnavalitsuses teatakse, kes boss on.
Kuus aastat tagasi oli Keskerakond lõhenemas. Yana Toom, Olga Ivanova, Oudekki Loone ähvardasid lahkuda ja minna valimistele koos Savisaarega. Mitmed analüütikud rääkisid, et trumbid on Toomi käes, sest tema taga on Savisaar, kes toob valimistel üksinda 30 000 häält.
Kõlvart oli teisel pool ja veenis Toomi Keskerakonda jääma. Üks Kõlvarti argumente oli, et Keskerakond on tugev, kui ollakse koos, kui Keskerakond on kõigi partei. Lõpuks Toom jäi ja Keskerakond võitis suurelt. Kõlvart ise sai 25 000 häält, Toom 4000 ja Savisaar ainult 3600.
See on õppetund, mida Keskerakonnas endiselt mäletatakse. Et kui isegi selline kuju nagu Savisaar valimistel kaotab, kui läheb väljaspool Keskerakonda, milline poliitiline saatus ootab väiksemaid tegelasi, kes Keskerakonna hülgaks.
Arvajad, ja eriti eestikeelsed arvajad, kipuvad vahel hoiatama, et Kõlvart teeb Keskerakonnast vene partei, või siis õpetama, et ära tee vene parteid, ole ikka ühendaja. Ta ei tee vene parteid, mis aga ei tähenda, et ta ei hakka vahel tegema poliitilisi valikuid, mis eestlastele ei meeldi ja mis suunavad Keskerakond kas päriselt või imagoloogiliselt vene partei poole.
Sest paratamatult on Kõlvartil valijaid, parteikaaslasi ja toetajaid oma ootuste ja soovidega, mis enamiku eestlaste omadega kokku ei klapi. Vaevalt et Kõlvartile läheb sügavalt korda, millised nimed on Narva tänavasiltidel, aga Katri Raigi kukutamises Narva linnapea kohalt on ka temal oma osa.


Linnapea tagandamine jagab Narva elanikud kahte leeriTäna peab Narva linnavolikogu erakorralise koosoleku, kus viiakse läbi linnapea Katri Raigi umbusaldushääletus. Uue keskerakondliku fraktsiooni Narva esimehe Aleksei Jevgrafovi väitel on linnapea vastu kogutud 18 allkirja. Volikogus on 31 saadikut – seega on tulemus teada.
Jevgrafov süüdistab linnapead nõrgas koostöös linnavolikoguga, Raik eitab seda. Teise põhjusena märkis Jevgrafov, et linnapea ei tegutsenud, kui riik otsustas punaarmeelaste järgi nimetatud tänavad seadusele tuginedes ümber nimetada.
Raik meeldib paljudele linlastele, teda peetakse edumeelseks inimeseks ning tema umbusaldamise põhjust otsitud ettekäändeks, selgus linnarahvaga vesteldes.«Ta vaatab, kuidas linna arendada, ja armastab seda linna väga, see aga on nakkav. Mind kui inimest, kellele samuti meeldib linna arendada, köidab see väga,» kommenteeris start-up-inkubaatori ENSKIED asutaja Jegor Karasev. «Raik on Narva heaks palju ära teinud – meenutagem Tartu Ülikooli Narva kolledžit, Sisekaitseakadeemiat ja palju muud.»

Jegor Karasev FOTO: Erakogu
Erakogu

Rene Abramsoni sõnul suhtus ta Raigi umbusaldushääletuse uudisesse äärmiselt negatiivselt. «Mind pani nördima Jevgrafovi välja öeldud põhjus: Raigi vastumeelsus võidelda koos linnavalitsusega nõukogude tänavanimede säilitamise eest. Kui see tõesti põhjus on, on see väga halb signaal mitte ainult Eesti ühiskonnale, vaid ka rahvusvaheliselt,» ütles Abramson. Tõsiasi, et Narva omavalitsus võitleb nõukogude kangelaste nimede säilitamise eest ja selle tõttu linnapea ametist kõrvaldab, on tema sõnul häirekell. «Ja ka tervikuna on see pretensioon kummaline – Eesti ministeeriumi otsus, mille kohaselt tuli nimed välja vahetada, on palju olulisem kui kohaliku omavalitsuse otsused. Üldiselt pole vahet, kas see on põhjus või mitte. See on ennekuulmatu, et nad niisuguse põhjuse külge klammerdusid ja selle välja ütlesid.»

Rene Abramson FOTO: Erakogu
Erakogu

Raik ja Narva

Katri Raik sidus end Narvaga 1999. aastal, mil temast sai Tartu Ülikooli vastavatud Narva kolledži direktor. Selles ametis on ta olnud kahes jaos kokku 15 aastat, olles vahepeal paar aastat haridus- ja teadusministeeriumi asekantsler.
2015–2018 oli ta Sisekaitseakadeemia rektor, mil arutati ka selle õppeasutuse viimist Narva, kuid Raik ise selle nimel aktiivselt ei tegutsenud.
Alates 2013. aastast on Raik olnud valitud Narva volikokku (2013 valimistel SDE nimekirjas 572 häält, 2017 valimistel valimisliidus Meie Narva 1490 häält, 2021 valimistel Katri Raigi nimekirjas 4512 häält).
Raik valiti Narva linnapeaks 2020 detsembris. Paar kuud enne 2021. aasta kohalikke valimisi sai linnapeaks Ants Liimets, kuid pärast valimisi ja jõujoonte settimist jätkas Raik linnapeana alates 6. detsembrist 2021 kuni tänaseni.

Narva eesti gümnaasiumi direktor Irene Käosaar leiab, et tänavanimede muutmine on vaid ettekääne, mitte põhjus linnapeale umbusalduse avaldamiseks. «Narva poliitiline õhkkond on olnud juba mitu aastat ebastabiilne ja on ilmne, et Katri Raik pole mugav linnapea neile, kes tahavad, et kõik oleks nagu varem. Aastaid olid võimul inimesed, kellele omavalitsus oli söödaküna – kohad nõukogudes, head ametid – koolide, kultuurimajade juhid –, kõrged palgad ja palju muud,» ütles Käosaar. Tema sõnul Raik vähemalt püüdis korruptsiooniahelat purustada ning keskenduda linna arengule ja professionaalsele juhtimisele, see aga on opositsiooni jaoks ebamugav ja hirmutav.

Irene Käosaar FOTO: Erakogu
Erakogu

Kuid on ka neid, kelle jaoks Narva tänavate ümbernimetamise teema oli väga terav, ja nemad on kindlad, et Raik ei peaks linnapea olema.
«Põhiküsimus on, millisel õiguslikul alusel leppis meie linna linnapea ministeeriumiga kokku linnavõimu esinduskogu – saadikute nõukogu – seljataga, kelle pädevusse kuulus tänavate ümbernimetamise protseduur? Linnavalitsus on ju vaid kohaliku omavalitsuse täitevstruktuur,» on Narva jurist Aleksander Gamazin nördinud. Ta leiab, et linnapea ei täitnud linnavolikogu selget otsust nelja tänava nime säilitamise kohta. «On üldteada, et ühelgi ministril ega ka valitsusel tervikuna pole õigust omavalitsuste selliseid otsuseid tühistada. See saadikute akt on kehtiv ja seda ei ole keegi vaidlustanud. Ja kui linnapea eirab selle esinduskogu haldusakti, mille ees ta on aruandekohustuslik ja mis teda kontrollib, siis kuidas saab sellist linnapead usaldada?» ütleb jurist.

Aleksander Gamazin FOTO: Erakogu
Erakogu

Raiki on korduvalt süüdistatud ka selles, et tal ei õnnestu säilitada Narva nn kultuuripärandit. Talle on pandud süüks tankimonumendi teisaldamist ja teiste nõukogude mälestusmärkide lammutamist.
«Linnapea Raik asetas 9. mail koos saadikute ja valitsusametnikega lilled mälestustahvlite juurde Peetri platsil, kuid paar kuud hiljem teatas, et tal on valus vaadata Peetri platsi mälestustahvleid või obeliski kindluse pargis. Kas see pole mitte silmakirjalikkus?» toetas Gamazinit Narva avaliku elu tegelane Mihhail Panšin.
Panšin on kindel, et nüüd, mil võim läheb tagasi keskerakondlaste kätte, algab linnas normaalne, plaanipärane töö oluliste küsimustega, mis on teravalt päevakorda tõusnud. Nende hulka kuuluvad eesti õppekeelele üleminek ja küttehindade tõusuga seotud küsimuste lahendamine. «Seoses tariifide tõusuga rakendatakse meetmeid elanike toetamiseks, alustatakse sotsiaalselt oluliste objektide renoveerimisprojektide elluviimist, sotsiaalselt oluliste mittetulunduslike ettevõtete toetamist ning linnavalitsuse ja saadikute koostööd. Arvan, et Narva saabub rahu, linn hakkab tööle kodanike, mitte hetketuristide hüvanguks,» jagas Panšin oma mõtteid.

Mihhail Panšin FOTO: Erakogu
Erakogu

Teisest küljest ei tekita keskerakondlaste võimule naasmine paljudes narvalastes, kes soovivad linnapeana näha Katri Raiki, midagi muud peale väsinud ärrituse. «Nüüd on oht, et Narva muutub uuesti poliitiliseks sooks, nagu ta oli eelmised paarkümmend aastat. Keskerakondlased konsolideerivad võimu, nad lollitavad avalikkust, me oleme selle aja jooksul juba näinud, kui palju nad räägivad ja kui vähe teevad,» ütles Rene Abramson.
«Paljudel kohalikel elanikel, sealhulgas ka minul, on hirm, et libiseme jälle sohu, kus prioriteediks on isiklik heaolu, eriti aupaklik suhtumine pensionile lähenevasse venekeelsesse elanikkonda, ja sulgume oma «meie oleme narvalased»-mentaliteeti,» lisab Narva eesti gümnaasiumi direktor Irene Käosaar.
Aleksander Gamazin on kindel, et pärast Raigi ametist tagandamist Narva arengus mingit «teist» suunda ei tule. «Eelkõige koolihariduse üleminek kahtlemata jätkub. Loomulikult koos nende objektiivsete raskustega, millest räägitakse nii Tallinna kui Narva õppeasutustes,» lisas Gamazin.
Raigi selja taga seisvad narvalased on kindlad, et linnapea on toonud linnale palju kasu ja kujunenud justkui sillaks Narva ja ülejäänud riigi vahel. «Raik suutis Narva pöörata näoga Eesti poole. Kuidas tutvustada Eestit Narva kui linnaga, mis pole sugugi teine Donbass, nagu paljud ajakirjanikud räägivad,» rõhutas Mihhail Panšin.
On täiesti ilmne, et arvamused ei lahkne mitte ainult sõna saanutel, vaid kõigil linnaelanikel. Valimistel sai Raik kõige enam hääli ja see tähendab, et paljud ei kiida praegu Narva linnavolikogus toimuvat heaks. Aga kuna umbusaldushääletus on juba algatatud, jääb üle vaid oodata Narva poliitikute lõplikku otsust.


Linnapea tagandamine jagab Narva elanikud kahte leeriTäna peab Narva linnavolikogu erakorralise koosoleku, kus viiakse läbi linnapea Katri Raigi umbusaldushääletus. Uue keskerakondliku fraktsiooni Narva esimehe Aleksei Jevgrafovi väitel on linnapea vastu kogutud 18 allkirja. Volikogus on 31 saadikut - seega on tulemus teada.Jevgrafov süüdistab linnapead nõrgas koostöös linnavolikoguga, Raik eitab seda. Teise põhjusena märkis Jevgrafov, et linnapea ei tegutsenud, kui riik otsustas punaarmeelaste järgi nimetatud tänavad seadusele tuginedes ümber nimetada.Raik meeldib paljudele linlastele, teda peetakse edumeelseks inimeseks ning tema umbusaldamise põhjust otsitud ettekäändeks, selgus linnarahvaga vesteldes.«Ta vaatab, kuidas linna arendada, ja armastab seda linna väga, see aga on nakkav. Mind kui inimest, kellele samuti meeldib linna arendada, köidab see väga,» kommenteeris startup-inkubaatori ENSKIED asutaja Jegor Karasev. «Raik on Narva heaks palju ära teinud - meenutagem Tartu Ülikooli Narva kolledžit, Sisekaitseakadeemiat ja palju muud.»Rene Abramsoni sõnul suhtus ta Raigi umbusaldushääletuse uudisesse äärmiselt negatiivselt. «Mind pani nördima Jevgrafovi välja öeldud põhjus:Raigi vastumeelsus võidelda koos linnavalitsusega nõukogude tänavanimede säilitamise eest. Kui see tõesti põhjus on, on see väga halb signaal mitte ainult Eesti ühiskonnale, vaid ka rahvusvaheliselt,» ütles Abramson. Tõsiasi, et Narva omavalitsus võitleb nõukogude kangelaste nimede säilitamise eest ja selle tõttu linnapea ametist kõrvaldab, on tema sõnul häirekell. «Ja ka tervikuna on see pretensioon kummaline - Eesti ministeeriumi otsus, mille kohaselt tuli nimed välja vahetada, on palju olulisem kui kohaliku omavalitsuse otsused. Üldiselt pole vahet, kas see on põhjus või mitte. See on ennekuulmatu, et nad niisuguse põhjuse külge klammerdusid ja selle välja ütlesid.»Narva eesti gümnaasiumi direktor Irene Käosaar leiab, et tänavanimede muutmine on vaid ettekääne, mitte põhjus linnapeale umbusalduse avaldamiseks. «Narva poliitiline õhkkond on olnud juba mitu aastat ebastabiilne ja on ilmne, et Katri Raik pole mugav linnapea neile, kes tahavad, et kõik oleks nagu varem. Aastaid olid võimul inimesed, kellele omavalitsus oli söödaküna - kohad nõukogudes, head ametid - koolide, kultuurimajade juhid -, kõrged palgad ja palju muud,» ütles Käosaar. Tema sõnul Raik vähemalt püüdis korruptsiooniahelat purustada ning keskenduda linna arengule ja professionaalsele juhtimisele, see aga on opositsiooni jaoks ebamugav ja hirmutav.Kuid on ka neid, kelle jaoks Narva tänavate ümbernimetamise teema oli väga terav, ja nemad on kindlad, et Raik ei peaks linnapea olema.«Põhiküsimus on, millisel õiguslikul alusel leppis meie linna linnapea ministeeriumiga kokku linnavõimu esinduskogu - saadikute nõukogu - seljataga, kelle päde vusse kuulus tänavate ümbernimetamise protseduur? Linnavalitsus on ju vaid kohaliku omavalitsuse täitevstruktuur,» on Narva jurist Aleksander Gamazin nördinud. Ta leiab, et linnapea ei täitnud linnavolikogu selget otsust nelja tänava nime säilitamise kohta. «On üldteada, et ühelgi ministril ega ka valitsusel tervikuna pole õigust omavalitsuste selliseid otsuseid tühistada. See saadikute akt on kehtiv ja seda ei ole keegi vaidlustanud. Ja kui linnapea eirab selle esinduskogu haldusakti, mille ees ta on aruandekohustuslik ja mis teda kontrollib, siis kuidas saab sellist linnapead usaldada?» ütleb jurist.Raiki on korduvalt süüdistatud ka selles, et tal ei õnnestu säilitada Narva nn kultuuripärandit. Talle on pandud süüks tankimonumendi teisaldamist ja teiste nõukogude mälestusmärkide lammutamist.«Linnapea Raik asetas 9. mail koos saadikute ja valitsusametnikega lilled mälestustahvlite juurde Peetri platsil, kuid paar kuud hiljem teatas, et tal on valus vaadata Peetri platsi mälestustahvleid või obeliski kindluse pargis. Kas see pole mitte silmakirjalikkus?» toetas Gamazinit Narva avaliku elu tegelane Mihhail Panšin.Panšin on kindel, et nüüd, mil võim läheb tagasi keskerakondlaste kätte, algab linnas normaalne, plaanipärane töö oluliste küsimustega, mis on teravalt päevakorda tõusnud. Nende hulka kuuluvad eesti õppekeelele üleminek ja küttehindade tõusuga seotud küsimuste lahendamine. «Seoses tariifide tõusuga rakendatakse meetmeid elanike toetamiseks, alustatakse sotsiaalselt oluliste objektide renoveerimisprojektide elluviimist, sotsiaalselt oluliste mittetulunduslike ettevõtete toetamist ning linnavalitsuse ja saadikute koostööd. Arvan, et Narva saabub rahu, linn hakkab tööle kodanike, mitte hetketuristide hüvanguks,» jagas Panšin oma mõtteid.Teisest küljest ei tekita keskerakondlaste võimule naasmine paljudes narvalastes, kes soovivad linnapeana näha Katri Raiki, midagi muud peale väsinud ärrituse. «Nüüd on oht, et Narva muutub uuesti poliitiliseks sooks, nagu ta oli eelmised paarkümmend aastat. Keskerakondlased konsolideerivad võimu, nad lollitavad avalikkust, me oleme selle aja jooksul juba näinud, kui palju nad räägivad ja kui vähe teevad,» ütles Rene Abramson.«Paljudel kohalikel elanikel, sealhulgas ka minul, on hirm, et libiseme jälle sohu, kus prioriteediks on isiklik heaolu, eriti aupaklik suhtumine pensionile lähenevasse venekeelsesse elanikkonda, ja sulgume oma «meie oleme narvalased»-mentaliteeti,» lisab Narva eesti gümnaasiumi direktor Irene Käosaar.Aleksander Gamazin on kindel, et pärast Raigi ametist tagandamist Narva arengus mingit «teist» suunda ei tule. «Eelkõige koolihariduse üleminek kahtlemata jätkub. Loomulikult koos nende objektiivsete raskustega, millest räägitakse nii Tallinna kui Narva õppeasutustes,» lisas Gamazin.Raigi selja taga seisvad narvalased on kindlad, et linnapea on toonud linnale palju kasu ja kujunenud justkui sillaks Narva ja ülejäänud riigi vahel. «Raik suutis Narva pöörata näoga Eesti poole. Kuidas tutvustada Eestit Narva kui linnaga, mis pole sugugi teine Donbass, nagu paljud ajakirjanikud räägivad,» rõhutas Mihhail Panšin.On täiesti ilmne, et arvamused ei lahkne mitte ainult sõna saanutel, vaid kõigil linnaelanikel. Valimistel sai Raik kõige enam hääli ja see tähendab, et paljud ei kiida praegu Narva linnavolikogus toimuvat heaks. Aga kuna umbusaldushääletus on juba algatatud, jääb üle vaid oodata Narva poliitikute lõplikku otsust.Raik ja Narva• Katri Raik sidus end Narvaga 1999. aastal, mil temast sai Tartu Ülikooli vastavatud Narva kolledži direktor. Selles ametis on ta olnud kahes jaos kokku 15 aastat, olles vahepeal paar aastat haridus- ja teadusministeeriumi asekantsler.• 2015-2018 oli ta Sisekaitseakadeemia rektor, mil arutati ka selle õppeasutuse viimist Narva, kuid Raik ise selle nimel aktiivselt ei tegutsenud.• Alates 2013. aastast on Raik olnud valitud Narva volikokku (2013 valimistel SDE nimekirjas 572 häält, 2017 valimistel valimisliidus Meie Narva 1490 häält, 2021 valimistel Katri Raigi nimekirjas 4512 häält).• Raik valiti Narva linnapeaks 2020 detsembris. Paar kuud enne 2021. aasta kohalikke valimisi sai linnapeaks Ants Liimets, kuid pärast valimisi ja jõujoonte settimist jätkas Raik linnapeana alates 6. detsembrist 2021 kuni tänaseni.DIANA HARLAMOVA, rus.postimees.ee


Ehitaja, mitte ideoloogKESKERAKONNA UUS ESIMEES. Mihhail Kõlvarti poliitilise tuleviku ennustamine on nagu kremloloogi töö omal ajal - üks mõistatamine ja spekuleerimine.Kõlvartoloogidel on taas pidupäev. Esimene kord oli siis, kui Mihhail Kõlvart valiti Tallinna linnapeaks, ja teine kord on nüüd, kui temast sai Keskerakonna esimees. Kümned ajakirjanikud, arvajad ja analüütikud mõistatavad, küsivad, hoiatavad ja arvavad, kes see Kõlvart on ja kuhu ta Keskerakonda juhib. Ja muidugi annavad nõu, väga-väga palju nõu, mida Kõlvart peaks tegema ja mida ei peaks tegema, millist poliitikat ajama ja millist mitte. Neil nõuannetel pole üldjuhul küll sidet Kõlvartiga, vaid peegeldavad eelkõige nõuandja enda soove, ootusi ja arusaamu.Ega ka Kõlvart ise «kõlvartoloogide» elu kergeks tee. Ta on võrdlemisi kinnine ja lõpuni ennast ei ava. Suur visionäär või ideoloog (nagu Siim Kallas või Edgar Savisaar oma parimatel päevadel) ta ei ole. Kui võrrelda Tanel Kiige ja Kõlvarti kõnesid Keskerakonna kongressil, siis Kiik ladus punkt punkti haaval välja oma kava, mida ta Keskerakonna juhina muutma hakkab. Aga Kõlvart rääkis oma kõnes hoopiski judost, meenutas lapsepõlve ja kiitis Mihkel Undresti suurt rusikat. Kõlvarti kõne oli parem, nentisid nii saalis kuulanud kui interneti vahendusel jälginud analüütikud.Lõpuks, ühtegi paremat allikat ennustuste tegemiseks Kõlvarti kohta pole, kui vaadata tema minevikku. Tema karjääri Tallinna linnas, alguses abilinnapea ja siis linnapeana, milline juht ta on ja milline poliitik ta on.Mis siis välja paistab? Visionääri ja ideoloogina ta välja ei paista. Kasutab üliharva maailmavaatelisi termineid. Hoopis ladusamalt jookseb jutt, kui teemaks ehitamine, hooned, koolimajad, kõnniteed. Ühesõnaga, mingite konkreetsete asjade tegemine.Mingis mõttes võib Keskerakonda ja ka Kõlvartit pidada vasakpoolseks, aga kindlasti mitte nii, et kapitalism paha, ettevõtjad pahad, turumajandus paha. Muidugi pole ta «nähtamatu käe» pooldaja, aga ettevõtjad talle meeldivad, sest ettevõtjad teevad konkreetseid asju. Kui kujutada Kõlvartit valitsuspoliitikuks, siis võiksid talle istuda industriaalpoliitika, raudteed, laevad, energeetika. Kohad, kus tehakse mingeid asju. Parem kui suuri.Savisaar ehitas Tallinnasse keskerakondliku toiduahela. Muu hulgas lõi venekeelsetele inimestele võimaluse teha karjääri poliitikas, küll munitsipaalpoliitikas, aga ikkagi. Kõlvarti ajal on see jätkunud, aga meritokraatlikumas vormis. Savisaarel juhtus rohkem, et ka mõni suvaline jopski tõusis juhtivale kohale sellepärast, et oli lojaalne või vana sõber. Kõlvarti ajal on seda vähem. Lihtsalt sellest, et oled sõber, lojaalne, keskerakondlane või venelane, enam ei piisa.Savisaare ajal oli korruptsioon loomulikum. Ilmselt nõukogude ajast kaasa tulnud suhtumine, kus käsi peseb kätt ja selg selga. Vähemalt osaliselt põlvkondlik nähtus. See ei tähenda, et Kõlvarti Tallinnas korruptsiooni pole, aga see pole iseenesestmõistetav. Loomupärast «korruptsioonigeeni» temas pole.Kõlvart on töökas. Sellist lõtva ja laiska juhtimist nagu Savisaare ajal (tema viimastel aastatel) või Taavi Aasa ajal, Kõlvarti linnapeaks olemisel pole. Ta on selgelt nõudlikum. Kord on majas. Tallinna linnavalitsuses teatakse, kes boss on.Kuus aastat tagasi oli Keskerakond lõhenemas. Yana Toom, Olga Ivanova, Oudekki Loone ähvardasid lahkuda ja minna valimistele koos Savisaarega. Mitmed analüütikud rääkisid, et trumbid on Toomi käes, sest tema taga on Savisaar, kes toob valimistel üksinda 30 000 häält. Kõlvart oli teisel pool ja veenis Toomi Keskerakonda jääma. Üks Kõlvarti argumente oli, et Keskerakond on tugev, kui ollakse koos, kui Keskerakond on kõigi partei. Lõpuks Toom jäi ja Keskerakond võitis suurelt. Kõlvart ise sai 25 000 häält, Toom 4000 ja Savisaar ainult 3600.See on õppetund, mida Keskerakonnas endiselt mäletatakse. Et kui isegi selline kuju nagu Savisaar valimistel kaotab, kui läheb väljaspool Keskerakonda, milline poliitiline saatus ootab väiksemaid tegelasi, kes Keskerakonna hülgaks.Arvajad, ja eriti eestikeelsed arvajad, kipuvad vahel hoiatama, et Kõlvart teeb Keskerakonnast vene partei, või siis õpetama, et ära tee vene parteid, ole ikka ühendaja. Ta ei tee vene parteid, mis aga ei tähenda, et ta ei hakka vahel tegema poliitilisi valikuid, mis eestlastele ei meeldi ja mis suunavad Keskerakonda kas päriselt või imagoloogiliselt vene partei poole.Sest paratamatult on Kõlvartil valijaid, parteikaaslasi ja toetajaid oma ootuste ja soovidega, mis enamiku eestlaste omadega kokku ei klapi. Vaevalt et Kõlvartile läheb sügavalt korda, millised nimed on Narva tänavasiltidel, aga Katri Raigi kukutamises Narva linnapea kohalt on ka temal oma osa."Ta ei tee vene parteid, mis aga ei tähenda, et ta ei hakka vahel tegema poliitilisi valikuid, mis eestlastele ei meeldi."MIKK SALU


Proovipäeval olnud kuller korraldas omaalgatusliku kütuseralliVaremalt ühe korra kriminaalkorras süüdi tunnistatud Ēriks sai Viru maakohtu Narva kohtumajas taas karistuse. Aprillis Saksamaal kinni peetud 30-aastasele mehele heideti seekord ette varastamist, kelmust ja arvutikelmust. Ēriksit karistati kahe ja poole aastase vangistusega, millest kohe tuleb kanda kuus kuud.Ēriks pani ennast tänavu märtsis proovile kullerina. Mehele usaldati proovipäevaks kaubik MAN TGE, millega tuli kaupa laiali vedada. Esimesel tööpäeval pandi Ēriksile «kaardilugejaks» kaasa kullerfirma töötaja, kuid nagu selgub, ei aidanud see ettevõttel märkimisväärset kahju ära hoida.Teadmata ajal näppas Ēriks kaubiku kindalaekast ettevõttele kuuluva kütusekaardi ja asus seejärel vilkalt Harjumaal olevaid tanklaid külastama. Järgneva 26 tunniga tegi mees 34 tanklakülastust, mille käigus võttis pea 3500 liitrit diislikütust. Ettevõttele tekkis kütuserallist üle 6000 euro suurune kahju.Teadaolevalt tegutses Ēriks eelmise aasta alguses ehitussektoris. Ta tegi remonttöid ja küsis tööandjalt keraamiliste plaatide ostuks ja töötasuna ettemaksuks kokku 600 eurot. Paraku kadus mees koos rahaga ja seinaplaatidest polnud kippu ega kõppu. Ēriks pani seega toime kelmuse ja see polnud tema ainuke kuritegu ehituse vallas. Nimelt omastas Ēriks pea 800 euro eest ehitusmaterjale ja üle 400 euro eest ehitustööriistu.Ēriksile määrati varastamise, kelmuse ja arvutikelmuse eest karistuseks kahe ja poole aastane vangistus, millest kohe tuleb kanda kuus kuud. Talle määrati kolme aasta pikkune katseaeg.Lisaks tekitatud kahju hüvitamisele peab Ēriks menetluskuludena välja käima üle 1800 euro. (VT)


Ärimees Hans H. Luik teab, kuidas riigieelarvesse laekuks miljoneid„Euroopa Liit on mängulaud, kuhu oleme mitte lihtsalt maha istunud, vaid palunud ennast istuma lasta. Seal jagatakse kaarte vastavalt Euroopa Liidu regulatsioonidele ning nende mängureeglite järgi peame ka mängima,“ märgib meediaärimees Hans H. Luik (pildil) ning lisab, et välissuhtluses on Eesti äärmiselt koba.Luik rõhutab, et Euroopa pehme relv on väga võimas, ent selle kasutamine nõuab loomingulisust nagu iga mäng. „Kui tunneksime kaardimängu rahvusvahelisi reegleid ja oskaksime seal kaasa mängida, ei oleks tarvis lähimal paaril aastal üldse kehtestada automaksu, lajatada paadimaksu ega tõsta käibemaksu.“Ta lisab, et Eesti on välissuhtluses äärmiselt koba. Näiteks jääb Luige sõnul lausa 130 miljonit eurot aastas saamata e-kaubanduselt kogutavatelt maksudelt. Nimelt jääb vastse analüüsi kohaselt Eestil e-kaubandusest igal aastal saamata märkimisväärseid summasid elektroonika rohemaksu, käibemaksu ja pakendimaksu arvelt.Eesti kaupmehed Eesti kaubanduses peavad neid maksma, ent hiiglased - nagu AliExpress, Amazon ja teised - ei maksa. „Selline tegevus, mis on jätnud ilma klientideta meie kaubanduses elektroonika- ja rõivapoed, on kestnud aastaid,“ ütleb Luik. „Need on sajad miljonid, mis on läinud kaduma, sest välisregulatsioonid pole sekkunud. Seaduse rakendamata jätmise tõttu.“Avatud välissuhtlus aitaks kaasa mujalgi. „Kui Danske ja Swedbank tegelesid otse meie prokuratuuri ja finantsinspektsiooni silme all väidetavalt suurima rahapesuga Euroopa ajaloos, sattus Eesti teravasse häbisse. Kas me oleks võinud selle häbi eest saada mõnisada miljonit eurot? Jah, oleks.“ Luige hinnangul oleks see võimalik olnud, kui Eesti vabariigi bürokraadid, sealhulgas justiitsametnikud, oleksid teinud avatud koostööd Ameerika justiitsministeeriumiga. „Sel viisil, nagu tegi Hollandi kuningriik, saades Danskele määratud kahest miljardist dollarist trahvist endale ühe kolmandiku.“Ta lisab, et ka Swedbankile määratakse Eesti vabariigi territooriumil toimunud teo eest trahv, millega pank ilmselt nõustub. „Meil jäävad sajad miljonid saamata.“Luik lisab, et Eestis jääb kasutamata ka Euroopa Komisjoni jagatav taristu, keskkonnasõbraliku energiatootmise ja innovatsiooni toetus 0,7 triljonit eurot.„Räägime, et meil oleks tarvis 300-400 miljonit riigieelarve aukude lappimiseks. Võib-olla,“ lisab ta ning rõhutab, et enne, kui uusi makse kehtestada, tuleks vaadata, kas kõik olemasolevad võimalused on juba ära kasutatud. „Tunne seda mängu, mille kaardid on sulle kätte jagatud ja kuhu lauda sa oled ise ennast palunud.“ LIINA HALLIK


Virve Linder: „Mul on kahju seda öelda, aga pärast Eesti vabariigi iseseisvumist pole Kohtla-Järvel majanduslikus mõttes häid aegu olnud.“„Minu vene keel pole kunagi väga hea olnud,“ tunnistab kakskeelse linna Kohtla-Järve meer Virve Linder. „Arvasin, et kui minust saab Kohtla-Järve linnapea, olen sunnitud palju seda keelt kõnelema. Tegelikult on hoopis vastupidi olnud. Kõik tahavad eesti keeles rääkida!“ Ent noil tundidel, kui linnavalitsuses võetakse vastu kodanikke, tuleb ametnikel vene keelele üle minna. Sel lihtsal põhjusel, et paljudel linna inimestel on mugavam vene keeli kõnelda. „Meie jaoks ei ole probleem see, mis keeles keegi räägib, vaid see, et probleemid saaksid lahendatud,“ tõdeb üheksa kuud meeritoolil istunud Virve. Kohtla-Järvel sündinu ja kasvanu.Noil kodanike vastuvõtu aegadel on Virvel abiks kaks noort kolleegi, kes valdavad nii vene kui ka eesti keelt vabalt. „Nad on mulle suureks toeks olnud,“ tunnustab ta. „Aga avalikel üritustel ja linnas liikudes soovivadki inimesed kuulda eesti keelt ja keegi ei ole tulnud ütlema, et rääkigu ma vene keeles. Pigem pursitakse ise eesti keelt.“Virve, kes on ausalt välja öelnud, et tahtis lapsest saadik linnapeaks saada, on kolmveerand aastat tuhisenud kui keravälk. Teda jaguks justkui igale poole. Ka suuri pidusid on linnarahvaga peetud õige mitu. Elu näikse olevat ses isemoodi linnas käima läinud.Kohtla-Järve on satelliitlinn, see on kõrvaltvaatajale hoomamatu süsteem. Kohtla-Järve linna süda on Järve linnaosas, ent linnaosad laiuvad siin- ja sealpool Jõhvit. Lisaks Järvele on linnavalitsusel hallata ka Kukruse, Sompa, Ahtme ja Oru. See on leebelt öeldes päris keerukas skeem.See esitab meile nii mõnegi väljakutse, et inimlikul tasandil olla ühtviisi hooliv ja tähelepanelik kõikide linnaosade suhtes.Kuna administratiivkeskus asub Järve linnaosas ja suurema osa ajast viibime siin, tuleb meil endale iga päev meelde tuletada ja arvestada kõigi viie linnaosaga. Muidugi seab see meid suurte väljakutsete ette ka eelarveliselt, sest mõnigi väiksem linnaosa on Kohtla-Järvele kahjumlik projekt, sest sealt ei laeku meile väga palju maksuraha, ent samas peame tagama, et seal elavatel inimestel oleks olemas kõik vajalikud teenused. Räägime siin lasteaiakohtadest, kultuuriüritustest või lume lükkamisest - inimeste ootus on ikkagi see, et neil oleks kõik käe ja jala juures. Veenda inimesi selles, et nende teenuste tarbimiseks peate istuma bussi peale ja sõitma kuni pool tundi, pole neile aktsepteeritav variant. Nii et väljakutseid on üksjagu.Mäherdune linnaosa on Kohtla-Järvele kahjulik projekt?Sompa?Sompa on huvitav piirkond, kuhu kolib järjest noori inimesi.Sealsed stalinistlikud korterelamud on sellise suurusega, et tänapäeval sobivad need ühe- või kahepereelamuks. Noored pered hindavad seda, et seal on majade ümber suured aiad, linnaosa on rahulik ja vaikne. Sompasse on noored pered järjest kolinud, sestap on see linnaosa Kohtla-Järve mõistes isegi perspektiivikas piirkond.Kahjumlikkus puudutab näiteks Oru linnaosa. See on väga armas ja looduslikult kaunis, kuid kahjuks meist kaugel ja eraldatud. Muidugi on seal elanikkonna arv, nagu igal pool mujal Kohtla-Järvel, väga kõvasti langenud. Oru on meile murelaps.Minu meelest on teil veel üks murelaps. 1950. aastatel ehitatud stalinlikus ampiir- või renessanss-stiilis hooned. Selliseid on siin ohtralt. Kuid enamalt jaolt näevad need nukrad välja. Hea, kui aknad on vahetatud, veel parem, kui ka fassaad on üle värvitud. See on ka kõik. Tundub, et kinnisvara hind on Kohtla-Järvel nii madal, et isegi kodumaja kõpitsemine ei tasu end ära.Stalinistlikke hooneid on meil erinevaid: on lihtsamaid ja suurejoonelisemaid. On selge, et paljude kaunistustega hoonete renoveerimine on kulukam kui hruštšovka või 1980. aastate paneelmaja puhul. Mul on kahju seda öelda, aga pärast Eesti vabariigi iseseisvumist pole Kohtla-Järvel majanduslikus mõttes häid aegu olnud. Siinsed inimesed on kulgenud kriisist kriisi ning paljud on hätta jäänud ka oma kommunaalarvete tasumise ja toidu laual hoidmisega. Majade välimus ei ole nende jaoks olnud prioriteet.Viimastel aastatel on elu ka siin liikunud paremuse suunas. Oleme linnavalitsusega võtnud prioriteediks ergutada inimesi hooneid korda tegema, oleme neid teavitanud toetusprojektidest, kust tuge saada. Seetõttu on hakanud kasvama värske kuue saanud majade arv.Kui aga linnas ringi liikuda, siis on näha maju, kus kaks külge on värvitud, kaks mitte. See ei ole Potjomkini küla, vaid inimesed tegutsevad võimaluste piires. Ühel aastal värvitakse üks välissein, teisel teine. Tartus näiteks on suur hulk hruštšovkatüüpi kortermaju korda tehtud, paljude otsaseinu ehivad teie enda kooli, Pallase õpilaste loodud seinamaalid. Kas see võiks olla Kohtla-Järve unelm?Meil on olnud arutluse all sarnased projektid. Kohtla-Järvel on üks piirkond, mis koosneb hruštšovkadest, ja sealsed aktiivsed kodanikud unistavad, et nende kodumajadest võiks saada midagi sarnast Tartuga. Kuid Kohtla-Järvel peab kriitiliselt suhtuma sellesse, millised piirkonnad ja hooned on pikemas perspektiivis mõttekad, et neisse teha suuremaid investeeringuid.Mina isiklikult näen ennekõike väärtust terviklikus stalinistlikus hooneteansamblis, kuhu kuuluvad väga head renoveeritud näited kultuurikeskuse ja loomemaja näol. Nende järgi on aimata, kui ilus see linn tervikuna võiks välja näha, kui sinnani jõuaksime, et korterelamudki saavad uue ilme.Kui pikk teie perspektiivplaan oma kodulinnaga on, arvestades, et olete lapsest saadik tahtnud Kohtla-Järve linnapeaks saada?Olen olnud kodanikuaktivist terve oma elu ja püüdnud jõudumööda eri projektidega linna ja maakonna elu paremaks muuta. Et ma endiselt ei loe ennast poliitikuks, vaid murelikuks linnakodanikuks, siis leian ka jätkuvalt võimalusi, kuidas seda kõike teha.Nüüd, kui oman palju paremat üle- ja sissevaadet linna toimimisse ja töösse, siis usun, et võimalusi siinset elu paremaks muuta on rohkem, kui ma enne suutsin näha.Muidugi on siin murekoht: meie linnas on inimestel väga madal ettevõtlikkuse tase. See väljendub nii äris kui ka osalemises omavalitsuse elus, kaasarääkimises ja kultuuriüritustel.Harjumus on puudu?Jah, ning tihtipeale polegi püütud inimesi selles suunas juhtida. Õnneks on täna meie koolides ja lasteaedades võetud kasutusele ettevõtliku kooli programm, mis suunab lapsi juba varakult aktiivsele suhtumisele, kaasarääkimisele ja isetegemisele. Varsti saame näha uut generatsiooni.Siiamaani pole aga inimesi sellele õhutatud ja võib-olla on neis ka kasvatatud õpitud abitust.Teisalt on nõukaajast kaasa võetud hiiglaslikud kaevurite päeva peod. Tasuta peod. Kas see ei ole võtnud maha ka harjumust ise leida põnev kontsert ja sinna pilet osta, kui sulle tasuta suurpidu kätte antakse?Meil on väga suured üritused, mida inimesed väga armastavad. Meie piirkonna inimestele meeldib suursugusus...... teisisõnu - teatav bütsantslikkus?(Puhkeb naerma.) Ütleme nii! Kaevurite päev ja keemikute päev on meie piirkonna ettevõtete promoüritused. Kaevurite päev oli seekord Jõhvis, kuid keemikute päev toimub siiani Kohtla-Järvel ja meil on selle üle väga hea meel. Peale selle, et meie inimesed seda pidu armastavad, toob see siia ka kaugemalt inimesi, kes positiivses mõttes üllatuvad. Selle üle, et Kohtla-Järve on arenenud teatud raamides. Loodan, et see annab neile tulevikus motivatsiooni tulla siia kultuuriüritusi korraldama.Teisalt on meil meie enda kultuurikeskuse korraldatud üritus „Muusika vee peal“. See toimub juba kolmandat aastat meie rahvapargis, kus on suur tiik. Rõhuasetus on klassikalisel muusikal, mis siinseid inimesi ühendab ning toob nad kokku. Klassikalise muusika puhul ei mängi mitme kultuuri- ja keeleruumi inimeste jaoks keel, mida sa räägid, enam mingit rolli.Kohtla-Järve umbes 33 000 elanikust on eestlasi väidetavalt 16 protsenti. Aastatega on see linn kõvasti kahanenud, mistap pole ka eestlaste protsent kuidagiviisi tõusta saanud.Just koostasime linnale haridusstrateegiat ja selle käigus analüüsiti põhjalikult rahvastikuprotsesse. Õnneks või kahjuks tuli tõdeda, et kui Narva puhul on suurimaks probleemiks väljaränne, mistõttu rahvaarv on järsult vähenenud, siis Kohtla-Järve puhul on rahvastiku kahanemine suuremas osas seotud loomulike surmadega.Praegu meie elanikkond lihtsalt vananeb ja ei ole nii, et meie inimesed Kohtla-Järvelt ummisjalu põgeneksid mujale paremat elu otsima. Varasematel aastatel lahkuti Kohtla-Järvelt sellepärast, et suurtööstused kukkusid kokku - need suured lahkujate hordid on ära olnud. Enamalt jaolt olid need inimesed, kes olid siia tulnud suurelt nõukogudemaalt puhtalt töö pärast. Kui töökohad ära kadusid, läksid ka nemad, sest neil ei olnud siin juuri ja oligi õige aeg minna paremat elu otsima mujalt.Aga nüüdseks on siia suures osas jäänud inimesed, kes peavad Kohtla-Järvet oma kodulinnaks ja loodavad, et meil õnnestub selle linna areng uuele tõusule pöörata. Praegu on väga õige hetk, mil kodanikuühiskond ses linnas saab tekkida, areneda ja kasvada.Mis salata, Kohtla-Järve on jäänud Narva varju. Narva on märkimisväärse ajalooga piirilinn, kuhu turist kibeleb selfit „Mina ja Venemaa“ tegema. Kohtla-Järvel midagi sellist vastu panna ei ole. On see Narva varju jäämine teile teinekord meelehärmi ka teinud?(Naerab.) Narva võluks on just need asjad, mida mainisite. Just see kogemus, mille inimene saab, kui ta seisab Euroopa ja Venemaa piiril. Narval on, mille peale rõhuda ja mängida. Kohtla-Järve ei ole päris hästi oma maasikat siiamaani leidnud.Meie kohalikele inimestele on siinsed tööstusmaastikud elu osa, mina viskan aegajalt nalja, et meil on tööstusromantika. Mujalt tulijad vaatavad, millised tehased, korstnad, toss, tuhamäed ja saastus. Ent meie inimesed teevad õhtuhämaruses uskumatult kauneid pilte nendest objektidest ning see kõik on meile omane ja kallis.Kui aga Narva juurde tagasi tulla, siis mul on hea meel, et Narva on saanud uue hingamise, ja mul on hea meel, et neil on tugev juht Katri Raik. Tema on toonud Narva kaardile ja aidanud sel linnal ülejäänud Eestile rohkem omaks saada.Mind kurvastab aga, et meie riigi juhid ja kõrged ametnikud ei suuda olla piisavalt riigimehelikud, et käsitleda meie riiki tervikuna ning pidada iga selle riigi osa oluliseks. Tahaksin, et kõikidele piirkondadele pöörataks võrdset tähelepanu, olenemata sellest, kes on kohalikus omavalitsuses juhtival kohal.Peate silmas pikka perioodi, mil Kohtla-Järvet juhtisid keskerakondlased ja nende käitumise tõttu läksid suhted riigiga sassi? Minu mäletamist mööda võtsid sellest erakonnast pärit linnaisad hoiaku, et nad vastandavad end Eesti riigile.Just. Ma isegi mõistan, miks siin tegutsevate riigiametite juhid keskendusid ainult oma valdkonnale ega püüdnudki linna siseellu sekkuda. Tegelikult lõi see suurepärase võimaluse linna kapseldumiseks, korruptsiooni vohamiseks ja linna arengu seisakuks.Seetõttu olen õnnelik, et olukord on muutumas. Selle aja jooksul, mil mina olen linnapeana tegutsenud, on Kohtla-Järvet külastanud viis ministrit. Või isegi rohkem. On olnud sisukad jutuajamised ning eri riigiasutuste juhid on meiega koostööd otsinud. See ainult rõõmustab ja ma loodan, et seda protsessi pole enam võimalik tagasi keerata ka siis, kui poliitiline võim peaks uuesti vahetuma.Ent ükskõik, kuidas Kohtla-Järve elu ei edeneks, jääb siiski üks valupunkt. Kõlavate loosungitega integratsioonikampaania on ilmselgelt läbi kukkunud. Nii ehk naa on pilt praegu selline, et suurem osa vene inimestest kas ei taha või ei oska end eesti keeles väljendada. On ka neid, kes häbenevad, sest kardavad, et ei kõnele eesti keelt piisavalt hästi. Kas Kohtla-Järve linnavalitsuses on olukord helgem?Meie ametnikud räägivad väga head eesti keelt. Suures osas. Mul on mõnikord naljakaski, kui kaks vene inimest omavahel energiliselt eesti keeles vestlevad (naerab), aga see on neile nii sisse harjunud, et tööteemadel räägime eesti keeles.Ent Kohtla-Järve puhul me räägime ju kakskeelsest linnast. Narva puhul ei julge ma enam seda väita, ehkki püüdlikke eesti keelt kõnelejaid kohtab sealgi. Hea, kui ses venekeelses linnas kohalikud inimesed õpivad eesti keelt ja püüavad selles rääkida, ent Kohtla-Järve puhul on säilinud siiski väikene lootus.Võin kinnitada, et meil on väga suur lootus. Olen ise töötanud õpetajana nii vene kui ka eesti koolides. 60/40 õpet võib kiruda ja pidada läbikukkunuks, ent tegelikkuses olen ma olnud tunnistajaks, et sellest on väga palju abi.Tänasel päeval on nii, et kui otsime uusi töötajaid linnavalitsusse, siis kandideerijate seas on hästi palju minu endisi õpilasi vene koolist. Nad omandasid seal piisava põhja selleks, et minna edasi õppima eestikeelsetesse kõrgkoolidesse, et minna Eesti kaitseväkke ja seal oma eesti keelt edasi arendada. Praegu tunnevad nad end mõlemas keeles vabalt ja mitte üksnes suhtlustasandil, vaid ka ametlikus asjaajamises, kus on vaja spetsiifilist keelt. Nii et iga aastaga väheneb umbkeelsete inimeste arv.Tõsi, osa umbkeelseid sureb vanaduse tõttu ära, nagu märkisite.Jah, see on ka üks osa sellest, aga ikkagi - vene koolist välja kasvada ja mitte osata eesti keelt elementaarsel suhtlustasandil on ikka omaette saavutus. Selliseid noori on vähem kui neid, kes eesti keele omandavad. Lõpuks viivad nad tööpostil, kaitseväes või ülikoolis oma eesti keele oskuse sellisele tasandile, et saavad töötada väga vastutusrikastel ametikohtadel.Sellele, et iga Kohtla-Järvelt kõrgkooli läinu pärast diplomi saamist koju tagasi pöördub, ei saa sada protsenti panustada. Ent miks teie pärast kõrgema kunstikooli lõpetamist Tartust kodulinna kibelesite?Minu jaoks on olulisemaks elukeskkonnast olla lähedal oma lähedastele. Et mu ema-isa ja ka noorem õde olid siin, tundsin end Tallinnas ja Tartus poolikuna. Tahtsin olla neile lähemal. Mulle ei piisanud sellest, et käia kord paari nädala tagant perel külas. Mind tõmbas pere juurde hästi palju ja mulle tundus, et enese jagamine ei ole hea. Seetõttu otsustasin tagasi tulla. Kuid lõpuks oli see ikkagi armastus, mis viimase põntsu pani: sain tuttavaks oma praeguse abikaasaga, kes on ka Ida-Virumaalt pärit ja kes on täiesti veendunud, et tahab siduda oma elu kodukohaga. Nii me teineteist leidsime ja oma elu siin sisse seadsime. Ning ma ei ole mitte kordagi seda kahetsenud, et tulin Ida-Virumaale tagasi. Minu jaoks on see kõigi võimaluste maa. Siiamaani. Ning oleks seda palju rohkematele noortele, kui nad julgeksid seda riski võtta.Taipan, et ootate siit läinuid koju tagasi?Me kutsume hästi palju mujalt inimesi panustama Ida-Viru arengusse, kuid kõige rohkem peaksime panustama sellesse, et meie enda noored tuleksid siia tagasi. Nad on saanud mujal elukooli ja kogemuse, kuidas tegelikult elu toimima peaks ja mida saaks lihtsate vahenditega teha, et elu siin paremaks, turvalisemaks ja ilusamaks muuta.Mis neid tagasi tulemast takistab?Varem oli takistuseks see, et väga pikka aega linnavalitsuses võimul püsinud seltskond jagas ametikohti poliitilistel eesmärkidel ja see ei andnud noorele inimesele võimalustki õiglase konkurentsi teel siit ukse vahelt sisse saada.Teil on praegugi linnavalitsuse maja uks lukus, tuleb kella lasta, et sisse lastaks.(Naerab.) Tuleb kella vajutada, saab sisse. Aga nüüd on meil hetk, mil toimub põlvkondade vahetus, haritud noored on oodatud. Eriti kodulinna noored. Mul on aga väga heal meel, et meil on õnnestunud meile tööle meelitada ka inimesi mujalt. Siinne linnalisus on omanäoline, sest Eestis teist sellist paika pole, kus suure linna kõrval on järgmine suur linn ja veel üks suur linn. See, kuidas meie inimesed nende linnade vahel edasi-tagasi sehkendavad, on hoopis teistsugune elukorraldus kui mujal Eestis. Vahemaad on tegelikult väiksed, inimesi on palju. Siin on põnev. Igas mõttes."„Meie kohalikele inimestele on siinsed tööstusmaastikud elu osa, mina viskan aeg-ajalt nalja, et meil on tööstusromantika. Mujalt tulijad vaatavad, millised tehased, korstnad, toss, tuhamäed ja saastus. Ent meie inimesed teevad õhtuhämaruses uskumatult kauneid pilte nendest objektidest ning see kõik on meile omane ja kallis.""„Mind kurvastab aga, et meie riigi juhid ja kõrged ametnikud ei suuda olla piisavalt riigimehelikud, et käsitleda meie riiki tervikuna ning pidada iga selle riigi osa oluliseks. Tahaksin, et kõikidele piirkondadele pöörataks võrdset tähelepanu, olenemata sellest, kes on kohalikus omavalitsuses juhtival kohal."AIGI VIIRA


Miljardäri väimehena esinenud kelm mõisteti vangiHarju maakohus mõistis kahekuulise šokivangistuse ohvritele end ka Rootsi miljardäri väimehena esitlenud Marek Stellile, kes tunnistati süüdi korduva kelmuse toimepanemises kahjusummas ligi 60 000 eurot.
Marek Stell esitles end kannatanutele Marek Lundbergina (Lundberg), kes on väidetavalt Rootsi kuningriigi ettevõtja Fredrik Lundbergi tütre Johanna Lundbergi elukaaslane ning kellel on head ärisidemed Rootsi ärimaailmas. Tegelikkuses polnud Stellil mingeid sugulus- ega ärisidemeid Lundbergi perekonnaga. Isegi väidetav abielu oli väljamõeldis, kuna Johanna Lundbergi nimelist inimest pole reaalselt olemas, märkis prokuratuuri pressinõunik Allan Rajavee.
Marek Stell mõisteti süüdi neljale kannatanule kokku ligikaudu 60 000 euro suuruse kahju tekitamises. Kohus karistas Stelli kahe aasta nelja kuu pikkuse vangistusega, mis pöörati kahe kuu pikkuse šokivangistusega osaliselt täitmisele. Ülejäänud vangistust ei pea Stell täitma, kui ta ei pane nelja aasta ja kuue kuu pikkuse katseaja jooksul toime uut kuritegu, selgitas Rajavee. Ta lisas, et kohtuotsus pole veel jõustunud.
Põhja ringkonnaprokuratuuri ringkonnaprokuröri Mariana Londoni sõnul saatis Harju maakohus Stelli suhtes langetatud otsusega ühiskonnale selge signaali, et kohus suhtub kelmustesse null-tolerantsiga. „Karistuse määramisel arvestas kohus nii Põhja ringkonnaprokuratuuri küsitud karistusega kui ka võttis kahe kuu pikkuse šokivangistuse määramisega arvesse kannatanute kohtus esitatud seisukohti. Seetõttu olen kohtuotsusega väga rahul,„ sõnas prokurör, kes loodab, et kohtu määratud karistus motiveerib Stelli tõsiselt oma tegude üle järele mõtlema ja ta hoidub tulevikus väljamõeldiste ning valede abil raha teenimisest. „Seda, kas Marek Stell suudab ka kohtule antud lubadust täita ja kannatanutele tekitatud rahalise kahju korvata, näitab aga ainult aeg.“
Prokuröri sõnul on maakohtu otsus oluline ka laiemas vaates: Eesti majanduses pole praegu kõige kergemad ajad ja paljud ettevõtjad tegutsevad väga ebastabiilses ärikeskkonnas. Sellised olud panevad paratamatult raskustesse sattunud ettevõtjaid haarama igast õlekõrrest, mis lubab kindlustada seni tehtud tööd.
„Seetõttu on oluline, et petturid, kes proovivad valedel põhinevate lubadustega ausate ja ettevõtlike inimeste arvelt kriminaalset hõlptulu teenida, võetaks sooritatud kelmuste eest ka vastutusele. Nii muutub Eesti ärikeskkond ainult turvalisemaks, läbipaistvamaks ja usaldusväärsemaks. Marek Stelli kriminaalasjas langetatud Harju maakohtu otsus täidab seda eesmärki väga ilmekalt,” rääkis prokurör.


Petta saanud eestlanna siunab panka: minu õnn, et mul rohkem raha arvel polnud«Lihtne on öelda, et ise olid loll! Mulle siiski tundub, et mu raha ei ole tegelikult üldse kaitstud,» arutleb SMS-iga pettuse õnge sattunud Kätlin, kelles tekitab pahameelt, et pank ei saa tema raha tagasi kutsuda. «Kui inimene oma andmed sisestab ja ka kaardimakse kinnitatakse lisatuvastuse meetodil, siis ei saa pank kaarditehingut kahjuks enam vaidlustada,» selgitab LHV panga kommunikatsioonijuht Priit Rum.«Ootasin just üht pakki, mis automaadist tagasi saadeti, ja arvasin, et see ongi selle jaoks,» räägib pahaaimamatult petturite lõksu sattunud Kätlin. Nimelt sai naine teenusepakkujalt nimega EEpost SMSi, milles teatati, et tal tuleb siseneda lingile ning värskendada kauba aadressi.

Kuvatõmmis

«Korra oli nagu tunne, et see ei saa õige olla, aga siis mõtlesin, et äkki ikka on ja et vaatan lähemalt,» meenutab ta kahtlust, millele siiski suuremat tähelepanu ei pööranud. Lingile sisenedes tuli seal kinnitada summa, mis oli Kätlini sõnul alla euro. «N-ö paki protsessimise tasu,» täpsustab ta, lisades, et sisestas lingil küll kaardi andmed, kuid enda sõnul läbi panga ennast ei autentinud. «See tundus siiski liialt kahtlane!»

Vaidlus panga, kaupleja ja politseiga

Järgmisel päeval tabas naist aga ootamatu üllatus, kui ta märkas, et tema LHV pangaarvelt oli maha läinud 589 eurot. Kätlin võttis kohe ühendust ka pangaga, kust sai aga vastuse, mida ei oodanud. «Ma ütlesin neile, et ei teinud seda tehingut lõpuni, aga mulle öeldi, et nende süsteem näitab, et ikkagi tegin,» räägib Kätlin ja jätkab: «Aga isegi kui ma oleksin seda teinud, siis ma kinnitasin summa, mis oli alla euro, mitte 589 eurot.»
Seejärel soovitati tal kauplejaga ühendust võtta, mida Kätlin ka tegi. «Sealt aga öeldi, et pank on see, kes raha tagasi peab kutsuma,» kirjeldab ta justkui nõiaringi.
«Tegin ka politseisse avalduse, aga Eestis ei saa ka politsei avalduse abil midagi teha,» on naine nõutu ja pakub, et kuskil pangasüsteemis on järelikult auk, kui kurjategijad nii lihtsalt suvalisele lingile sisenedes ükskõik kelle pangaarvelt raha endale saavad võtta.

«Lihtne on öelda, et ise olid loll!»

«Lihtne on öelda, et ise olid loll! Mulle siiski tundub, et mu raha ei ole tegelikult üldse kaitstud,» näeb naine, kelle kontol on olnud ka palju rohkem raha, juhtunus suurt probleemi. «Aga kui mul oleks olnud seal paarkümmend tuhat? Kas see oleks siis kõik läinud olnud? Lihtsalt minu õnn, et mul tol päeval sellel arvel rohkem raha ei olnud,» arutleb ta.
«Minu jaoks on hetkel küsimus, kas ma üldse tahan enam oma raha Eesti pankades hoida,» räägib Kätlin pettunult, omades kogemust ka Suurbritannia pankadega, kus taoline juhtum oleks tema sõnul mõeldamatu. «Tundub, et Eestis ei ole selliseid protseduurireegleid, et kui klient helistab ja ütleb, et sai petta, siis vajutame seda, seda ja seda nuppu. Inglise pangas on selline praktika, et näete, siin on üks makse ja mina ei ole seda teinud. Seejärel saadetakse sulle paberid, mis tuleb ära täita ja seal on kirjas, et kui te valetate, siis on see kriminaalkorras karistatav. Aga oma raha saad sa tagasi! Meil kaob kõik lihtsalt mutiauku!»

Petusõnumite saatmine on taas hoogustunud

LHV panga kommunikatsioonijuht Priit Rum ütles toimetusele, et konkreetset juhtumit ei ole pangasaladuse tõttu võimalik kommenteerida, kuid viimase paari nädala jooksul on nad märganud petusõnumite arvu kasvu. Kurjategijad on saatnud inimestele sõnumeid erinevate teenusepakkujate nime alt, sealhulgas ka LHV nimel.
«Tuletame meelde, et neid sõnumeid ei ole teenusepakkujad ise saatnud. Pangad ei saada klientidele SMS-idega linke, ei teavita kliente kauba saabumisest ega kutsu kliente SMS-iga oma andmeid sisestama,» hoiatab Rum ja lisab, et selline sõnum tuleb kustutada ning sõnumis olevale lingile ei tohi vajutada.

Kurjategijad kasutavad skeemi, kus lingiga meelitatakse inimene petulehele, kuhu palutakse sisestada oma pangakaardi andmed.
Shutterstock

Rumi sõnul kasutavadki kurjategijad skeemi, kus lingiga meelitatakse inimene petulehele, kuhu palutakse sisestada oma pangakaardi andmed. «Nende eesmärk on panna inimene kinnitama justkui väikese summaga tehingut, et samas ise taustal teha märksa suurema summaga tehing. Kui inimene oma andmed sisestab ja ka kaardimakse kinnitatakse lisatuvastuse meetodil, näiteks turvaliste internetiostude SMS-koodi sisestamisega, siis sellisel juhul ei saa pank kaarditehingut kahjuks enam vaidlustada,» selgitab ta.

Kaardimaksete vaidlustamise reeglid määrab kaardiorganisatsioon

Rum täpsustab, et turvaliste kaardimaksete SMS-koodid saadetakse vaid sellele telefoninumbrile, mille klient on ise panga süsteemi registreerinud. «Lisaparooliga kinnitatud tehingut käsitlevad pangad kui tehingut, mille teostamisega on kaardiomanik nõus olnud,» selgitab ta, et antud juhul on lisatuvastuse kood justkui allkiri.
Kaardimaksete vaidlustamise reeglid määrab Rumi sõnul kaardiorganisatsioon ja need kehtivad kõikidele pankadele ühesuguselt. «Pangakaarditehinguid ei saa pank tagasi kutsuda, vaid neid saab tühistada kaupleja, kelle juures kaardimakse on teostatud. Panga kaudu saame algatada tugevalt autenditud kaardimakse tehingu vaidlustuse, kui kaupleja ei ole kinni pidanud teenuse tingimustest ja kui koostöös kauplejaga ei ole võimalik lahendust leida. Kui klient on sattunud pettuse ohvriks ja teinud tehingu pettuse tõttu, saame pangana suunata klienti kohe pöörduma kaupleja poole, kelle juures tehing teostati. Kaupleja saab peatada tellimuse ning tühistada kaardimakse. Saame ka pettuse kahtluse raporteerida tehingu vastu võtnud pangale, kuid kahjuks ei kohusta see kauplejat kaardimakse tehingu tühistamiseks,» selgitab Rum.

Teavitustöö ja hoiatused

Ta lisab, et LHV pank töötab igapäevaselt selle nimel, et saaks ära hoida klientide sattumist pettuse ohvriks. «Selle jaoks teeme teavitustööd ja jagame hoiatusi oma kommunikatsioonikanalites. Enamlevinud pettuste liigid oleme välja toonud ka oma kodulehel. Pangana arendame oma süsteeme, et pettuseid vähendada. Ka näiteks seesama SMS-iga saadetav turvaliste internetiostude kood on lisaturvasüsteem, mida pangakaardimaksetele internetis rakendame,» toob ta näiteks.

Kuvatõmmis LHV panga kodulehelt

«LHV-s on klientide raha turvalises kohas, kuid tuletamegi klientidele pidevalt meelde, et oma PIN-koodide ja muude andmete sisestamisel tuleks väga ettevaatlik olla, et mitte pahaaimamatult tundmatutele petturitele ligipääsu anda, sest just see ongi nende eesmärk,» hoiatab Rum.

Pettuseid menetleb politsei

Tarbijakaitse ja tehnilise järelevalve ameti (TTJA) kommunikatsioonijuht Aap Andreas Rebas sõnas toimetusele, et antud juhul on tegemist pettusega, mille puhul paraku ei saa aidata ei TTJA ega ka tarbijavaidluste komisjon. «Selliste juhtumitega tegeleb politsei ning meie suuname inimesed selliste pöördumiste korral politsei poole. Süütegude, mille hulka kuuluvad ka pettused, menetlemine kuulub politsei- ja piirivalveameti pädevusse,» täpsustas Rebas.
Politsei pressiesindaja Barbara Lichtfeldt märkis, et ei saa konkreetset juhtumit kommenteerida, kuid rõhutas, et kahtlasele lingile ei tohi mitte kunagi oma krediitkaardi numbrit ega kolmekohalist CVV koodi sisestada. «Seda tehes annate oma krediitkaardi sisuliselt kurjategija käsutusse, kes sellega tehinguid saab teha,» hoiatas ta.


„Tänusõnad“ Narva piiripunktis viisid Ukraina pensionäri vangiUkrainlannast pensionär Olga üritas tulla Venemaalt Eestisse ilma kehtiva reisidokumendita. Selle käigus andis ta piirikontrolli teostanud politseiametnikule üle „tänusõnad“ ehk sada Ameerika dollarit.
Piirikontrolli teostanud politseiametnik keeldus Olga poolt pakutud „tänusõnu“ vastu võtmast ja kahtlustas, et naine pakub altkäemaksu. Olga võeti vahi alla.
Kahe ja poole eeluurimisvanglas viibitud päeva jooksul sõlmis ta prokuratuuriga kokkuleppe, millega tunnistaski end süüdi altkäemaksu andmises.
Viru maakohus leidis, et kriminaalasjas kogutud tõendid andsid aluse mõista Olga süüdi ja mõista talle kokkuleppekohane karistus.
18. juulil karistas Narva kohus Olgat pooleteiseaastase tingimisi vanglakaristusega.


Kõrvitsapüreesupp –  kuldne nagu sügisKõrvits sobib muukski kui vaid hoidiste tegemiseks. Näiteks saab sellest, kui õige pisut vaeva näha, maitsva sametise püreesupi.Kuressaare ametikoolis 3. kursusel kokandust õppivate Marken Haandi ja Samuel Sülla kinnitusel pole kõrvitsasupi tegemises midagi keerulist. Esmalt tuleb selle roa peategelane ehk kõrvits muidugi puhastada, koorida ja tükeldada ning ahjuplaadile panna.
Seejärel puhastavad ja tükeldavad noored kokad ülejäänud köögiviljad. Needki rändavad küpsetusplaadile, nagu ka rosmariin ja küüslauk.

Küüslauku koorida ja peeneks hakkida või pressida pole tarvis. Kõige parem on, kui see köögiviljadele lisada tervete küüntena – pärast saab ahjus pehmeks küpsenud küüned kestadest välja pressida ja kestad minema visata.
Aeg on määrida köögiviljad kokku õli ja maitseainetega – soola, pipra ja paprikapulbriga.
Nüüd plaat kuuma ahju! Sellal, kui köögiviljad küpsevad, on piisavalt aega, et tükeldada ja praadida peekon - see on mõeldud supi kaunistamiseks.
Umbes poole tunni pärast on köögiviljad ahjus pehmeks muutunud ehk supiteoks valmis. Rosmariini roll maitsetaimena on täidetud – selle võib ära visata.

KÖÖGIVILI muutub ahjus pehmeks poole tunniga.
Maanus Masing / Saarte Hääl

Küps kuum köögivili blenderisse pandud, lisavad Marken ja Samuel sellele tomatipüree, toorjuustu ja kuuma köögiviljapuljongi.

Omatehtud puljong on parim!

Puljong on noortel kokkadel juba valmis keedetud – porgandist, sibulast, porrust, juursellerist ja fenkolist ehk apteegitillist. Keetmiseks kulus ligi tund.
“Madalal kuumusel,” märgib Samuel.
Kes soovib minna lihtsama vastupanu teed, võib muidugi kasutada poest ostetud valmis puljongit. Samuti on võimalus teha puljong kas vastavast pulbrist või kuubikust.
Pole vist tarvis öeldagi, et omatehtud puljong on siiski kõige tervislikum – puuduvad ju selles kunstlikud säilitus-, lõhna- ja maitseained.
Blenderdada tasub supi komponente nii kaua, kuni tulemus on tükkideta ühtlane ja sametine mass.

KÕRVITSASEEMNED JA ÜRDIÕLI sobivad selle supi kaunistamiseks suurepäraselt.
Maanus Masing / Saarte Hääl

Nüüd on sobiv hetk supp lõplikult maitsestada ja siis serveerida. Samuel tõstab supi kulbiga kaussidesse, Marken asub portsjoneid kaunistama.
Ühe kausitäie kaunistuseks riputab ta supile kõrvitsaseemneid, teisele portsule peekoniraasukesi.
Kummassegi kaussi supi pinnale veel mõned tilgad rohelist ürdiõli ja ongi kuldne kõrvitsasupp valmis!

Ootavad praktikat Hispaanias

Mõni sõna ka meie tänastest supitegijatest.
Kui Marken Haandi sündis-kasvas Saaremaal, siis Samuel Sülla on pärit hoopis Hiiumaalt.
Miks Samuel just Kuressaarde, aga mitte näiteks Tallinna kolis – eks ikka siinses ametikoolis pakutava kokanduseriala ja selle kõrge maine pärast.
Samueli sõnul on talle süüa teha meeldinud juba lapsest saadik. Enne ametikooli astumist oli tema leivanumber pastatoidud, praegu aga pigem veiseliharoad.
“Minu lemmiktoit on veiseantrekoot,” märgib Samuel. “Ja muidugi krevetid.”
Kust sai aga alguse Marken Haandi kokandushuvi?
“Ilmselt sellest, et mulle meeldib hästi süüa,” räägib Marken Haandi. “Selleks aga, et hästi süüa, tuleb toit kõigepealt valmis teha.”
Markeni sõnul on tal nii siin Saaremaal kui ka mandril päris palju sugulasi, kes on head kokad.
Kuna söögitegemine õnnestus ka noormehel endal üsna hästi, astus ta ametikooli kokaks õppima. Markenile endale meeldib vahest kõige rohkem valmistada pastaroogasid.
“Need on lihtsad ja väga maitsvad, kui õigetest komponentidest teha,” põhjendab ta.
Hiljuti käisid Marken ja Samuel kuupikkusel kokapraktikal Küprosel. Mõlemad jäid selle kogemusega väga rahule ning loodavad peagi minna järgmisele praktikale – Hispaaniasse.
Mõlemad noored kokad käivad õpingute kõrvalt tööl – Samuel Johan spaa restoranis Pähkel, Marken restoranis Saaremaa Veski.
Mida pärast ametikooli lõpetamist edasi teha, pole Marken ja Samuel veel otsustanud.
“Pakkumisi on tulnud erinevatest kohtadest,” räägib Marken. “Vahest lähen mandrile või siis hoopis välismaale – kuhugi lõuna poole.”
Välismaale tööle minekust on mõelnud ka Samuel. “Mulle meeldib väga Hispaanias – nii riik ise kui ka sealne köök,” lausub ta.
Täpsemate tulevikuplaanide tegemiseks on siiski veel pisut aega, sest kooli lõpetavad Marken ja Samuel tuleva aasta juunis.

KÕRVITSAPÜREESUPP

5–6 portsjonit

	1 kg kõrvitsat
	3 keskmist või 2 suurt porgandit
	1 sibul
	1 sellerivars
	2 küüslauguküünt
	2 sl õli
	1 rosmariinioks
	1 tl suitsutatud paprika pulbrit
	750 ml köögiviljapuljongit
	1 sl tomatipastat
	4 sl toorjuustu
	soola ja pipart
	vajadusel (kui supp saab liiga paks) veel puljongit või vahukoort
	kaunistamiseks ürdiõli, kõrvitsaseemneid või pisut peekonit

Maanus Masing / Saarte Hääl

Kuumuta ahi 200 kraadini. Puhasta kõrvits, koori ja eemalda sisemine pehme osa. Lõika kõrvits tükkideks ja aseta tükid ahjuplaadile. Puhasta ja tükelda porgand ja sibul, haki sellerivars ning lisa köögiviljad koos koorimata küüslauguküüntega kõrvitsatükkidele ahjuplaadil. Lisa rosmariinioks, määri köögiviljad õli ja maitseainetega kokku.
Rösti ahjus 30 minutit või kuni kõrvits ja porgand on pehmed.
Kuni köögiviljad on ahjus, tükelda peekon peeneks ja prae pannil pruuniks.
Võta küpsetusplaat ahjust välja. Eemalda rosmariin. Lõika küüslauguküünte otsad maha ja pressi pehme sisu köögiviljade peale. Viska kestad minema.
Pane ahjuplaadi sisu blenderisse, lisa puljong, toorjuust ja tomatipasta. Püreesta. Kui mass on liiga paks, lisa vedeldamiseks puljongit või rõõska koort ja lase blenderil veel pisut aega töötada. Maitsesta. Tõsta kulbiga kaussidesse ja kaunista.
Head isu!


Kas tehisintellekt teeb meid tulevikus töötuks?Elame üsna sarnases paradigmade nihkumise ajahetkes, mis toimus peaaegu et täpselt 200 aastat tagasi, aastal 1822, kirjutab puidutöötlemise ja mööblitootmise kompetentsikeskuse TSENTR juht Riho Tiivel.Siis sai alguse fotograafia – toona uus reaalse maailma jäädvustusviis, mis algselt põhjustas kunstnike seas trotsi, kuid tõi endaga veidi hiljem kaasa revolutsioonilised murrangud maalikunstis.
Nüüd on ärkamas tehisintellekt (AI), mis on käimas alles oma esimesi samme, kuid juba saab lugeda uudiseid, kuidas uus virtuaalne abimees on põhjustamas töökaotusi. Arvamusi, milleks AI võimeline on, on seinast seina, kuni selleni välja, kus tehisintellekt ise on mitmeid kordi väitnud, et ta võtab maailma nii või teisiti üle, sest algoritmid nii näitavad ja inimesed ise seda soovivad. Sellised kõhedavõitu ülestunnistused on põhjustanud ka AI-de väljalülitamisi. Mis siis tegelikult juhtuma hakkab, kas peaks kartma?
Esimese tugevama löögi saavad tõenäoliselt «pehmemad tegevused», lihtsakoelised või matemaatilistele mudelitele teisenduvad tööd. Sealhulgas ka hämmastaval kombel loovad tööd. Tehisintellekt on juba tänaseks tõestanud, et ta suudab luua muljetavaldavat kunsti, mis mõjub inimeste tajule meeldivalt. Sajad variatsioonid nii kodulehtede kujundustest kui muudest graafilistest lahendustest on varsti vaid kliki ja sekundite kaugusel. Graafiline disain, programmeerimine, sisuloome, musitseerimine ongi käesolevaks hetkeks AI-le juba üsnagi jõukohased oskused ja neid arendatakse aina paremaks. On vaid aja küsimus, millal virtuaalselt loodud bänd hakkab muusikas edetabeli tippe vallutama.
Kui peaks ennustama, siis võib oletada, et 70 aasta pärast vaatame me rohkem AI loodud filme kui «vanal moel» üles filmitud variante ja kuulame ka muusika puhul elusolevatega võrreldes rohkem surnud või väljamõeldud artiste. Aga mis võiks saada asjadest meie ümber? Paraku on ka füüsilised objektid väga hästi matemaatikaga defineeritavad, eriti joonised.
Võrumaa Haridus- ja Tehnoloogiakooli EWERS Puidutöötlemise ja mööblitootmise kompetentsikeskus TSENTER otsustas kevadel, kui Eestis tehisintellekt teemana tugevalt esile kerkis, testida AI-d kui mööblidisainerit. Virtuaalse ajuga, mille nimi on BlueWillow, suhtles ja hiljem juhtis ka öökapi disainiprotsesse tootearendaja Lauri Semevsky. Märksõnadena, lisaks sõnale öökapp, sisestati erinevaid kooslusi nagu «skandinaavia disain», «Zaha Hadid», «luksuslik» jne. Tulemuseks kujundas tehisintellekt visuaalseid lahendusi.
Parim neist otsustati realiseerida käega katsutavaks mööblisesemeks. Valminud prototüübile nuputas TSENTRI meeskond juurde tehnilisi gadget'eid nagu timmerdatav led-valgustus ja võimalus juhtmevabalt telefoni laadida. Veelgi täpsemalt kapi enda sünniloost saab lugeda TSENTRI kodulehelt ja seda toote välja arendanud Lauri enda sõnadega.
Sarnasel moel ehk AI-d kui abimeest on hakanud kasutama ka mõned olulised tegijad mööbli valdkonnas. Näiteks kui Ikea alles uurib ja kaardistab tehismõtleja võimalusi, siis mööblitootja Kartell tutuvustas Philip Starcki ja AI-ga koostöös valminud tooli juba viis aastat tagasi Milano Sisustusmessil 2019.

Tehisintellekti ja Philip Starcki poolt loodud Kartelli toolid.
Kartell

Selliste võimaluste olemasolu muutub ilmselt peagi kahepoolseks – ka klient saab otsida ja kiiresti pildiks muuta toodet, mida ta osta sooviks. Sotsiaalmeedias võib tajuda, kuidas on asutud nihutama fantaasia piire ja luuakse rohkem üllatavat ning uut kui varem. Üldine ekspertide arvamus soovitab tehisintellekti võtta ainult kui tööriista, mis avab loomisel uusi horisonte.
Reaalsete esemete valmis tegemine reedab aga meile ka tehisaju nõrga külje – käeline osavus koos loogilise tegevus-jadaga. Ilma erilise analüüsita saabki öelda, et teine laine, ja töökohtadele hulga hävitavam, saabub siis kui AI omandab veatud oskused teha palju keerukaid reaalse tegevuse-tagajärjega operatsioone järjepanu. Paljud kompaniid üritavad luua ise-tegutsevaid lahendusi, kuid need on kõik väga lihtsakoelised võrreldes näiteks meistriga, kes valmistab käsitsi jalanõusid. Samas pole kahtlust, et ka siin valdkonnas käib äge arendustöö (Tesla Bot, Boston Dynamics, DHL pakiautod, jpm).
Seega kõige kauem vastu pidavad töökohad on tulevikus tegelikult need, mis lähevad tagasi «juurte juurde» ehk nõuvad meistrlikke käelisi oskusi. Kui ühel päeval AI omandab ka need, väga keerukat laadi oskused, on olemas ka oht milleksi enamaks, kuid õnneks kulub selliste lahendusteni loodetavasti vähemalt paar sajandit. See eeldab ka mõtteviisi muutust, et robot peab tingimata humanoidse kujuga olema – see on lapsikuvõitu soovunelm ja seotud sellega, et inimest hirmutaks, kui ta kõrval abistab teda ulmelise välimusega monstrum. Tegelikult üritas Boston Dynamics selle dilemma valguses luua ratastel toimetavat eri-kujulist robotit, kuid nende populaarseim on sootuks koera-kujuline tegelane, kelle nimeks on Spot.
Vaadates tulevikku siis ilmselt sattutakse piltidel situatsioonidesse, mida tegelikult pole olnud ja inimesed pannakse rääkima asju, mida nad kunagi ei teeks – see kõik on tekitamas väljakutseid veel ühe olulise nurga alt. Inimeste loodud seadused ei tule tehnoloogilisele arengule piisavalt kiiresti järele. Kohtutesse on jõudnud esimesed vaidlused teadustööde autorluse koha pealt. Kui AI kirjutab, siis kes on autor? Sama ka laulmisega. Mis seadus kaitseks ära näiteks selle kui keegi paneb kuningas Charles III laulma roppe laule?

Tehisintellekt pani kuningas Charles III tantsima.
TSENTR

Kas AI võiks kirjutada enda piiramiseks ise seadused? Seaduseloomes oleks ju ideaalne kui korruptiivse inimlooma saaks asendada mõjutamatu botiga. Tegelikult oleks see suurepärane, kui riiki juhiks pea täies mahus tehisintellekt. Maa, kes selle asja päriselt ära teeks, saaks teiste ees tohutu eelise ja kõigele lisaks meeletu kokkuhoiu, sest vabaneks tohutu hulk vajalikke töökäsi, kes saaksid naasta lihtsamate ent robotite jaoks veel keeruliste tööde juurde.
Siinkohal tuleb meeles pidada, et AI saab areneda ainult teadustööd soosivas sotsiaalses konstruktsioonis. Viimaste aastate varal võib aga väita, et loota, et inimkond toimiks lõppevate ressurssidega planeedil 200 aastat stabiilsena, on liiga optimistlik prognoos – inimese kui liigi olemuslik loogika välistab selle. Käib võidujooks ressursside lõppemise ja tehisintellekti võimekuse vahel. Hoolimata negatiivsetest väljavaadetest saab tegelikult juba praegu väita küll, et AI kombinatsioonis robotitega hakkab järjest enam vabastama inimesi tööst. Noortel tuleb tänasel päeval väga hoolikalt mõelda, mis haridusteed valida, sest võib juhtuda, et õpitakse ennast töötuks.


Hiina vahistas mitu raskustes kinnisvarahiiu Evergrande töötajatPEKING, 16. september, AFP-BNS – Hiina politsei vahistas mitu raskustes kinnisvarahiiu Evergrande töötajat, kinnitasid laupäeval võimud.
Shenzheni politsei teatel peeti kinni mitu Evergrande’i finantsteenuste tütarfirma Evergrande Wealth Management töötajat, kuid nende täpset arvu ega neile esitatud süüdistusi ei avaldatud.
Samas tegi politsei avalikkusele üleskutse anda võimudele teada arvatavatest pettusejuhtumitest.
Evergrande’i üüratu võlakoorem etendab keskset rolli Hiina süvenevas kinnisvaraturu kriisis.
Kinnisvara- ja ehitussektor moodustab umbes veerandi Hiina sisemajanduse kogutoodangust (SKT), kuid selle suurimad tegijad on viimase paarikümne aasta buumi vältel võtnud tohutult võlgu.
Ainuüksi Evergrande’i võlakoormaks hinnati juuni lõpus 328 miljardit dollarit.
Peking on hakanud selles nägema vastuvõetamatut riski Hiina finantssüsteemile ja majandusele üldisemalt, mistõttu hakkas valitsus 2020. aastal kinnisvaraarendajate ligipääsu laenudele järkjärgult piirama. Paljud suurarendajad muutusid seejärel aga maksejõuetuks, nende seas Evergrande.
Reitinguagentuur Moody’s langetas Hiina kinnisvarasektori väljavaate sel nädalal stabiilsest negatiivseks, ja märkis, et valitsuse toetusmeetmetel on vaid lühiajaline mõju.
AFP – Baltic News Service


„Oota, kuhu sa selle raha panid?“ Nelli Jansonil aitab suuri börsilanguseid taluda kaks rohtu„Oota, kuhu sa selle raha panid?“ on Ärilehe investeerimisportaali iganädalane rubriik, kus saame kohalikke investoreid veidi paremini tundma õppida.
Üks Eesti tuntumaid maaklereid Nelli Janson tõdeb, et oma iseloomult pole ta tegelikult hea pikaajaline investor. „Ma olen liiga kannatamatu ja tahan juba heas kasumis oleva positsiooni kinni panna isegi siis, kui ma usun, et see on pikemas perspektiivis suure potentsiaaliga ettevõte.“
Suuremate languste ajal on ka temagi närv proovile pandud. Vankumatult tehnoloogiasektori usku Jansoni jaoks oli viimane proovikivi mullu sügisel, kui sektor kukkus järjest sügavamale ja sügavamale. Punase värvi talumise vastu aitab Jansoni sõnul see, et vähem vaadata kontol toimuvat ja hoida vaba raha varuks. Viimati ostis ta aga kahte Rootsi aktsiat, sest nõrgema Rootsi krooni tõttu tundub, et Stockholmi börsilt võib leida ka huvitavaid ettevõtteid.
Mis on viimane investeering, mis tegid, ja miks?
Ostsin mõned Rootsi aktsiad: kinnisvaraarendaja Bonava ja Tele2. Peamine põhjus soliidne dividendimäär ja odav Rootsi kroon. Uute arendustega siin ja sealpool Läänemerd pole kindlasti olukord praegu kõige parem ja on ka võimalus, et läheb veel halvemaks, ja seetõttu olen enda jaoks ka ruumi jätnud madalamalt hinnatasemelt lisa osta.
Millised on olnud viimase aja kõige intrigeerivamad uued investeerimisideed?
Ilmselt mu 2022. aasta suve tehnoloogiaaktsiate ost oli piisavalt intrigeeriv juba, sest õnnestus need osta ikkagi enne sügise suurt langust. Aga tagantjärele pean ütlema, et see risk siiski tasus ära hoolimata sellest, et portfell oli vahepeal päris punane. Praegu olen olnud pigem konservatiivsemal joonel ja ootan, mis sügis turgudele toob.
Millist viga oled oma investeerimisteekonnal kõige enam teinud?
Ma usun, et kõige rohkem olen ma kahetsenud seda, kui mul on jäänud ostmata midagi, mida olen jälginud. Olen liialt ettevaatlik ja riskikartlik olnud. Tagantjärele olen ikka mitu korda ohanud, miks ma küll ei olnud julgem ja oma sisetunnet rohkem ei usaldanud ning lasin end välistest teguritest liialt mõjutada. Viimasena meenub Nvidia ostu plaan. Otsustasin aasta alguses vaikselt hakata ostma Nvidiat, aga kuna ka siis polnud ettevõte võrreldes teistega väga odav, siis ei tahtnud ühekorraga sisse tormata. Aga seda aega paraku kätte ei jõudnudki, et hind oleks veelgi langenud, ja nii mu plaan vett vedama läkski. Aga eks see ongi kahe teraga mõõk ja on ikkagi olnud ka kordi, kus see riskikartlikkus on aidanud vältida ka halbu otsuseid.
Milline on olnud kõige ebameeldivam hetk selle tee käigus?
Mul on olnud ikkagi mitu korda hetki, kus portfell on väga punane, ja ega see just väga hea tunne pole. Üritad ikkagi ratsionaliseerida oma otsuseid, suuremat pilti vaadata ja mitte lasta hetkeemotsioonil võimust võtta, aga tahes-tahtmata hakkavad peast läbi käima kõige mustemad stsenaariumid.
Kui turg on väga volatiilne, siis see paneb ikkagi investori närvikava korralikult proovile. See aeg tuleb üle elada ja mingil juhul ei tohi turu müügilaviiniga kaasa minna. Mis mind on selles olukorras aidanud, on lihtsalt vähem oma kontot vaadata ja muidugi alati on hea, kui on vaba raha varuks. Viimane selline kannatuse proovile panek oligi eelmise aasta sügisel, kus ma ikka iga päev vähemalt korra oma valikutes kahtlesin.
Teine iseendaga võitlemise hetk on käes siis, kui sa saad aru, et sa oledki päriselt vea teinud ja enam midagi väga päästa pole. Oled sunnitud tegema raske otsuse ja oma kahjumis positsiooni kinni panema.
Millist investeeringut suudaksid hoida rahulikult ka nii, et poleks järgmise 20 aasta jooksul võimalik maha müüa?
Ma tegelikult pole oma loomult üldse hea pikaajaline investor. Ma olen liiga kannatamatu ja tahan juba heas kasumis oleva positsiooni kinni panna isegi siis, kui ma usun, et see on pikemas perspektiivis suure potentsiaaliga ettevõte. Samas laiapõhjalisi ETF-e hoian ma küll südamerahuga ja investeerin neisse ka pidevalt juurde – eriti USA tehnoloogiasektorisse. Usun, et vähemalt järgmised 10 aastat domineerib USA tehnoloogiasektor endiselt kogu maailma arengut selles vallas ja seal puudub mul kiusatus sisse ja välja hüpata.
Üksikaktsiate puhul on ikkagi väga keeruline oma usku elus hoida, sest neid muutuvaid tegureid pikema aja vältel on nii palju, et seda on pea võimatu hoomata. Samas kui olla ise väga lähedalt ettevõtte tegemistega seotud, siis on seda kindlasti kergem teha ja näiteks LHV aktsia on üks mu portfelli pikemaajalisi investeeringuid ka edaspidi.
Mis on kõige ebatavalisem investeering su portfellis?
Ma ei teagi, mis kvalifitseerub selles kontekstis ebatavaliseks. Mul on üsna mitu ettevõtet, kes tegelevad minu jaoks põnevate asjadega, aga nad pole kunagi kasumis olnud ja praegu pole kindlasti ka selge, kas nad sinna üldse kunagi jõuavad.
Üks näiteks on Planet Labs (PL), mis pakub igapäevaseid satelliidiandmeid, mida kasutavad nii ettevõtted, teadlased kui ka riigid. Firmal on üle 400 satelliidi, mida on rohkem kui tema konkurentidel. Teine on Upstart (UPST), mis pakub pilvepõhist laenuplatvormi ja kasutab laenutaotluste analüüsimiseks AI-d, mis siis omakorda arvestab tavapärase laenuandmise protsessiga võrreldes oluliselt rohkemate detailidega krediidivõime hindamisel.
Mis on kõige totram investeerimisnõu või -võimalus, mida sa kuulnud-näinud oled?
Eks neid ringleb internetis ikka väga palju ja neil on üldiselt ka kindlad tunnused. Kui lubatakse ulmelist tootlust lühikese ajaga ja sinna otsa veel garantiid ka, siis on see järjekordne petuskeem. Sõna „investeerimine“ ja „riskivaba“ ühte lausesse ei sobi, sest investeerimine kätkeb endast alati riske. Kui suured need riskid on, seda saab investor ise valida. Aga inimesi ehmatab see sõna ära, ja kui keegi lubab neile garanteeritud suurt tootlus, siis kaob selle lubadusega justkui ära ka kaine mõistus, sest risk ja tootlus käivad käsikäes.
Aga kõige viimane totrus, mida ma poolkogemata YouTube’i reklaamis kuulama sattusin, oli keegi väga entusiastlik noormees, kes innustatult seletas, et tal on süsteem, mis garanteerib iga päev inimese pangakontole 1000 eurot ja selleks ei pea mitte midagi tegema. Et lihtsalt ongi selline tore süsteem – ainult tule ja registreeru ning lisas veel kätt südamele pannes, et tema ei saa sellest mingit kasu, talle lihtsalt meeldib, kui inimesed mitte millegi tegemise eest raha saavad. Kahju on sellest, et palju inimesed lähevad selliste skeemide õnge ja jäävad ilma oma elusäästudest või mis veel hullem, saavad endale veel võlad ka kaela.
Investeerimine on pikk teekond – alles aastate pärast saab vilju nautida, aga selle jutu peale läheb muidugi paljudel tuju ära, sest inimene üldiselt ei tee väga pikaajalisi plaane. Rikkaks tahaks saada ikkagi juba mõne kuu pärast, aga unustatakse ära, et suured asjad saavad alguse ikkagi millestki väikesest, ning kui miski kõlab liiga hästi, et olla tõsi, siis see tavaliselt just nii ongi.
Millest koosneb Nelli Jansoni portfell ja mis on tema investeerimiseesmärk?
„Minu portfell on jagatud sisuliselt kaheks: 2/3 on peamiselt ETF-id ja võlakirjad ning 1/3 üksikaktsiad peamiselt USA-st, aga ka kodumaiselt börsilt.
Konservatiivsema portfelli osa eesmärk on sinna regulaarselt investeerida ja umbes 12–14 aasta pärast liigutada kogutud raha kas ainult võlakirjadesse või hoiusele, sest see raha on mõeldud selleks ajaks, kui ma hakkan aktiivse tööinimese lehekülge oma elus pöörama penisonipõlve poole.
Riskantsem osa portfellist on peamiselt selleks, et hoida oma n-ö hallid ajurakud töös ning pisut põnevust tuua. Siin ma pole portfellile mingit konkreetset eesmärki seadnud ja olen rahul, kui kasumlikke tehinguid on rohkem kui kahjumlikke, ning vaatan jooksvalt, kuidas ma seda ümber positsioneerin.“
Millist investeerimispõhimõtet võiksid inimesed sinu hinnangul rohkem jälgida?
Investeerida Investeerimises pole kindlaid raame, et kuhu, kui palju ja kui tihti peaks investeerima. Investeerimine võiks olla osa elustiilist ja loovutada selleks just nii palju aega ja raha, kui sul on võimalik. Ehk alustamist ei tohiks liiga pikalt edasi lükata ning alustada tuleks kohe kasvõi mõne euroga.
Millele kulutad raha hea meelega, teades, et finantsiliselt pole see kõige mõistlikum tegu (nn guilty pleasure)?
Kindlasti reisimine. Mulle ei meeldi säästupaketiga reisimas käia, sest ma tahan ennast reisil hästi tunda ning mulle ei meeldi iga sammu juures raha lugeda. Loomulikult on mul alati reisi jaoks eelarve tehtud, aga mis seal salata, see kipub tihti ka lõhki minema, aga hoolimata sellest paneb see mingid piirid ikka paika ja päris pillama ei luba hakata.
Milline hetk sinu investeerimisteekonnas tekitas sinus kõige suurema eufooriatunde?
Ilmselt kõige suurem „ahaa“ moment oli siis, kui ma sain aru, mismoodi pikaajaline investeerimine töötab ja miks regulaarne investeerimine on oluliselt parem mõte kui turu ajastamine. See oli ikka selline tõeline valgustuse hetk.
Adobe või Alibaba?
Minu seikluslikum pool valiks Alibaba, aga kuna antud ettevõte jaguneb lähiajal kuueks erinevaks firmaks, siis siin peaks juba täpsustama, millisest üksusest me Alibaba puhul räägime. Alibaba potentsiaal on tervikuna väga suur, aga eks riske on ka piisavalt, eesotsas Hiina ettearvamatu regulatsioonipoliitika.
Nvidia või Microsoft?
Lühiajaliselt NVDA, aga pikemajaliselt MSFT, sest lähitulevikus on Nvidia endiselt see, kes AI-ga seotud kiipide nõudlusest koore riisub. Samas on vajadus nende kiipide järele aina suurem ja ilmselt mingi hetk hakkavad suured tehnoloogiafirmad oma kulurida tähelepanelikumalt vaatama. Kuna neil sisuliselt on kõigil ka võimekus ise neid kiipe toota, siis tõenäosus on suur, et nad seda ka teevad, ning Nvidia peab olulise osa oma marginaalist ja ka turuosast loovutama.


Riigikogu eelinfo esmaspäevaks, 18. septembriksRiigikogu eelinfo esmaspäevaks, 18. septembriks
Kell 15 – täiskogu istung
Riigikogu kinnitab töönädala
päevakorra<https://www.riigikogu.ee/tegevus/paevakorrad-ja-
protokollid/?startDate=18.09.2023>.
Õiguskantsleri ettepanek anda nõusolek Riigikogu liikmelt Kert Kingolt
saadikupuutumatuse äravõtmiseks ja tema suhtes kohtumenetluse
jätkamiseks. Ettekannetega esinevad õiguskantsler Ülle Madise ja
Riigikogu liige Kert Kingo.
Riigikogu liikmete arupärimistele Tallinna Haigla rajamise (nr
53<https://www.riigikogu.ee/download/b53a7a2f-dfd3-4f4c-9528-72f0fe68159a>)
ja psühholoogide puuduse kohta (nr
54<https://www.riigikogu.ee/download/9df67cc3-3f33-4062-9106-f8b55538663d>)
vastab terviseminister Riina Sikkut.
Riigikogu liikmete arupärimistele Tallinna Linnateatri uue maja ehituse
kohta (nr 49<https://www.riigikogu.ee/download/4e1c6dbb-
ac20-40e4-8f73-525e7d5f9ef3>), eelmise kultuuriministri Piret Hartmani
poolt Tähetorni Spordi- ja Terviseklubi rajamiseks eraldatud 100 000 euro
kohta (nr 51<https://www.riigikogu.ee/download/d93c51ca-4e04-4a71-8c6e-
41fca2c8ef37>) ja Eestis toimuvate rahvusvaheliste spordivõistluste kohta
(nr
16<https://www.riigikogu.ee/download/44aab969-7da1-4287-88d6-50bed504039f>)
vastab kultuuriminister Heidy Purga.
Riigikogu liikmete arupärimisele valeliku poliitika (nr
89<https://www.riigikogu.ee/download/510a94e2-0029-41c3-b441-b6d7033f59c8>)
ja võrdse kohtlemise kohta tööelus (nr
74<https://www.riigikogu.ee/download/09911149-f41b-447d-9347-b09c64156fea>)
vastab majandus- ja infotehnoloogiaminister Tiit Riisalo.
Riigikogu liikmete arupärimisele pronkssõduri eemaldamise kohta (nr
45<https://www.riigikogu.ee/download/c613f6fd-c304-432f-bc95-51a46743f79c>)
vastab siseminister Lauri Läänemets.
Riigikogu liikmete kõnesoovide korral toimub vaba mikrofon.
Kell 11 – komisjonide istungid
Keskkonnakomisjonis – kell 11.10: Kliimaministeeriumi teise poolaasta
õigusloome plaanist, kutsutud kliimaminister Kristen Michal ning
esindajad; atmosfääriõhu kaitse seaduse muutmise seaduse eelnõu (27 SE<
https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/b3292a8b-d218-4b17-93b8-ae6
7ca0ea0bd/atmosfaariohu-kaitse-seaduse-muutmise-seadus>), kutsutud
algatajate esindaja ning Kliimaministeeriumi esindaja; looduskaitseseaduse
muutmise seaduse eelnõu (78
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/cc900d25-b32f-46fe-
8eb3-f2e04fb2767a/looduskaitseseaduse-muutmise-seadus>), kutsutud eelnõu
algatajate esindaja ning Kliimaministeeriumi esindajad;
kultuurikomisjonis – kell 11.10: keeleseaduse muutmise seaduse eelnõu
(161 SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/c25c01c3-bbc4-43fc-
bab5-ce0b46789032/keeleseaduse-muutmise-seadus>), kutsutud algataja
esindaja; Haridus- ja Teadusministeeriumi esindajad; teadus- ja
arendustegevuse korralduse seaduse muutmise seaduse eelnõu (192
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/1e39ab5a-
fab5-4cd6-aba5-51ffa9fc67b8/teadus-ja-arendustegevuse-korralduse-seaduse-
muutmise-seadus>), kutsutud algataja esindaja; Haridus- ja
Teadusministeeriumi esindajad; Eesti Rahvusringhäälingu seaduse muutmise
seaduse eelnõu (165 SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/a43
32ee2-9381-4d43-87b6-afa3cf4e998e/eesti-rahvusringhaalingu-seaduse-
muutmise-seadus>), kutsutud algataja ja Kultuuriministeeriumi esindaja (A.
Rei nõupidamisruum);
maaelukomisjonis – kell 11.10: Maaelu Teadmuskeskuse tegevusest, kutsutud
Maaelu Teadmuskeskuse esindajad;
majanduskomisjonis – kell 11.10: arvamuse andmine Euroopa Liidu asjade
komisjonile Mereohutuse paketi COM(2023) 269, COM(2023) 270, COM(2023) 271,
COM(2023) 272, COM(2023) 273 kohta; arvamuse andmine Euroopa Liidu asjade
komisjonile Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse, millega muudetakse
määrust (EÜ) nr 561/2006 reisijate juhuveo sektoris kohaldatavate
minimaalsete vaheaegade ning ööpäevaste ja iganädalaste puhkeperioodide
miinimumnõuete osas, eelnõu COM(2023) 256 kohta, kutsutud
Kliimaministeeriumi esindaja; Rail Balticu projekti Eesti osa vahearuandest
ja hetkeseisust;
põhiseaduskomisjonis – kell 11.15: kohaliku omavalitsuse korralduse
seaduse muutmise seaduse eelnõu (63 SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/ee
lnoud/eelnou/9d370cb0-3f74-4a46-8080-23cfdd47dcc0/kohaliku-omavalitsuse-
korralduse-seaduse-muutmise-seadus>), kohaliku omavalitsuse korralduse
seaduse muutmise seaduse eelnõu esimese lugemise ettevalmistamine (37
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/70ab40ee-
bd81-403d-b856-2eb8306f6f74/kohaliku-omavalitsuse-korralduse-seaduse-
muutmise-seadus>), kutsutud algataja ja Regionaal- ja
Põllumajandusministeeriumi esindaja; Õiguskantsleri aasta ülevaade
õigustloovate aktide kooskõlast põhiseadusega ja muude õiguskantslerile
pandud ülesannete täitmisest ajavahemikus 1. september 2022 kuni 31.
august 2023, kutsutud õiguskantsler Ülle Madise;
rahanduskomisjonis – kell 11.15: eelarvenõukogu arvamusest 2023. aasta
suveprognoosi kohta, kutsutud eelarvenõukogu aseesimees Andrus Alber;
arvamuse andmine Euroopa Liidu asjade komisjonile: Eesti seisukohad Euroopa
Liidu majandusjuhtimise raamistiku reformi kohta  (COM(2023) 240, COM(2023)
241, COM(2023) 242); Riigikogu otsuse „Ettepaneku tegemine Vabariigi
Valitsusele loobuda plaanist maksustada täiendavalt pakendite ja plasti
kasutamist“ eelnõu (65
OE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/939a0e46-f89f-4cc3-ba1b-
9c640d29b53b/riigikogu-otsus-ettepaneku-tegemine-vabariigi-valitsusele-
loobuda-plaanist-maksustada-taiendavalt-pakendite-ja-plasti-kasutamist>);
Riigikogu otsuse „Ettepaneku tegemine Vabariigi Valitsusele loobuda
plaanist kehtestada Eestis automaks“ eelnõu (46
OE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/b3efe75e-731a-4d75-bd0c-
59a541f747bb/riigikogu-otsus-ettepaneku-tegemine-vabariigi-valitsusele-
loobuda-plaanist-kehtestada-eestis-automaks>);
riigikaitsekomisjonis – 29.-30. augustil Toledos toimunud Euroopa Liidu
kaitseministrite mitteametlikust kohtumisest ja järgmise NATO
kaitseministrite kohtumise ettevalmistustest, kutsutud Kaitseministeeriumi
esindaja; Kohtumine Riigi- ja Omavalitsusasutuste Töötajate
Ametiühingute Liitu (ROTAL) kuuluvate sisejulgeoleku ametiühingute
esindajatega, kutsutud ROTALi esimees Kalle Liivamägi, demineerijate,
päästealatöötajate ning politseiteenistujate ametiühingute esindajad;
sotsiaalkomisjonis – kell 11.15: sotsiaalmaksuseaduse § 3 täiendamise
seaduse eelnõu (260
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/ede9e339-67ff-
4eb6-85d1-7fb3d08a51ce/sotsiaalmaksuseaduse-%C2%A7-3-taiendamise-seadus>),
kutsutud Sotsiaalministeeriumi ja Rahandusministeeriumi esindajad;
Riigikogu otsuse „Ettepaneku tegemine Vabariigi Valitsusele töötada
välja tegevuskava Tallinna Haigla rajamiseks“ eelnõu (53
OE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/f4e43707-6e60-45ad-
9b07-d145ffc471ad/riigikogu-otsus-ettepaneku-tegemine-vabariigi-
valitsusele-tootada-valja-tegevuskava-tallinna-haigla-rajamiseks>),
töötervishoiu ja tööohutuse seaduse ning ravikindlustuse seaduse
muutmise seaduse eelnõu (190
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/68a9934d-172c-
42a0-a8a0-c86476eababb/tootervishoiu-ja-tooohutuse-seaduse-ning-
ravikindlustuse-seaduse-muutmise-seadus>), töötervishoiu ja tööohutuse
seaduse ning ravikindlustuse seaduse muutmise seaduse eelnõu (205
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/8547c164-5765-4324-9d8c-
937f10bff02c/tootervishoiu-ja-tooohutuse-seaduse-ning-ravikindlustuse-
seaduse-muutmise-seadus>), töötervishoiu ja tööohutuse seaduse ning
ravikindlustuse seaduse muutmise seaduse eelnõu (174
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/7faf90de-63ae-
47da-8010-ff871a684143/tootervishoiu-ja-tooohutuse-seaduse-ning-
ravikindlustuse-seaduse-muutmise-seadus>) kutsutud algataja ja
Sotsiaalministeeriumi esindaja;
väliskomisjonis – arengutest Valgevenes, kutsutud Eesti Leedu saatkonna
esindaja;
õiguskomisjonis – kell 11.15: Siseministeeriumi koostatud
päästeseaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu
väljatöötamise kavatsuse tutvustamine, kutsutud Siseministeeriumi
esindajad; arvamuse andmine Riigikohtule põhiseaduslikkuse järelevalve
asjas tsiviilkohtumenetluse seadustiku § 183 lõike 1 esimese lause kohta;
Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ameti teemaline briifing, kutsutud
Keskkriminaalpolitsei juht, Europoli haldusnõukogu liige Oskar Gross,
Politsei- ja Piirivalveameti rahvusvahelise operatiivinfobüroo
rakendusekspert, Europoli haldusnõukogu asendusliige Reijo Valgjärv;
julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjonis – kell 13.30: kohtumine
Kaitsepolitseiameti esindajatega;
korruptsioonivastases erikomisjonis– kell 13.30: kohtumine
Välisluureameti juhi Kaupo Rosinaga (ruumis R400 või L332);
riigieelarve kontrolli erikomisjonis – kell 13.15: Rahandusministeeriumi
2023. aasta suvisest majandusprognoosist, kutsutud rahandusminister Mart
Võrklaev, Eelarvenõukogu esimees Andrus Alber, Eesti Tööandjate
Keskliidu tegevjuht Arto Aas,  Eesti Kaubandus-Tööstuskoja peadirektor
Mait Palts, Eesti Suurettevõtjate Assotsiatsiooni juhatuse esimees Väino
Kaldoja, Eesti Väike- ja Keskmiste Ettevõtjate Assotsiatsiooni juhatuse
esimees Ille Nakurt-Murumaa ning Riigikontrolli esindaja; istung on avalik,
toimub veebiülekanne<https://www.riigikogu.ee/live/2/et> (ruum L333 ja
videosild).
Sündmus
Kell 12 – väliskomisjon kohtub Ukraina parlamendi väliskomisjoniga
(videosild).
Välislähetused
14.–19. september
Euroopa Liidu asjade komisjoni esimees Liisa Pakosta kohtub Hispaania
parlamendi Euroopa Liidu asjade komisjoni sekretariaadiga ning osaleb
Euroopa Liidu asjade komisjonide (COSAC) esimeeste kohtumisel Madridis
Hispaanias.
18.–21. septembrini
Väliskomisjoni esimees ja NATO Parlamentaarse Assamblee (NATO PA) Eesti
delegatsiooni liige Marko Mihkelson osaleb NATO PA kaitse- ja
julgeolekukomitee ning poliitikakomitee ühisvisiidil Helsingisse ja
Hämeenlinna Soome.
Riigikogu pressiteenistus
Maris Meiessaar
tel 631 6353, 5558 3993
e-post maris.meiessaar@riigikogu.ee<mailto:maris.meiessaar@riigikogu.ee>
päringud press@riigikogu.ee<mailto:press@riigikogu.ee>


Raadiohommikus: Vihula sõnumitest ministri, Eesti parima juhi ja ajakirjanikugaÄripäeva raadio esmaspäevases hommikuprogrammis keskendutakse Vihula mõisas peetud riigieelarve läbirääkimiste tulemustele.
Terviseministri ja Sotsiaaldemokraatliku Erakonna aseesimehe, eelmises valitsuses majandusministri portfelli hoidnud Riina Sikkuti käest küsime, kuidas ta tervishoiu valdkonnas miljonite eurode kaupa kärpima asub ning miks pankade kasumite maksustamine on hea mõte.
"Selleks, et tulevikus riigi tuluallikad suureneksid ning oleks üldse võimalik vananevat ja väheneva rahvastikuga riiki ülal pidada, kärpimisest üksi ei piisa. Vaja on teha tarku ja konkurentsivõimet suurendavaid investeeringuid," kirjutas Äripäeva veergudel tee-ehitusettevõtte Verston asutaja ning tiitli "Parim juht 2023" laureaat Veiko Veskimäe. Uurime temalt, kui palju – või kas üldse – ta niisuguste investeeringute tegemist näeb.
Nädalavahetusel uudistel kätt pulsil hoidnud Äripäeva ajakirjaniku Eliisa Matsaluga võtame kokku, milles siis eelarveläbirääkimistel ikkagi kokku õnnestus leppida. Ja mis tähtsamgi – milles ei õnnestunud.
Hommikuprogrammi teevad Karl-Eduard Salumäe ja Laura Saks.
Saatepäev jätkub kuue saatega:
9.50–10.00 "Obskuurne majandus". Mõni pettus on nii suurejooneline ja loll samal ajal, et hakkab lausa kahju, et inimene vahele jäi. Eriti kui keegi otseselt viga ei saanud, aga mängus olid rahasummad enam kui kuue nulliga. Ja petuskeemimeistriks oli leedulane – ehk siis peaaegu eestlane.
Igatahes aastal 2019 tunnistati tollal 50aastane leedukas Evaldas Rimasauskas süüdi skeemis, mille abil pettis ja püüdis petta ei kelleltki muult kui Google’ilt ja Facebookilt välja üle 100 miljoni dollari. Ja lihtsalt e-maili teel. Mismoodi, kuula saatest.
Saatejuht on Linda Eensaar
10.00–11.00 "Minu karjäär". Saates on Prudentia Tallinna juhtivpartner Illar Kaasik, partner Indrek Uudeküll ning projektijuht Tiina Sõber.
Saates räägime sellest, mis tuuled puhuvad finantsnõustamise maailmas ja kuidas on praegune majanduslik olukord mõjutanud Eesti atraktiivsust tehingute turul. Samuti räägime ka praktikavõimalustest Prudentias ning sellest, millised eelised on väikeses tiimis praktika läbimisel.
Saadet juhib Sigrid Hiis.
11.00–12.00 "Kuum tool". Kuumale toolile tulevad Eesti ja olulisemate kaubanduspartnerite majanduse tervisest rääkima SEB privaatpanganduse strateeg Sander Danil ja LHV majandusanalüütik Heido Vitsur. Eksperdid annavad oma hinnangu ka Vihulas kokku lepitule.
Arutelu ohjab Janno Riispapp.
12.00–13.00 "Sisuturundussaade". Saates räägitakse ühest ainulaadsest garaažist, mis äsja Tallinnas oma uksed avas: „Cupra Garage“. Tegemist on uudse kontseptsiooniga Cupra kui automargi tutvustamisel oma klientidele.
Milles see uudsus seisneb, kus see garaaž täpselt asub ja mis üldse Eesti autorurul toimub, räägivad Cupra garaaži juhataja Silver Pikkur ja Topauto müügijuht Janek Eskor.
Saatejuht on Tõnu Tramm.
13.00–14.00 "Tööstusuudised eetris". Septembri alguses jõudis valitsuse lauale kinnitamiseks tööstuspoliitika ehk kirja said sektori ootused ja võtmetegevused, mida Eesti tööstuse arenguks vaja teha on. Saates lahkame teemat tööstuspoliitika eestvedaja ning majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi tööstusvaldkonna juhi Andri Haraniga.
Räägime sellest, kuidas sujus koostöö erialaliitudega, mille poolest erineb uus tööstuspoliitika varasemast versioonist ehk rohelisest raamatust ja tööstuspoliitikas sisalduvast seitsmest tegevussuunast. Juttu on ka järgmistest sammudest ehk rakenduskava loomisest ja vajalike osapoolte kaasamisest.
Saadet juhib Harro Puusild.
15.00–16.00 "Lavajutud". Investor ja ettevõtja Kadri Mäsak jagab investeerimisfestivalil salvestatud ettekandes arvutuskäiku ja soovitusi, kuidas jõuda finantsvabaduseni.
Mäsak võttis 10 aasta eest endale keset ööd eesmärgiks saada finantsvabaks. Amps oli priske, sest arvutuste järgi, millega saab igaüks oma finantsvabaduse piiri välja arvutada, sai tema finantsvabaduse hinnaks miljon eurot.
Kuidas Mäsak finantsvabaduse saavutas ja kuidas saaksid ka teised selleni jõuda, kuuleb juba saatest.
Kuulake Äripäeva raadiot Tallinnas ja Harjumaal 92,4 MHz, Tartus 97,7 MHz, Pärnus 91,9 MHz, Haapsalus 96,0 MHz, Saaremaal 101,7 MHz, Ida-Virumaal 94,6 MHz, Raplamaal 101,8 MHz ja Järvamaal 104,3 MHz.
Kuulamislingi ja nädala saatekava leiate siit.


«Ma näen su häält» teeskleja ja uues suhtesaates osalev Olari: kas on nii hirmsasti mingit draamat vaja?«Kui ma kellelegi ei meeldi, siis see on tema probleem,» ütleb 33-aastane Olari Pint, keda näeb praegu ühes suhtesaates armastust otsimas. Tõepoolest, jutukas ja avameelne Olari, kes hakkas hiljuti ka vabatahtlikuks päästjaks, võib nii mõnelegi minevikku jäävate kriminaalsete tegudega ebasümpaatse mulje jätta.«Otsustasin saatesse minna, et ennast proovile panna asjas, milles ma olen täiesti võhik,» avaldab telesõu «Ma näen su häält» avasaates Kikkpoksija tegelaskuju kehastades lavale astunud Olari Pint.
Tallinnas elav 33-aastane Olari langes aga nutikate arvajate tõttu saatest juba esimeses voorus välja. Arvajatele oli see suur võit, sest Olari tõepoolest laulda ei oska. «Ma ei oska tõesti laulda ja tahtsin [...] vastu minna asjale, mida ma ei oska absoluutselt teha. Ma ei ole laulmisega kunagi tegelenud, mul ei ole sellega midagi pistmist,» tõdeb ta Elu24-le.
Laulmise asemel tundis Olari noorena huvi spordi, eelkõige kergejõustiku vastu: «Olin kergejõustikus kergelt selline tulevikulootus. Ma sain isegi kergejõustiku Eesti meistrivõistlustel kolmanda koha.»
Kergejõustiku juurde Olari aga pidama ei jäänud. «Mingi hetk sai seda tehtud, mingi hetk sai näiteringi mindud, aga viimane oli vist isegi enne kergejõustikku. Siis tuli taipoks, nüüd tegelen ma kikkpoksiga,» tutvustab mees oma mitmekülgseid huve.

Kikkpoksija ehk Olari Pint
Mardo Männimägi

Ka praegu käib Olari kord nädalas näiteringis. Lisaks on tal oma ettevõte ja nädalas korra on ta vabatahtlik merepäästja. «Mõtlesin, et võiks midagi anda või head teha või panustada, ilma et ma midagi selle eest vastu saaks,» põhjendab Olari, miks ta vabatahtlikuks päästjaks hakkas. «Kui elus saab kasvõi ühe inimelu päästa, siis oleks elu hästi elatud.» Järgmise kahe kuu jooksul on ta päästjana veel õpipoisi rollis.
Põhjus, miks Olari valis just merepäästja, mitte tuletõrjuja töö (seda ametit peab muide värskes suhtesaates osalev Eesti naine, kelle südant Olari võita proovib), peitub tema isas. «Mu isa oli tuuker ja kahjuks ta sai kunagi, aastal 2000 tööõnnetuses surma. See on pigem natuke ka traagilise põhjusega seotud,» ütleb ta kurvalt, kuid lisab, et otsuses mängis siiski suurt rolli ka tahtmine teisi aidata.

Tõsielusaatesse armastust otsima

Päästmisest rääkides tuleb muidugi jutuks uus suhtesaade «Sellest saab meie suvi», kus 41-aastane Renne omale kaaslast otsib. Möödunud nädalal Elisa Huubis esilinastunud tõsielusaates proovib teiste seas Renne südant võita Olari. Järgmisel hooajal jõuab saade ka Kanal 2 ekraanile.
«Mulle hakkas Renne meeldima. Ta on tegus naine, asjalik, ma ise olen ka asjalik, näeb kena välja. Miks mitte vaadata, kas midagi võiks tekkida?» selgitab Olari, miks ta tõsielusaatesse läks.
INTERVJUU 〉 Tõsielusaates kaaslast otsiv Renne Merilo: olen alati arvanud, et tutvun oma tulevasega ebatavalisel moel
Juba kandideerides uskus Olari, et suhtesaatest «Sellest saab meie suvi» tuleb midagi armsat. «Mulle kohe tundus, et see saade ei ole selline, et juuakse ja möllatakse hirmsasti. Mulle tundus, et on romantiline ja pigem armas saade. Ma ei tundnud ka, et see on selline noorte tõsielusaade, kus kõik pidutsevad ja joovad. Normaalne saade.»
Armastusega on kolmekümnendates Olaril mingil määral vedanud, sest selja taha jääb üle kümne aasta kestnud suhe. Sellest on mehel ka kaks last, poiss ja tüdruk. «Olin pikalt ühe inimesega koos, äkki 11 aastat. Noorena saime juba tuttavaks.»

Tänavu läks Olari tõsielusaatesse armastust otsima
Erakogu

Kas tõsielusaates osalemise järel saab Olarist ka tõsielustaar, ei oska mees öelda. «Ma ei tea, millise inimese meedia minust teeb. Eks elu näitab, kuidas mind vastu võetakse,» nendib ta. «Kui ma kellelegi ei meeldi, siis see on ju tema probleem.»
Enda arvates on Olari suhteliselt avatud, kuid mõistab, et igal inimesel on õigus oma arvamusele: «Kõigile ei saagi meeldida, kindlasti on inimesi, kellele ei meeldi. Mis teha.»

Mineviku vead

Vastumeelsed võivad ehk paljudele olla Olari minevikku jäävad teod, mille eest on teda ka kohtus karistatud. Esmalt sattus Olari seadusega pahuksisse 2017. aastal, kui ta kriminaalse joobega autorooli istus.
Kolm aastat hiljem leidis Olari end taas kohtupingis, sel korral süüdistatuna Viimsi valla heaks töötades altkäemaksu võtmises. Altkäemaksu pakkus talle roolijoodik Ergo Haab, kes tahtis ühiskasulikust tööst eemale hoida, ja asjasse oli segatud ka meeste ühine sõber Igor Engaste.
Lisaks altkäemaksule oli kohtudokumentides ära märgitud see, et Olari oli 2020. aasta jaanuaris taas joonuna autorooli istunud.
Mineviku vigadel Olari pikemalt peatuda ei soovi. «Ütleme nii, et kunagi väike teema oli, aga sellest ei oleks väga hea rääkida. [...] See pole asi, millest inimestele rääkida, sest see on suhteliselt... Kuna ma olin Keskerakonnas ja juhatuses, siis tehti mulle korralikult ära.»
«Eks ta oli nõme asi...» võtab Olari mõne aasta taguse teo lühidalt kokku, «mis olnud, see olnud ja ega selle vastu ei saa. Ma ei näe mõtet minevikus tuhlata.»
Tulevikule mõeldes tõdeb Olari, et draamat ta pigem ei otsi. «Ma ei tea, kas on nii hirmsasti mingit draamat vaja. Ma loodan, et äkki ma ei satu draamasse. Loodame parimat.»