Löök lamajate pihta: perevägivalla ohvrid kogevad sunnitud lepitusel uuesti vägivalda ja saavad veel kohtuski peksa«Mees oli ohvrit väga julmalt peksnud, samal ajal kui tema kolm poega olid hirmunult tagatoas voodi all. Aga perelepitaja sundis naise vägivallatsejaga ikkagi ära leppima, öeldes, et kuhu sa lähed siis,» meenutas sotsioloog Iris Pettai üht juhtumit, kus ohvrit sunnitakse ametlikult vägivallatsejaga suhtlema. «Ohvrisse suhtutakse lugupidamatult, tehakse kohatuid märkusi tema välimuse või käitumise kohta. Süüdistatakse, et kannatanu ise kutsus juhtunu esile ja on ära teeninud selle, mil viisil temaga käituti,» lisas sotsiaaltöötaja Heidy Heinla.Eestis pole erandlik, kui sõna otseses mõttes läbipekstud naist kohtusaalis mõnitatakse ning menetluse käigus on ta sunnitud ka vägivallatsejaga suhet parandama.Lähivägivalla suhte ohver Margit (nimi muudetud) rääkis, et on kogenud sama, mis paljud saatusekaaslased. «Perelepitaja mõnitas mind mehe juuresolekul seansi jooksul,» ütles ta. «Ka kohtunik alandas mind kohtusaalis, kuulutades, et haridustaseme tõttu ei ole ma võimeline kohtule ise vastama ja vajan seepärast esindajat. Tegemist oli pedofiiliga ja füüsilise vägivallatsejaga. Mees pääses aga kõigest puhtalt. Kohtus, politseis ja lastekaitses anti teada, et mees on tubli isa ja hoolib oma lastest. Peale seda, kui me koos vägivallatseva mehega psühholoogi juures käisime, sain teda, et me peaksime ikka veel proovima, kuna mees rääkis psühholoogi juures nii ilusti, kui väga ta mind armastab.»Ingrid on üks tuhandetest naistest Eestis, kes on tänu ohvriabi teenusele lahkunud edukalt suhtest, mis kätkes endast emotsionaalset terrorit ja füüsilist vägivalda. Naine oli otsustanud, et ühine elu vägivallatsejaga on seljataga, kuid pöördus ühist last puudutavates küsimustes kohtu poole - seal aga leiti, et tal tuleb hakata endise kaaslasega taas asju ajama ja jagama.Paljude anonüümseks jäävate naiste lood avaldati mullu taasohvristamise teadustöös. Eesti avatud ühiskonna instituudi juhataja, sotsioloog Iris Pettai rääkis, et ta kohtus mõned aastad tagasi ühe ohvriabi tippspetsialistiga, kellel oli töös ligikaudu 400 lepitust. «Ta ütles, et neid peresid polegi niisama lihtne lepitada. Ühes viimases juhtumis oli mees ohvrit väga julmalt peksnud, tema kolm poega olid samal ajal hirmunult tagatoas voodi all. Aga perelepitaja suutis ikkagi nad ära lepitada, öeldes naisele, et kuhu sa lähed siis,» rääkis Pettai.Vandeadvokaat Tambet Laasik ütles, et meil tehakse küllalt palju kampaaniad, kus öeldakse, et meil kõigil on õigus vägivallatule elule ja õigus saada kaitset. «See pole aga see, millega ohvrid iga päev kokku puutuvad,» märkis ta. «Kurb on näha, et sõna otseses mõttes läbipekstud inimesi sunnitakse pöörduma kohtusse, kus nad saavad uuesti piltlikult peksa.»Kaitsjad annavad halvale vaid hoogu juurdeMustamäe sotsiaalhoolekande vanemspetsialisti Heidy Heinla sõnul tähendabki taasohvristamine, et ohvrit traumeeritakse abiandmise käigus uuesti. «Seda võivad teha näiteks riigi pakutavad tugistruktuurid, kohus, politsei, meditsiinitöötajad,» lausus ta. «Teisalt on oluline ka inimese isiklik tugivõrgustik ja see, kuidas lähedased temasse ja temaga juhtunusse suhtuvad.»Ohvreid sunnib kogetut julmusi üha uuesti üle elama nende lõppematu taasküsitlemine ning eri teenusepakkujate vähesed teadmised perevägivallast. Heinla sõnul ei tohiks kannatanut kindlasti vägivallatsejaga suhtlema sundima. «Paljud spetsialistid nagu ei teakski õieti, mis asi on lähisuhtevägivald,» lausus ta. «Ohvrisse suhtutakse lugupidamatult, tehakse kohatuid märkusi tema välimuse või käitumise kohta. Süüdistatakse, et kannatanu ise kutsus juhtunu esile ja on ära teeninud selle, mil viisil temaga käituti.»Heinla sõnul taasohvristab kannatanuid ka meie kohtusüsteem. «Kohtu korraldustega sunnitakse kannatanuid vägivallatsejaga suhtlema,» rääkis ta. «Ka vandeadvokaat Tambet Laasik on osutanud sellele, et isik, kes on kuriteo toime pannud, ei pea muretsema sellepärast, et tema tsiviilõigused saaksid kuidagi kahjustada. Tema hooldusõigus jääb kohtu korraldusel kehtima. Praegu saavad vägivallatsejad kasutada kohtuid legaalse väljapressimise viisina.»Spetsialisti sõnul on see, kuidas institutsioon või ka lähikondsed ohvrisse suhtuvad, eriti oluline. Sest kui inimesel puudub igasugune võimalus väljapääsuks, siis ta ei otsigi enam abi. Paraku saab kuritegu niimoodi jätkuda. «Seepärast on tohutult oluline, et me ei taasohvristaks kannatanut,» lausus ta. «Õiguskaitsesüsteemis on ohvri kohtlemise puhul hästi tähtis, et ohver ei loobuks abi otsimisest, et ta leiaks seda ega oleks pettunud. See tekitab inimestes tohutut frustratsiooni ja üldise tagasilöögi.»Ütle välja, et kardad vägivaldset meest!Vägivallaohver Ingrid lausus, et ühiskonna surve lepituseks on väga kõrge. «Kuid see on psühholoogiliselt väga keeruline, kui sinu vastas on vägivaldne inimene,» märkis ta. «Kui kohtust tuleb soovitus, et peab ikkagi otsima lepitust, siis polnud mingit oskustki ja soovi seda lepitust otsida. Lepitus ei töötanudki.»Laasiku sõnul surutakse lepitustesse need, kes ei peaks seal olema. «Kohtunikul ei ole paari lepitusse suunates sellest protsessist väga palju informatsiooni: Selleks võib kohtule avalduse esitada ka vägivaldne pool.»Eesti naiste varjupaikade liidu juht Eha Reitelmann julgustab naisi kohtunikule jt enda olukorrast rääkima. «Oleme ka kuulnud, et ohvrit survestatakse minema lepitusele. Küsime siis üle, et kas ütlesite, et ei tunne ennast turvaliselt ja kardate. Siis aga tuleb välja, et naised ise ei ole seda öelnud,» lausus ta.Lepitusega survestamine on spetsialistide sõnul vaid üks tahk laiemast pildist. Pettai sõnul on nii lähenemiskeelu taotlemine, tekkinud kahju nõudmine kui ka muud võimalused olla vägivallatsejast eraldi pigem kesised. «Peredes, kus vägivald on juba aset leidnud, tuleb hoida väga teraselt pilku peal,» märkis ta. «Sekkuda tuleb juba varakult. Mitte aga alles siis, kui naine on vigaseks pekstud või lapsed traumaga üles kasvanud. Me vaatame praegu jõuetult pealt, mis toimub.»Eesti perevägivallaga esirinnasKa ei tohiks ametlikul tasandil sundida kannatanut üht või teist otsust vastu võtma, väites, et vastasel juhul ei leita asjale üldse mingit lahendust. «Puudulike teadmistega spetsialist võib teha asja veel hullemaks,» rääkis Heinla. Spetsialist nentis, et ülikoolides koolitatavatele sotsiaaltöötajatele praegu vastavaid teadmisi ei anta. «Selliste teadmistega, mis kõrgkoolist saab, ei ole paraku praegu võimalik neid asju lahendada.»Värskes Istanbuli konventsiooni rakendumise Eestis uuringus nähtub, et oleme lähisuhtevägivallas Euroopas esinumbriks. Üks põhjus peitubki meie seadusandluses. Näiteks kui ohvri lähedane soovitab tal suhte vägivallatsejaga lõpetada, siis mõnel juhul meie seadus nii ei arva. «Perevägivald tuleb seadusega kriminaliseerida,» nentis Heinla. «Üks põhilisi taasohvristamise põhjuseid on praegu selles, et ametnik nendib: mul on teist väga kahju, aga ma ei saa teie heaks ka midagi teha. Puudub vastav seadus. Ja kannatanu probleem jääbki lahenduseta. Ohver peab selle teadmisega aga edasi elama ning kuritegu saab jätkuda.»Kolm aastat tagasi koguti Rahvaalgatuse keskkonnas allkirju ka petitsioonile, mis nõudis paremaid seadusi, et kaitsta lähisuhtevägivalla ohvreid. «Praegu puuduvad täielikult seadused kahe vägivallaliigi - emotsionaalse ja majandusliku - osas,» oli seal kirjas. «Nõuame põhjaliku seaduse loomist, mis puudutaks kõiki lähisuhtevägivalla liike ja viiks meid lähemale vägivallatule tulevikule.» Paraku kogus see vaid ligemale pool tuhat häält ega läinud kunagi riigikogule esitamiseks.Spetsialisti sõnul on lähisuhtevägivalla kuritegude arv vähenenud vaid nendes riikides, kus võetakse vastu konkreetsed seadused selle valdkonna reguleerimiseks. «Lähisuhtevägivald on raske kuritegu, mis võib lõppeda ohvri surmaga ja lisaks veel paljude rikutud eludega,» ütles Heinla. «Kui me ei lõpeta vägivallaringe, lähevad need lihtsalt edasi. Ei ole nii, et vanemad surevad eest ära ja ühiskond muutub: laps on ju omandanud neilt juba teatava käitumismustri. Kuni vägivallaringi ei murta, see muster jätkub ja kandub põlvest põlve edasi. Ei ole nii, et küll see uuem põlvkond tuleb parem - kui me midagi olukorra muutmiseks ei tee, siis tuleb see täpselt samasugune nagu eelminegi.»Käed vajuvad jõuetult rippuPerelepituse teenust rakendatakse Eestis sagedamini lahkuläinud lastevanemate puhul, leidmaks ühiseid lahendusi lapsi puudutavates küsimustes. Kui üks lapsevanem nendes küsimustes kohtusse pöördub, siis tavaliselt tuleb neil eelnevalt käia perelepitaja juures. Et aga vägivaldse suhte puhul võib niisugune teenus ohvrile osutuda hoopis ohtlikuks, siis neil puhkudel perelepitust ei rakendata. Vähemalt nii ütleb teooria.Heinla on Eestis toimuvat taasohvristamist kannatanute seas läbi viidud küsitluste ja saadud vastuste analüüsimise käigus ka põhjalikult uurinud. Tema sõnul vajuvad käed ohvrite lugusid kuuldes jõuetult rippu, kui saab selgeks, kui vähe on ka praegu isegi ametnike ja spetsialistide seas lähisuhtevägivalla alased teadmised levinud. Abi leidmine on seetõttu raske.Taasohvristamise põhjustena loetles Heinla veel ohvrite abistamiseks mõeldud teenuste puudulikkust, piki menetlusprotsesse ja raha vähesust. «Paljud teenused, nagu näiteks lähenemiskeeld, ei pruugi ühel või teisel põhjusel tegelikult leevendust tuua,» nentis ta.Pettai sõnul on Eestis vaja Istanbuli konventsiooni rakendamisega jõulisemalt ja julgemalt edasi minna. See aga ei tähenda, et praegune süsteem üldse ei toimi. Nii nagu Ingrid, on tuhanded naised saanud ebaturvalisest suhtest pääsemisel abi turvakodudest, varjupaikadest, politseist ja ka kohtult. Riikliku perelepitamise eesmärk on jõuda kokkulepeteni lapsi puudutavates küsimustes."Vägivallatsejad saavad kasutada kohtuid legaalseks väljapressimiseks.""Sekkuda tuleb kohe, mitte siis, kui naine on vigane ja lapsed traumaga üles kasvanud."Kust saada abi või kuhu vägivallast teatada?• Kui satud ise hätta või kuuled naabrite juurest sõimu, appihüüdeid, näed vägivalla kasutamist, helista hädaabinumbril 112.Esmast kriisinõustamist pakub ööpäev läbi tasuta ohvriabi kriisitelefon 116 006. Sinna võib pöörduda ka anonüümselt. Abi saab eesti, vene ja inglise keeles. Tugitelefon 1492 on ööpäev läbi avatud (anonüümne) lühinumber naistele, kes on kogenud füüsilist, vaimset, majanduslikku ja/või seksuaalset vägivalda. Tallinna lastekodu ema ja lapse turvakodu, tel 5347 9001 (24h). Abivajajad saavad pöörduda otse või elukohajärgse sotsiaalhoolekande osakonna kaudu. Info www.tallinnalastekodu.ee Tallinna laste turvakeskuse ema ja lapse turvakodu, tel 657 2479 ja 501 5063.Naiste tugikeskuse teenuse raames pakutakse igas maakonnas nii ööpäevaringset esmast ärakuulamist ja infot kui ka põhjalikumat juhtumipõhist nõustamist, vajadusel psühholoogilist ning juriidilist tuge ning turvalist majutust nii naisele kui ka lastele. Info:/www.palunabi.ee/naiste-tugikeskused• Ööpäevaringne vastuvõtt majutusüksusesse ja esmane kriisinõustamine: MTÜ Tallinna Naiste Kriisikodu, tel 526 4697, www.naisteabi. ee, e-post tallinn@naisteabi.ee• Eesti naiste varjupaikade liidu Tallinna naiste tugikeskus, tel 5757 0911, www.naisteliin.ee, e-post tallinnanaistetugi@gmail.com• Tallina psühholoogiline kriisiabi, tel 631 4300, E,T,K kl 12-19; N,R kl 15-19.• Vägivallast loobumise tasuta tugiliinile 660 6077 saavad helistada nii vägivallast loobujad, nende lähedased kui ka vägivallatsejatega kokku puutuvad spetsialistid. Kõnedele vastatakse tööpäeviti kl 10-16, abi osutatakse eesti, vene ja inglise keeles. Pöördudes saab jääda anonüümseks, kuid kui kõne käigus selgub hädaohuolukord, edastab nõustaja info numbrile 112.Juhtub sedagi, et jõukam vägivallatseja kaebab ohvri ise kohtusse ja väljub sealt võitjana. ScanpixKristiina Kröönström;


Ursula von der Leyeni kahtlased vaktsiiniostulepingud on nüüd liikmesriikidele koormaks kaelasEuroopa Komisjoni president Ursula von der Leyen, kelle eestvedamisel vaktsiiniostulepingud sõlmiti, on juba mõnda aega uurimise all ning tema vastu on esitatud hagi seoses sellega, et von der Leyen vahetas enne vaktsiinilepingute sõlmimist salajasi tekstisõnumeid Pfizeri tegevjuhi Albert Bourlaga. Lepingute kohaselt on EL kohustatud ostma 4,2 miljardit vaktsiinidoosi, millest piisaks 27 liikmesriigi KÕIGI elanike üheksakordseks vaktsineerimiseks, kirjutab Die Welt.
Mitmed europarlamendisaadikud on esitanud kahtlase lepingu osas kriitilisi küsimusi ja Horvaatia saadik Mislav Kolakušić nimetas juhtumit lausa inimkonna ajaloo suurimaks korruptsiooniskandaaliks. Hetkel käivad Euroopa Komisjoni ja Pfizeri vahel läbirääkimised võimaluse üle loobuda tellitud vaktsiinidest.
Eriti ägedalt on Brüsseli praegust lepingut kritiseerinud Ungari, Poola, Leedu ja Bulgaaria, kes nõuavad lepingu muutmist. „Me ei nõustu saadetistega, mis ületavad liikmesriikide vajadusi, eriti olukorras, kus tõhustusdooside edasise kasutuse osas puudub selgus,“ seisab nende ühisavalduses. Ühtlasi on riigid teinud ettepaneku, et komisjon, kes lepingu sõlmis, ostaks üleliigsed doosid liikmesriikidelt tagasi ja annetaks need riikidele, kes neid soovivad.
Märtsis kutsus Bulgaaria tervishoiuminister Asen Medjidiev üles katkestama lepingut Pfizer-BioNTechiga. „Bulgaaria nõuab kategooriliselt vaktsiinitarne lepingu ülesütlemist „Pfizer-Bayontechiga“. [—] Bulgaaria ei vaja rohkem vaktsiine ja sundida riike ostma välja suuri koguseid, mis lähevad seejärel hävitamisele, on äärmiselt vastutustundetu sundida ega käi kokku Bulgaaria, Euroopa Komisjoni ega Euroopa Liidu kuvandiga,“ kirjutas Medjidiev.
Samas on vahepeal algatatud Euroopa Komisjoni presidendi Ursula von der Leyeni ja Euroopa Liidu vastu kohtuasi. Euroopa poliitikute ja lobistide vahelisi suhete järelevalvega tegelev ühing The Corporate Europe Observatory on kritiseerinud teravalt von der Leyeni tegevust vaktsiinilepingute sõlmimisel ja nõudnud Pfizeri tegevjuhiga vahetatud tekstisõnumite avalikustamist. Nende sõnul ei ole Euroopa Komisjon 25 aasta jooksul kordagi tegutsenud nii läbipaistmatult, nagu on seda tehtud praegu farmaatsiaettevõtetega suheldes.
Allikas: The European Conservative


Arvutikelmid tüssasid inimesi taas tuhandete eurodegaTALLINN, 2. mai, BNS - Lõuna prefektuuril tuli aprilli lõpus alustada taas mitu kriminaalmenetlust inimesi tuhandete eurodega tüssand arvutikelmide tegevuse uurimiseks.
28. aprillil pöördusid politseisse mitmed Tartumaa inimesed, kes said justkui maksu- ja tolliametilt sõnumi, et neil on maksmata trahvid või tasud. Sõnumi juures oli link ja sellele vajutades nõuti panka sisselogimisel autentimist. Pärast avastasid inimesed, et nende kontolt on raha kantud võõrastele kontodele. Inimesed kaotasid arvutikelmidele kokku 1380 eurot, teatas Lõuna prefektuuri pressiesindaja BNS-ile.
28. aprillil sai politsei teate, et 44-aastane mehe isikuandmeid kasutades on tema nimele vormistatud laenuleping summas 19 864 eurot.
Samal päeval sai politsei teate, et 34-aastane naine oli Facebook Marketplace’i kaudu ostu sooritades langenud kelmuse ohvriks. Naisele saadeti kullerteenuse link, mille inimene ära täitis, ning seejärel tuli sõnum, et broneeritud on raha summas 1367 eurot. Naise kontolt läks võõrale kontole 64 eurot, aga ülejäänud broneeritud summa sai ta tagasi.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Reformierakondlik Ukraina sõja ärakasutamine sisepoliitikas kannab nüüd kibedaid viljuVenemaa agressiooni alates Ukraina vastu levis kibe huumor, et sellest sõjast on võitnud kaks võimupoliitikut, Eesti peaminister Kaja Kallas ja Venemaa president Vladimir Putin, kellest mõlema populaarsus tõusis enneolematult kõrgele.
Reformierakond ja Kaja Kallas koperdasid enne seda sõda ebapopulaarsuse madalas augus, sest sisepoliitiliselt ja eriti majanduslikult olid nad riigi põhja kõrvetanud. Venemaa agressioon aga lõi Kaja Kallase nunnumeetri põhja, sest asjad, mida kõik nagunii teadsid, kena naise suust võimendatuna, olid kõva sõnum. Ainult et tagapõhja pole neil kunagi olnud, sest nagu öeldud, seda kõike teati nagunii.
Ukraina sõja võimendamine aitas Reformierakonnal hästi varjata seda negatiivset, mis toimus Eesti majanduses, seda aitasid varjata ka pidevad süüdistused Putini aadressil (kuigi elektrihinnad tõusid Eestis lakke poolteist kuud enne sõda). Sõja kurjategija Putin on kahtlemata väga paljus maailmas toimuvas süüdi, aga igat Reformierakonna sigadust ei saa ka talle pähe määrida, nagu Kaja Kallas on seda just majanduslikku kitsikust (mis on suuresti rohepöördest tingitud) põhjendades teinud.
Nüüd jooksevad asjad juba hullusti kinni ja põhjuseks on reaalne elu, mis ei ole sama, mis Reformierakonna loosungid. Ukrainas käies tuli Kaja Kallasel kokku puutuda korruptsiooniküsimusega ja seda just Eesti kontekstis: selgus, et Eesti 200 “ingli” Johanna-Maria Lehtme juhitud ühingu tegemised on viinud põhjaliku korruptsioonini annetuste edastamisel ja Ukraina president sai sellest alles ajakirjanikelt kuulda.
Ukraina sõja ärakasutamine Reformierakonna, sotside ja Eesti 200 poolt andis kõva hoobi ka Riigikogu valimistele – vasakliberaalne valetajate koalitsioon ajas oma populaarsust taga neile sobivate teemadega, õhutades kirgi just sõja ja julgeolekuprobleemidega ning alles pärast valimisi selgus, et neil olid ka meeletud maksutõusud mõtetes, aga neist ei räägitud, sest see ohtlik teema poleks valijatele meeldinud. Nii kasutati Ukraina sõja tausta ära valijate petmiseks.
Väidetavalt olevat Eesti ja Kaja Kallas olnud algataja miljoni mürsu Ukrainale kinkimise ideele (samuti Ukraina sõja eritribunali loomise, mis endiselt kusagil vindub). Nüüd kirjutab ERR: “Venemaa on asunud nii Eesti piiride kui ka Soome piiride lähistel suurendama armee isikkoosseisu ning formeerima uusi üksusi, ütles Kaitseliidu peastaabi ülem kolonel Eero Rebo.”
Kaitseministeerium kirjutas 20. aprillil: “Valitsus toetas neljapäeval oma esimesel kabinetinõupidamisel kaitseminister Hanno Pevkuri otsust saata Ukrainale hädavajalikku suurtüki laskemoona, mis on osa Eesti algatatud Euroopa Liidu kokkuleppest saata Ukrainale miljon mürsku. Eesti uusim abipakett koosneb 155 mm mürskudest.”
Kas teade Venemaa sõjalise jõu taastumisest piiri taga ei peaks olema märguanne, et mürske tuleb kokku hoidma hakata? Või kavatsebki Kaitseväe juhataja Martin Herem jätkata meediaettekannetega, millised on Eesti võimsused võrreldes Venemaa omadega piiri taga?
Ukraina abistamine sõjas Venemaa vastu on kahtlemata õige tegu, aga Eestis kasutati seda pikemat aega ja kasutatakse nüüdki ära vaid võimupartei ja tema puudlite populaarsuse kergitamiseks, mis lubab eeldada, et Kallased-Pevkurid ei ole Ukraina osas siirad. Oma rahvale, kellelt nad niigi tühjenevates maapiirkondades kodu võtavad, nad lihtsalt vilistavad.
Reformierakonnale on Ukraina sõda lüpsilehm, millega oma kiiresti kaduvat mainet toita. Varem või hiljem tuleb see lõplikult välja, sest ainult Kaja Kallase hõigatavate loosungitega narratiivi elus ei hoia.
Kallase ihumeediasse kuuluv Delfi meedia juba kirjutab: “Kas sõja tulevik on rahu või verine patiseis? Kõik sõltub Ukraina kevadisest pealetungist. Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi võib olla sunnitud võtma vastu kompromissi, sõltumata sellest, kui hästi tema vägedel lahinguväljal läheb.”
Lugu kipub jällegi minema järjerubriiki “Helmedel on lõpuks alati õigus”. Sest kuigi Venemaa on meie peavaenlane ja Ukraina kaitseb kaude ühtlasi ka Eestit, on kaasaja sõdadel kombeks takerduda. Kui keegi suures hurraa-patriotismi laines sellele tähelepanu juhib, saab ta külge sada halba silti, kuid tegelikud korrektiivid tehakse siiski rinnetel.
Reformierakonnale jääb taas üks märk külge: kuidas üht tragöödiat oma võimulpüsimise huvides ära kasutati.
Uued Uudised


Lõuna-Eesti politsei tegeleb suure hulga kelmustegaLõuna-Eesti politsei tegeleb suure hulga kelmustega, mille kohta esitati kaebused reedel, 28. aprillil.
Reedel, 28. aprillil pöördus politseisse 23-aastane Tartumaa mees, kelle poole pöördus Facebooki kaudu tuttav, kes soovis rahalist abi Soomest Eestisse pääsemisel. Mees kandis raha Leedu ja Eesti kontodele, aga pole tuttavaga enam ühendust saanud. Kelmusega tekitatud kahju on 583 eurot.
28. aprillil pöördusid politseisse mitmed Tartumaa inimesed, kes said justkui Eesti maksu- ja tolliametilt sõnumi, et neil on maksmata trahvid või tasud. Sõnumi juures oli link ja sellele vajutades nõuti panka sisse logimisel autentimist. Pärast avastasid inimesed, et nende kontolt on raha kantud võõrastele kontodele. Inimesed kaotasid arvutikelmidele kokku 1380 eurot.
28. aprillil sai politsei teate, et 44-aastane Tartumaa mehe isikuandmeid kasutades on tema nimele vormistatud laenuleping summas 19 864 eurot.
28. aprillil sai politsei teate, et 34-aastane Tartumaa naine oli Facebook Marketplace’i kaudu ostu sooritades langenud kelmuse ohvriks. Naisele saadeti kullerteenuse link, mille inimene ära täitis ning seejärel tuli sõnum, et broneeritud on raha summas 1367 eurot. Naise kontolt läks võõrale kontole 64 eurot, aga ülejäänud broneeritud summa sai ta tagasi.
28. aprillil pöördus politseisse 27-aastane Viljandimaa mees, kes Facebook Marketplace’i kaudu ostu sooritades langenud kelmuse ohvriks. Mees soovis osta mängukonsooli PlayStation 5 ja leppis müüjaga kokku, et konsool saadetakse posti teel ning ülekanne tehakse kahes osas. Mees kandis pool summast ära, aga pole pärast seda enam müüjaga ühendust saanud ja konsool pole samuti ostjani jõudnud. Kelmusega tekitatud kahju on 320 eurot.


Perevägivalla ohvrid kogevad sunnitud lepitusel uuesti vägivalda ja saavad veel kohtuski peksa«Mees oli ohvrit väga julmalt peksnud, samal ajal kui tema kolm poega olid hirmunult tagatoas voodi all. Aga perelepitaja sundis naise vägivallatsejaga ikkagi ära leppima, öeldes, et kuhu sa lähed siis,» meenutas sotsioloog Iris Pettai üht juhtumit, kus ohvrit sunnitakse ametlikult vägivallatsejaga suhtlema. «Ohvrisse suhtutakse lugupidamatult, tehakse kohatuid märkusi tema välimuse või käitumise kohta. Süüdistatakse, et kannatanu ise kutsus juhtunu esile ja on ära teeninud selle, mil viisil temaga käituti,» lisas sotsiaaltöötaja Heidy Heinla.
Eestis pole erandlik, kui sõna otseses mõttes läbipekstud naist kohtusaalis mõnitatakse ning menetluse käigus on ta sunnitud ka vägivallatsejaga suhet parandama.
Lähivägivalla suhte ohver Margit (nimi muudetud) rääkis, et on kogenud sama, mis paljud saatusekaaslased. «Perelepitaja mõnitas mind mehe juuresolekul seansi jooksul,» ütles ta. «Ka kohtunik alandas mind kohtusaalis, kuulutades, et haridustaseme tõttu ei ole ma võimeline kohtule ise vastama ja vajan seepärast esindajat. Tegemist oli pedofiiliga ja füüsilise vägivallatsejaga. Mees pääses aga kõigest puhtalt. Kohtus, politseis ja lastekaitses anti teada, et mees on tubli isa ja hoolib oma lastest. Peale seda, kui me koos vägivallatseva mehega psühholoogi juures käisime, sain teda, et me peaksime ikka veel proovima, kuna mees rääkis psühholoogi juures nii ilusti, kui väga ta mind armastab.»
Ingrid on üks tuhandetest naistest Eestis, kes on tänu ohvriabi teenusele lahkunud edukalt suhtest, mis kätkes endast emotsionaalset terrorit ja füüsilist vägivalda. Naine oli otsustanud, et ühine elu vägivallatsejaga on seljataga, kuid pöördus ühist last puudutavates küsimustes kohtu poole – seal aga leiti, et tal tuleb hakata endise kaaslasega taas asju ajama ja jagama.
Paljude anonüümseks jäävate naiste lood avaldati mullu taasohvristamise teadustöös. Eesti avatud ühiskonna instituudi juhataja, sotsioloog Iris Pettai rääkis, et ta kohtus mõned aastad tagasi ühe ohvriabi tippspetsialistiga, kellel oli töös ligikaudu 400 lepitust. «Ta ütles, et neid peresid polegi niisama lihtne lepitada. Ühes viimases juhtumis oli mees ohvrit väga julmalt peksnud, tema kolm poega olid samal ajal hirmunult tagatoas voodi all. Aga perelepitaja suutis ikkagi nad ära lepitada, öeldes naisele, et kuhu sa lähed siis,» rääkis Pettai.
Vandeadvokaat Tambet Laasik ütles, et meil tehakse küllalt palju kampaaniad, kus öeldakse, et meil kõigil on õigus vägivallatule elule ja õigus saada kaitset. «See pole aga see, millega ohvrid iga päev kokku puutuvad,» märkis ta. «Kurb on näha, et sõna otseses mõttes läbipekstud inimesi sunnitakse pöörduma kohtusse, kus nad saavad uuesti piltlikult peksa.»
Kaitsjad annavad halvale vaid hoogu juurde
Mustamäe sotsiaalhoolekande vanemspetsialisti Heidy Heinla sõnul tähendabki taasohvristamine, et ohvrit traumeeritakse abiandmise käigus uuesti. «Seda võivad teha näiteks riigi pakutavad tugistruktuurid, kohus, politsei, meditsiinitöötajad,» lausus ta. «Teisalt on oluline ka inimese isiklik tugivõrgustik ja see, kuidas lähedased temasse ja temaga juhtunusse suhtuvad.»
Ohvreid sunnib kogetut julmusi üha uuesti üle elama nende lõppematu taasküsitlemine ning eri teenusepakkujate vähesed teadmised perevägivallast. Heinla sõnul ei tohiks kannatanut kindlasti vägivallatsejaga suhtlema sundima. «Paljud spetsialistid nagu ei teakski õieti, mis asi on lähisuhtevägivald,» lausus ta. «Ohvrisse suhtutakse lugupidamatult, tehakse kohatuid märkusi tema välimuse või käitumise kohta. Süüdistatakse, et kannatanu ise kutsus juhtunu esile ja on ära teeninud selle, mil viisil temaga käituti.»
Heinla sõnul taasohvristab kannatanuid ka meie kohtusüsteem. «Kohtu korraldustega sunnitakse kannatanuid vägivallatsejaga suhtlema,» rääkis ta. «Ka vandeadvokaat Tambet Laasik on osutanud sellele, et isik, kes on kuriteo toime pannud, ei pea muretsema sellepärast, et tema tsiviilõigused saaksid kuidagi kahjustada. Tema hooldusõigus jääb kohtu korraldusel kehtima. Praegu saavad vägivallatsejad kasutada kohtuid legaalse väljapressimise viisina.»
Spetsialisti sõnul on see, kuidas institutsioon või ka lähikondsed ohvrisse suhtuvad, eriti oluline. Sest kui inimesel puudub igasugune võimalus väljapääsuks, siis ta ei otsigi enam abi. Paraku saab kuritegu niimoodi jätkuda. «Seepärast on tohutult oluline, et me ei taasohvristaks kannatanut,» lausus ta. «Õiguskaitsesüsteemis on ohvri kohtlemise puhul hästi tähtis, et ohver ei loobuks abi otsimisest, et ta leiaks seda ega oleks pettunud. See tekitab inimestes tohutut frustratsiooni ja üldise tagasilöögi.»
Ütle välja, et kardad vägivaldset meest!
Vägivallaohver Ingrid lausus, et ühiskonna surve lepituseks on väga kõrge. «Kuid see on psühholoogiliselt väga keeruline, kui sinu vastas on vägivaldne inimene,» märkis ta. «Kui kohtust tuleb soovitus, et peab ikkagi otsima lepitust, siis polnud mingit oskustki ja soovi seda lepitust otsida. Lepitus ei töötanudki.»
Laasiku sõnul surutakse lepitustesse need, kes ei peaks seal olema. «Kohtunikul ei ole paari lepitusse suunates sellest protsessist väga palju informatsiooni: Selleks võib kohtule avalduse esitada ka vägivaldne pool.»
Eesti naiste varjupaikade liidu juht Eha Reitelmann julgustab naisi kohtunikule jt enda olukorrast rääkima. «Oleme ka kuulnud, et ohvrit survestatakse minema lepitusele. Küsime siis üle, et kas ütlesite, et ei tunne ennast turvaliselt ja kardate. Siis aga tuleb välja, et naised ise ei ole seda öelnud,» lausus ta.
Lepitusega survestamine on spetsialistide sõnul vaid üks tahk laiemast pildist. Pettai sõnul on nii lähenemiskeelu taotlemine, tekkinud kahju nõudmine kui ka muud võimalused olla vägivallatsejast eraldi pigem kesised. «Peredes, kus vägivald on juba aset leidnud, tuleb hoida väga teraselt pilku peal,» märkis ta. «Sekkuda tuleb juba varakult. Mitte aga alles siis, kui naine on vigaseks pekstud või lapsed traumaga üles kasvanud. Me vaatame praegu jõuetult pealt, mis toimub.»
Eesti perevägivallaga esirinnas
Ka ei tohiks ametlikul tasandil sundida kannatanut üht või teist otsust vastu võtma, väites, et vastasel juhul ei leita asjale üldse mingit lahendust. «Puudulike teadmistega spetsialist võib teha asja veel hullemaks,» rääkis Heinla. Spetsialist nentis, et ülikoolides koolitatavatele sotsiaaltöötajatele praegu vastavaid teadmisi ei anta. «Selliste teadmistega, mis kõrgkoolist saab, ei ole paraku praegu võimalik neid asju lahendada.»
Värskes Istanbuli konventsiooni rakendumise Eestis uuringus nähtub, et oleme lähisuhtevägivallas Euroopas esinumbriks. Üks põhjus peitubki meie seadusandluses. Näiteks kui ohvri lähedane soovitab tal suhte vägivallatsejaga lõpetada, siis mõnel juhul meie seadus nii ei arva. «Perevägivald tuleb seadusega kriminaliseerida,» nentis Heinla. «Üks põhilisi taasohvristamise põhjuseid on praegu selles, et ametnik nendib: mul on teist väga kahju, aga ma ei saa teie heaks ka midagi teha. Puudub vastav seadus. Ja kannatanu probleem jääbki lahenduseta. Ohver peab selle teadmisega aga edasi elama ning kuritegu saab jätkuda.»
Kolm aastat tagasi koguti Rahvaalgatuse keskkonnas allkirju ka petitsioonile, mis nõudis paremaid seadusi, et kaitsta lähisuhtevägivalla ohvreid. «Praegu puuduvad täielikult seadused kahe vägivallaliigi – emotsionaalse ja majandusliku – osas,» oli seal kirjas. «Nõuame põhjaliku seaduse loomist, mis puudutaks kõiki lähisuhtevägivalla liike ja viiks meid lähemale vägivallatule tulevikule.» Paraku kogus see vaid ligemale pool tuhat häält ega läinud kunagi riigikogule esitamiseks.
Spetsialisti sõnul on lähisuhtevägivalla kuritegude arv vähenenud vaid nendes riikides, kus võetakse vastu konkreetsed seadused selle valdkonna reguleerimiseks. «Lähisuhtevägivald on raske kuritegu, mis võib lõppeda ohvri surmaga ja lisaks veel paljude rikutud eludega,» ütles Heinla. «Kui me ei lõpeta vägivallaringe, lähevad need lihtsalt edasi. Ei ole nii, et vanemad surevad eest ära ja ühiskond muutub: laps on ju omandanud neilt juba teatava käitumismustri. Kuni vägivallaringi ei murta, see muster jätkub ja kandub põlvest põlve edasi. Ei ole nii, et küll see uuem põlvkond tuleb parem – kui me midagi olukorra muutmiseks ei tee, siis tuleb see täpselt samasugune nagu eelminegi.»
Käed vajuvad jõuetult rippu
Perelepituse teenust rakendatakse Eestis sagedamini lahkuläinud lastevanemate puhul, leidmaks ühiseid lahendusi lapsi puudutavates küsimustes. Kui üks lapsevanem nendes küsimustes kohtusse pöördub, siis tavaliselt tuleb neil eelnevalt käia perelepitaja juures. Et aga vägivaldse suhte puhul võib niisugune teenus ohvrile osutuda hoopis ohtlikuks, siis neil puhkudel perelepitust ei rakendata. Vähemalt nii ütleb teooria.
Heinla on Eestis toimuvat taasohvristamist kannatanute seas läbi viidud küsitluste ja saadud vastuste analüüsimise käigus ka põhjalikult uurinud. Tema sõnul vajuvad käed ohvrite lugusid kuuldes jõuetult rippu, kui saab selgeks, kui vähe on ka praegu isegi ametnike ja spetsialistide seas lähisuhtevägivalla alased teadmised levinud. Abi leidmine on seetõttu raske.
Taasohvristamise põhjustena loetles Heinla veel ohvrite abistamiseks mõeldud teenuste puudulikkust, piki menetlusprotsesse ja raha vähesust. «Paljud teenused, nagu näiteks lähenemiskeeld, ei pruugi ühel või teisel põhjusel tegelikult leevendust tuua,» nentis ta.
Pettai sõnul on Eestis vaja Istanbuli konventsiooni rakendamisega jõulisemalt ja julgemalt edasi minna. See aga ei tähenda, et praegune süsteem üldse ei toimi. Nii nagu Ingrid, on tuhanded naised saanud ebaturvalisest suhtest pääsemisel abi turvakodudest, varjupaikadest, politseist ja ka kohtult. Riikliku perelepitamise eesmärk on jõuda kokkulepeteni lapsi puudutavates küsimustes.
Kust saada abi või kuhu vägivallast teatada?
• Kui satud ise hätta või kuuled naabrite juurest sõimu, appihüüdeid, näed vägivalla kasutamist, helista hädaabinumbril 112.
• Esmast kriisinõustamist pakub ööpäev läbi tasuta ohvriabi kriisitelefon 116 006. Sinna võib pöörduda ka anonüümselt. Abi saab eesti, vene ja inglise keeles.
• Tugitelefon 1492 on ööpäev läbi avatud (anonüümne) lühinumber naistele, kes on kogenud füüsilist, vaimset, majanduslikku ja/või seksuaalset vägivalda.
• Tallinna lastekodu ema ja lapse turvakodu, tel 5347 9001 (24h). Abivajajad saavad pöörduda otse või elukohajärgse sotsiaalhoolekande osakonna kaudu. Info www.tallinnalastekodu.ee
• Tallinna laste turvakeskuse ema ja lapse turvakodu, tel 657 2479 ja 501 5063.
• Naiste tugikeskuse teenuse raames pakutakse igas maakonnas nii ööpäevaringset esmast ärakuulamist ja infot kui ka põhjalikumat juhtumipõhist nõustamist, vajadusel psühholoogilist ning juriidilist tuge ning turvalist majutust nii naisele kui ka lastele. Info:/www.palunabi.ee/naiste-tugikeskused
• Ööpäevaringne vastuvõtt majutusüksusesse ja esmane kriisinõustamine: MTÜ Tallinna Naiste Kriisikodu, tel 526 4697, www.naisteabi.ee, e-post tallinn@naisteabi.ee
• Eesti naiste varjupaikade liidu Tallinna naiste tugikeskus, tel 5757 0911, www.naisteliin.ee, e-post tallinnanaistetugi@gmail.com
• Tallina psühholoogiline kriisiabi, tel 631 4300, E,T,K kl 12-19; N,R kl 15-19.
• Vägivallast loobumise tasuta tugiliinile 660 6077 saavad helistada nii vägivallast loobujad, nende lähedased kui ka vägivallatsejatega kokku puutuvad spetsialistid. Kõnedele vastatakse tööpäeviti kl 10-16, abi osutatakse eesti, vene ja inglise keeles. Pöördudes saab jääda anonüümseks, kuid kui kõne käigus selgub hädaohuolukord, edastab nõustaja info numbrile 112.
]]>


PÄEVA TEEMA | EVEA juht: väikestele terendab surmahoop. Kas koalitsioon ikka teab, kes ja miks Eestis alampalka maksab?Lugedes värsket koalitsioonilepingut, ning ettevõtjana loomulikult eriti põhjalikult peatükki „Majanduskasv ja innovatsioon“, muutub meel algul päris rõõmsaks. No kellel saaks midagi olla selle vastu, et valitsus juhib ja arendab innovatsiooni ökosüsteemi süsteemselt.Pisut arusaamatuks jääb, mis imetööriistad on innovatsioonitrepp ja rohetrepp, mis peaksid aitama ettevõtetel hinnata innovatsioonimahukust ja keskkonnajalajälge ning tõsta seeläbi konkurentsivõimet. Aga pole hullu – küllap selgub töö käigus ka nende treppide kohta rohkem. Investeeringud teadus- ja arendustegevusse on samuti riigi arengu seisukohalt mõistlik valik.Edasi lugedes muutub aga meel morniks. Ühest küljest, kui avalikus sektoris kehtestada 2027. aastaks alampalga tasemeks 60% mediaanpalgast, on see ju hea. Igaühele tema töö eest inimväärne tasu.Kui aga lugeda, et koalitsiooni eesmärk on 2023. aasta mais (nüüd kohe!) sõlmida kolmepoolne hea tahte kokkulepe ametiühingute ja tööandjatega, et alampalk jõuaks 2027. aastaks 60%-ni mediaanpalgast ning et alampalk kasvaks keskmisest palgast kiiremini, siis tekib küsimus – kas koalitsiooniläbirääkimiste laua taga istujad ikka teavad, kuidas Eestis alampalga kokkulepe sünnib, ning kes on tegelikult need, kes Eestis alampalka maksavad ja miks nad seda teevad?Iseenesest inimlik ja lausa hädavajalik on likvideerida palgavaesus ning lausa piinlik peaks olema ettevõtjatel sellega mitte nõustuda.Kui aga teemat pisut analüüsida, siis paratamatult jõuame küsimuseni – kas seatud eesmärk on tegelikult alampalka maksvatele ettevõtetele jõukohane ning kas see ka päriselt aitab madalapalgalisi?Ning mis kõige olulisem – kas kolmepoolse kokkuleppe sõlmimisel on laua taga tegelikult puudutatud isikud – väikeettevõtjad ning nende töötajad?Tuleb tunnistada, et nii, nagu sageli, on ka selle teema puhul üks mootoreid ilmselt „populistlik punktivõtmine“. Nimelt on koalitsiooniläbirääkijad jätnud kahjuks tähelepanuta paar olulist pisiasja:Esiteks, töötasu (sh alampalga) tõstmise vältimatu eeldus on tootlikkuse tõus – vastasel juhul see pidu kaua ei kesta ja töökohad kaovad sootuks.Teiseks, tänaseid läbirääkijaid ehk neid, keda riik loodab survestada neile sobivat alampalga kokkulepet sõlmima, alampalk sisuliselt ei puuduta.Enamik ametiühinguliikmeid on nimelt suurte ettevõtete ja avaliku sektori ettevõtete töötajad ja riigiteenistujad. Samuti ei ole alampalk allpool viidatud uuringu kohaselt Eesti Tööandjate Keskliidu (valdavalt suuri ettevõtteid esindav organisatsioon) liikmetele oluline teema.Küll aga on sellest otseselt puudutatud niigi keerulisemas olukorras olevad väikesed ja keskmised ettevõtjad, kes moodustavad üle 99% kõigist tegutsevatest ettevõtetest, annavad ligi 90% erasektori tööhõivest ning maksavad 75% töötasudest ja töötasumaksudest.Jah, loomulikult on alampalga tõstmise mõju laiem – nimelt veab alampalga tõus ülespoole ka need palgad, mis alampalgast pisut suuremad – ehk alampalga järsu tõstmise eesmärk on ilmselt üleüldine palgatõus (mis tänasel päeval kõigile inimlikult mõistetav).Kui aga prooviks vaadata lähemalt – sotsiaalministeerium viis aastatel 2020-2021 koostöös Tartu Ülikooliga läbi uuringu „Alampalga mõju Eesti sotsiaalmajanduslikule arengule“.Sellest ilmnes, et alampalga saajate hulk on Eestis olnud stabiilselt ca 21 000 ning alampalka maksavad peamiselt mikro- ja väikeettevõtted.Seejuures on väga suur hulk alampalga saajaid ettevõtjad ise. Ooüütajad? Maksupetturid? Tegelikult saab enamik väikeettevõtjaid endale korralikku palka lubada alles siis, kui ettevõte on „sisse töötatud“, töötajatele palgad makstud ja klientide ees kohustused täidetud.Arvestades, et just mikro- ja väikeettevõtetel on lõputute kriiside (koroonakriis ja sellest tingitud ettevõtete sulgemised; energiahindade kolossaalne tõus jms) tõttu nagunii hing niidiga kaelas, tuleb just kriisides hoolega kaaluda ka positiivse ja üllana näiva alampalga (ja sellega seoses ka teiste töötasude) tõstmisega seotud mõju ettevõtetele.Nimelt kõneleb sama uuringu kokkuvõte selgelt, et alampalga tõstmine kasvatab oluliselt ettevõtete tööjõukulusid. See tähendab, et alampalga järsk tõstmine võib niigi raskes olukorras olevatele (eriti just väikestele) tööandjatele anda surmahoobi või tähendada lihtsalt töökohtade kaotamist.Eraldi küsimus on, kuidas alampalga kokkulepet sõlmida?Oleme aastaid rääkinud, et väikeettevõtjad tuleb kaasata sellesse protsessi. Muidu on nii, nagu suure Peetri ja väikese Peetriga: alampalga tootlikkust mittearvestava tõusuga sööme väiksema veli leivakoti tühjaks (kõik need muud maksutõusud võtame ka juurde lisaks alampalga tõusule) ning siis on probleem lahendatud. Tsiteerides üht tublit järelevalveametnikku, kelle nime ega tööandjat ma siinkohal ei nimeta: „Pane kinni oma ettevõte, kui hakkama ei saa!“Veel üks aspekt, mida lugupeetud läbirääkijad näivad unustavat, on meie alampalga eriline staatus. Nimelt on Eestis alampalgaga seotud mitmed riiklikud hüvitised, makstavad maksed ning sotsiaalmaksu alampiir.Seega mõjutab alampalga suurus oluliselt nii inimeste väljaminekuid (loe: kõrgem lasteaiatasu jms) kui ka riigieelarvest tehtavaid kulutusi: vanemahüvitise miinimummäär, lapsepuhkuse tasu, minimaalne haigus- või hooldushüvitis, kui hüvitise saaja eelmisel kalendriaastal ei töötanud jms.Samuti on alampalgaga osaliselt seotud näiteks tööandja makstav õppepuhkuse tasu. Osaliselt lubab koalitsioonileping neid probleeme lahendada, aga paljud mured jäävad siiski õhku.Uue, õiglase aga samas ettevõtjatele jõukohase alampalga numbrit on praegu keeruline välja öelda, küll aga on hädavajalik, et juba käesolevast aastast lepitakse alampalka kokku nii, et arutelusse on kaasatud ka need, keda see reaalselt puudutab, ehk väikeettevõtjad (läbi oma esindusorganisatsiooni EVEA).Täna lepivad alampalga kokku riigi poolt meelevaldselt valitud ja „igaveseks ajaks“ seaduse tasemel põlistatud sotsiaalpartnerid, kes esindavad tegelikult vaid väikest osa Eesti tööandjatest ja töötajatest, ning on tõenäoline, et neil pole piisavaid teadmisi või soovi arvestada teiste puudutatud gruppidega.Seetõttu olen väikeettevõtjana ja EVEA juhina seda meelt, et alampalga riigi survemeetodiga tõstmise asemel peaks riik kõigepealt loobuma alampalgalt tulumaksu kasseerimisest ning sellest võidaksid kõik maksumaksjad. Eriti tuntav oleks see väikesepalgalistele.Teise sammuna peaks alampalgast lahti siduma erinevad maksed ja tasud ning sotsiaalmaksu alammäära. See annaks tuntava ja kiire efekti nii töötegijatele kui tööandjatele. Kolmanda sammuna tuleb riigi sotsiaalpartnerite ringi laiendada ning kaasata ka väikeettevõtjad neid puudutavate oluliste otsuste tegemisse.Erakondade seisukohad (ning soov head teha) on mõistetavad, kuid siiski ei saa ka inimlikus plaanis heade kokkulepete puhul ära unustada, et ettevõtete majanduslik võimekus ei tõuse lihtsalt heade või inimlike soovide najal ning eriti just kriisiaegadel ei tule ettevõtjate raha „seina seest“.Tööandjad saavad maksta ikkagi jõukohast palka - kui palk ei ole jõukohane, siis tuleb töökohad koondada. Ja väikeettevõtjatele eksisteerimiseks vajaliku hapniku ära võtmine ei aita suuremas plaanis kuidagi üldist heaolu parandada.Seega jääb soovida vaid kainet mõistust ja kõiki osapooli kaasavaid arutelusid!


Kaubandus-tööstuskoda: maksumuudatuste kõrval tuleks piirata ka avaliku sektori kulutusiEesti Tööstus-Kaubanduskoja hinnangul tuleks maksumuudatuste kõrval üle vaadata ka avaliku sektori kulutused.Koda nõustub seisukohaga, et riigi rahanduslik olukord vajab korrastamist ning tõenäoliselt nõuab tänane julgeolekuolukord lisavahendeid, mis omakorda võib tähendada teatud osas maksukoormuse tõusu, kuid samas ollakse seisukohal, et maksumuudatusi ei saa teha kiirustades. Samuti ei tohi Koja hinnangul eirata kokkulepitud ning demokraatlikule õigusriigile kohaseid protseduure, sh mõjude igakülgset hindamist ning samavõrd oluline on saada ka aru, milliste meetmetega kavatseb valitsus maksubaasi laiendada ja majandust elavdada, sest maksude tõstmine ja maksukoormuse suurendamine seda kindlasti ei taga.Krediidiasutuste maksutõus vajab rohkem aegaTulumaksuseaduse eelnõu kohaselt kohaldub 2025. aastast krediidiasutuste avansilistele maksetele 22%-line määr senise 14%-lise määra asemel.Kaubanduskoja tagasiside: kindlasti ei tohi krediidiasutuste avansiliste maksetega seotud muudatust menetleda kiirkorras ja ilma mõjuanalüüsita. Koda on sellele muudatusele ka sisuliselt vastu ning näeb, et üldiselt tuleks selle muudatusega seotud punktid jätta eelnõust välja. „Alternatiivina pakume välja lahenduse tunnistada tulumaksuseaduses kehtetuks krediidiasutuste avansiliste maksetega seotud sätted. Sellisel juhul kehtiks krediidiasutustele edaspidi samad reeglid nagu teistele ettevõtetele.“ Koja hinnangul oleks selline muudatus oleks kooskõlas ka Tulumaksuseaduse eelnõu eesmärgiga kaotada tulumaksuseadusest erisusi ning muuta tulumaksusüsteem ühetaolisemaks ja lihtsamaks.Koja sõnul kehtestati avansiline tulumaksumäär krediidiasutustele just 14% kahel põhjusel. Esiteks, kehtivad krediidiasutuse suhtes kapitaliadekvaatsuse reeglid, mis ei võimalda kogu teenitud kasumit dividendina välja maksta. Reeglina on maksimaalne dividendi määr suurusjärgus kuni 70% teenitud kasumist. Arvestades kehtivat tulumaksumäära 20% on maksumäär 14% kooskõlas väljamakstava dividendi osakaaluga kasumis (20% * 0,7). Teiseks põhjuseks oli 14%-line maksumäär regulaarselt makstavale kasumile. Kui nüüd TuMS eelnõuga kaotada ära 14%-line maksumäär regulaarselt makstavale kasumile, siis esimene põhjus jääb endiselt alles, et mitte tõsta krediidiasutuste avansilise tulumaksu määra. „Meile valmistab ka muret, et Rahandusministeerium soovib seda muudatust menetleda kiirkorras, kuigi selleks puudub sisuline vajadus, sest vastavad sätted jõustuvad eelnõu kohaselt alles 2025. aasta algusest.“ Kiirkorras muudatuse ei võimalda teha põhjalikku mõjuanalüüsi. Seda kinnitab ka Tulumaksuseaduse eelnõu seletuskiri, mille kohaselt on plaanitava muudatuse mõju ulatus riigieelarvele väga suur, kuid mõju reaalselt tekkivat suurust ei ole üldse analüüsitud ega hinnatud. „Juhime tähelepanu sellele, et see muudatus ei mõjuta vaid krediidiasutusi, vaid muudatuse mõju avaldub ka laiemalt kogu ettevõtlussektorile,“ märkis Koda.Aktsiisitõus on liiga kiireAlkoholi aktsiisimäära soovitakse eelnõu kohaselt tõsta järgneval kolmel aastal alates 2024-ndast 5% aastas. Aktsiisitõusu plaanitakse 2024. aasta 1. jaanuariks. Kaubanduskoja tagasiside: teeme ettepaneku muuta eelnõud selliselt, et alkoholi aktsiisitõusud toimuksid 1. jaanuari asemel 1. märtsil. Aasta algus on aga alkoholitootjate ning turustajate jaoks kõige töömahukam ajaperiood, sest detsembris toimub suurem ettevarumine. „Oleme seisukohal, et alkoholi aktsiisitõus aasta alguses võib viia olukorrani, kus tekib järsult vähenev tootmisvajadus esimeses kvartalis tulenevalt aastalõpus toimunud lõpumüükidega,“ arvab Koja esindaja. Järsult vähenev tootmisvajadus vähendab tööjõu vajadust ning paneb ettevõtted ning nende töötajad raskesse olukorda ja seega oleks Koja hinnangul võimalik seda tagajärge vältida. Palume Rahandusministeeriumil põhjalikult üle vaadata alkoholi aktsiisitõusu mõju piirikaubandusele. Koda leiab, et piirikaubandus Soomega on olnud Eestile oluline tuluallikas, kuid 5%-line aktsiisitõus järgneval kolmel aastal ei pruugi endaga kaasa tuua loodetud suurema lisatulu laekumist, kui see toob endaga kaasa soomlastele müüdava alkoholi vähenemise. „Meile jääb ka ebaselgeks, kas Rahandusministeerium on 5%-lise aktsiisimäära kehtestamisel arvestanud seda, et tõuseb ka käibemaks ning koosmõjus tingib see suurema hinnatõusu, mis omakorda soodustab ka piirikaubandust.“ Kuna Läti aktsiisimäärad on jätkuvalt madalamad kui Eesti omad, siis on tõenäoline, et arvestades hinnatõuse, leiavad inimesed võimalusi, et soetada kaupu soodsamalt ning seega on valmis ostma ka alkoholi Lätist, kus see on odavam. „Käitumuslike mõjude hindamiseks tuleb ilmselgelt vaadelda maksusüsteemi muutuseid tervikuna – st, et alkoholiaktsiisi tõus ei pruugi üksinda tuua kaasa negatiivseid muutuseid, kuid koosmõjus teiste aspektidega võib mõju osutuda kordades suuremaks (juba täna käiakse näiteks ehitusmaterjale ja kütust ning toitu ostmas võimalusel Lätist ning käibemaksu või aktsiisitõus suurendaks selleks motivatsiooni veelgi),“ märgib Koja esindaja. Alkoholi aktsiisimäära tõus võiks toimuda üle-aasta 3%, et see ei omaks turule liiga järsku mõju ega vähendaks maksulaekumisi tulenevalt piirikaubanduse suurenemisest. Kaubanduskoda on seisukohal, et arvestades kõrget inflatsiooni ja planeeritavat käibemaksumäära 2-protsendilist tõstmist, on mõistlik alkoholi aktsiise tõsta korraga 3% ning seda üle-aasta. „Kuna viimastel aastatel on ettevõtete tegevust mõjutanud mitmed kriisid ja inflatsioon ning turg on pidanud kaasas käima kõigi muudatustega ja nendega kohanema, siis ei ole mõistlik iga-aastane 5%-line aktsiisitõus,“ kirjutab Koda oma selgituses. Üle-aastane 3%-line aktsiisitõus võimaldaks kasvatada maksulaekumisi, kuid sealjuures ei omaks see suurt hoopi piirikaubandusele.Avaliku sektori kulutused vajavad üle vaatamistKoda loodab, et rahandusministeerium ning teisedki ministeeriumid toovad välja lisaks maksumuudatustele ka ning rakendavad ka avaliku sektori kulutuste piiramise meetmeid. „Paraku näeme täna siiski vastupidist trendi, kus võimalike kokkuhoiukohtade asemel on ametnikud asunud kõrgendatud tempos lõpetama protsesse, millega otsustatakse erinevate mitmeaastaste kestvuskulude kokkuleppimine.“ Koja juhatuse esimehe poolt allkirjastatud dokumendis on tõdetud, et kohati näib, et võetud on eesmärk, enne võimalike kulude piiramist, otsustada ära võimalikult palju kestvuskulusid, mida hiljem tagasi ei oleks võimalik pöörata. „Loodame, et rahandusminister näitab siingi ülesse kindlameelsust ja piirab uute kulutuste võtmist, kui need ei ole avalike teenuste osutamise seisukohast kriitilised ning seab juba järgmise aasta eelarve koostamise osas eesmärgiks piirata poliitikakujundamise ja valitsemisega seotud keskvalitsuse töökohtade arvu vähemalt 20% võrra.“Samuti soovib Koda näha, et võrreldavas tempos esitataks ettepanekud juba kehtestatud maksude paremaks kokku kogumiseks ja maksuaugu vähendamiseks. „Oleme maksuhalduriga suheldes saanud aru, et selliseid ettepanekuid oleks nii ümbrikupalkade, majutusteenuste, käibemaksupettuste kui ka välisriigis registreeritud, kuid Eestis püsivalt kasutatavate sõiduautode osas. Loodame, et vastavad ettepanekudki jõuavad avalikkuse ette loetud päevade jooksul,“ oli märgitud tagasisides. Eesti Kaubandus-Tööstuskoda andis tagasisidet valitsuse maksumuudatusele ning kaasas analüüsi ka oma 3600 liikmesettevõtte mõtted. Koja arvamust teiste maksumuudatuste kohta loe siit.


Kelmid said ostuohvrilt kätte 320 eurotPolitsei algatas järjekordse kriminaalasja, mille puhul kaotas ohver raha Facebooki ostu-müügiplatvormi Marketplace kaudu. Seekord on kaotuse suurus 320 eurot.
Reedel pöördus Viljandis politseisse 27-aastane mees, kes oli langenud Facebooki Marketplace’is kelmuse ohvriks. Ta oli soovinud osta mängukonsooli PlayStation 5 ning leppinud müüjaga kokku, et see saadetakse posti teel ja ülekanne tehakse kahes osas. Poole summast oli ta ära maksnud, aga pärast seda pole ta müüjaga enam ühendust saanud ja konsool pole samuti temani jõudnud.
Marketplace’is levivate kelmuste eest on politsei aprillis mitu korda hoiatanud. Üks kelmide skeem näiteks näeb välja nii, et kauba ostjale või müüjale saadetakse kullerteenuse link, millele klikkides peab sisestama oma andmed: kas pangakaardi numbri, Mobiil-ID või Smart-ID koodid. Kui inimene on oma andmed sisestanud, kantakse mõne aja pärast tema kontolt summa võõrale pangakontole.
Näiteks soovis üks Jõgevamaal elav inimene osta Marketplace’i kaudu paarkümmend eurot maksvat korvtooli. Müüja saatis kulleri lingi, ostja pidi sisestama andmed ja tegema makse. Makse tuli allkirjastada Mobiil-ID-ga, aga korduvalt küsiti vale summat. Ostja proovis makset tühistada, aga hiljem selgus konto väljavõttest, et võõrastele oli kantud 2500 eurot.
Politsei soovitab kindlasti hoiduda PIN1- ja PIN2-koodi jagamisest. Neid ei tohi anda isegi pangale ega politseile. Kui PIN-i on juba jagatud, tuleb see kiiresti blokeerida. Võõralt inimeselt midagi ostes tuleks alati kontrollida internetist tema tausta. Politsei selgitusel kasutatakse ostu tegemiseks tihti nii-öelda fiktiivseid kontosid. Võõralt inimeselt ostmisega kaasneb alati risk ning müüjat ei tohi pimesi ja kontrollimata usaldada.


Kas koalitsioon ikka teab, kes ja miks Eestis alampalka maksab?ARVAMUSVEEBKui lugeda, et koalitsiooni eesmärk on 2023. aasta mais (nüüd kohe!) sõlmida kolmepoolne hea tahte kokkulepe, et alampalk jõuaks 2027. aastaks 60%-ni mediaanpalgast ning et alampalk kasvaks keskmisest palgast kiiremini, siis tekib küsimus, kas koalitsioon ikka teab, kuidas Eestis alampalga kokkulepe sünnib ning kes ja miks Eestis alampalka maksavad.Iseenesest on palgavaesuse kaotamine vajalik ja ettevõtjatel peaks olema lausa piinlik sellega mitte nõustuda. Kui aga teemat pisut analüüsida, siis jõuame järgmiste küsimusteni: kas seatud eesmärk on tegelikult alampalka maksvatele ettevõtetele jõukohane ja kas see ka päriselt aitab madalapalgalisi? Nimelt on koalitsiooniläbirääkijad jätnud tähelepanuta paar olulist pisiasja.Esiteks, töötasu (sh alampalga) tõstmise vältimatu eeldus on tootlikkuse kasv. Vastasel juhul see pidu kaua ei kesta ja töökohad kaovad sootuks.Teiseks, praeguseid läbirääkijaid ehk neid, keda riik loodab survestada neile sobivat alampalga kokkulepet sõlmima, alampalk sisuliselt ei puuduta.Enamik ametiühingu liikmeid on nimelt suurte ettevõtete ja avaliku sektori ettevõtete töötajad ja riigiteenistujad. Samuti ei ole alampalk Eesti tööandjate keskliidu (valdavalt suuri ettevõtteid esindav organisatsioon) liikmetele oluline teema.Tegelikud mõjualusedKüll aga on sellest otseselt puudutatud väikesed ja keskmised ettevõtjad, kes moodustavad üle 99% kõigist tegutsevatest ettevõtetest, annavad ligi 90% erasektori tööhõivest ning maksavad 75% töötasudest ja töötasumaksudest.Uuringu „Alampalga mõju Eesti sotsiaal-majanduslikule arengule“ järgi maksavad alampalka peamiselt mikro-ja väikeettevõtted. Seejuures moodustavad väga suure alampalga saajate hulga ettevõtjad ise. OÜ-tajad? Maksupetturid? Tegelikult saab enamik väikeettevõtjaid endale korralikku palka lubada alles siis, kui ettevõte on sisse töötatud, töötajatele palgad makstud ja klientide ees kohustused täidetud.Alampalga järsk tõstmine võib niigi raskes olukorras olevatele (eriti just väikestele) tööandjatele anda surmahoobi või tähendada töökohtade kaotamist.Eraldi küsimus on, kuidas alampalga kokkulepet sõlmida. Oleme aastaid rääkinud, et väikeettevõtjad tuleb kaasata sellesse protsessi.Uut, õiglast, aga samal ajal jõukohast alampalka on praegu keeruline öelda, küll aga on vajalik, et juba sellest aastast lepitaks alampalka kokku nii, et arutelusse on kaasatud ka need, keda see päriselt puudutab, ehk väikeettevõtjad (oma esindusorganisatsiooni EVEA kaudu). "Alampalka maksavad peamiselt väikeettevõtted. Suure alampalga saajate hulga moodustavad ettevõtjad ise."Ille Nakurt-Murumaa;ettevõtja, EVEA president


Kelmid said ostuohvrilt kätte 320 eurotPolitsei algatas järjekordse kriminaalasja, mille puhul kaotas ohver raha Facebooki ostu-müügiplatvormi Marketplace kaudu. Seekord on kaotuse suurus 320 eurot.
Reedel pöördus Viljandis politseisse 27-aastane mees, kes oli langenud Facebooki Marketplace'is kelmuse ohvriks. Ta oli soovinud osta mängukonsooli PlayStation 5 ning leppinud müüjaga kokku, et see saadetakse posti teel ja ülekanne tehakse kahes osas. Poole summast oli ta ära maksnud, aga pärast seda pole ta müüjaga enam ühendust saanud ja konsool pole samuti temani jõudnud.
Marketplace'is levivate kelmuste eest on politsei aprillis mitu korda hoiatanud. Üks kelmide skeem näiteks näeb välja nii, et kauba ostjale või müüjale saadetakse kullerteenuse link, millele klikkides peab sisestama oma andmed: kas pangakaardi numbri, Mobiil-ID või Smart-ID koodid. Kui inimene on oma andmed sisestanud, kantakse mõne aja pärast tema kontolt summa võõrale pangakontole.
Näiteks soovis üks Jõgevamaal elav inimene osta Marketplace'i kaudu paarkümmend eurot maksvat korvtooli. Müüja saatis kulleri lingi, ostja pidi sisestama andmed ja tegema makse. Makse tuli allkirjastada Mobiil-ID-ga, aga korduvalt küsiti vale summat. Ostja proovis makset tühistada, aga hiljem selgus konto väljavõttest, et võõrastele oli kantud 2500 eurot.
Politsei soovitab kindlasti hoiduda PIN1- ja PIN2-koodi jagamisest. Neid ei tohi anda isegi pangale ega politseile. Kui PIN-i on juba jagatud, tuleb see kiiresti blokeerida. Võõralt inimeselt midagi ostes tuleks alati kontrollida internetist tema tausta. Politsei selgitusel kasutatakse ostu tegemiseks tihti niiöelda fiktiivseid kontosid. Võõralt inimeselt ostmisega kaasneb alati risk ning müüjat ei tohi pimesi ja kontrollimata usaldada.
Pakutud Playstation 5 eest sai müüja 320 eurot ettemaksu ja seejärel kadus ta kaupa vastu andmata. YELIM LEE

MARKO SUURMÄGI


Elmar Vaher saab hüvitistKelmusele kaasaaitamise kahtlustuse saanud politseijuht Elmar Vaher saab mais teenistusest lahkudes ka 4667 eurot puhkusehüvitist. Siseministri otsusega makstakse politsei- ja piirivalveameti peadirektorile, politseikindral Elmar Vaherile teenistusest vabastamisel lõpparve, sh rahaline hüvitis kasutamata jäänud põhipuhkuse, s.o 16,7 päeva eest. Vaheri lõpparve maksmine tehakse 2. mai seisuga, selgitas siseministeeriumi kommunikatsiooninõunik Dan Lõhmus. Tema sõnul osutas palgaarvestuse teenust siseministeeriumi valitsemisalale riigi tugiteenuste keskus ja vastavalt sealt saadud infole on Elmar Vaheri puhkusehüvitis 4667,65 eurot bruto. SIIM RANDLA


Elmar Vaher saab hüvitistKelmusele kaasaaitamise kahtluse saanud politseijuht Elmar Vaher saab mais teenistusest lahkudes ka 4667 eurot puhkusehüvitist.
Siseministri otsusega makstakse politsei- ja piirivalveameti peadirektorile politseikindral Elmar Vaherile teenistusest vabastamisel lõpparve, sh rahaline hüvitis kasutamata jäänud põhipuhkuse, s.o 16,7 päeva eest. Vaheri lõpparve maksmine tehakse 2. mai seisuga, selgitas siseministeeriumi kommunikatsiooninõunik Dan Lõhmus. Tema sõnul osutas palgaarvestuse teenust siseministeeriumi valitsemisalale Riigi Tugiteenuste Keskus ja vastavalt sealt saadud infole on Elmar Vaheri puhkusehüvitis 4667,65 eurot bruto.


PRESSITEADE: Politsei- ja piirivalveameti peadirektorina alustab Egert BelitševPRESSITEADE
SISEMINISTEERIUM
03.05.2023

Politsei- ja piirivalveameti peadirektorina alustab Egert Belitšev
Kolmapäeval, 3. mail alustas Politsei- ja Piirivalveameti peadirektori
ametikohal teenistuskäiku Egert Belitšev. Seni juhtis Belitšev ameti
piirivalve osakonda ning täitis märtsist alates peadirektori kohuseid.
PPA peadirektor Egert Belitševi sõnul on politsei peamine ülesanne Eesti
inimeste turvalisuse tagamine ja selle töö mõõdupuuks usaldus politsei
vastu. „Turvalisuse üldpilt püsib hea, kuid väga selged murekohad on
netikelmused, sagenevad teated õhkrelva või stardipüstoliga inimestest
ning lähisuhtevägivald, millest teatamine küll vähenes, kuid pole
põhjust arvata, et reaalselt oleks koduseinte vahel löömist ja
ähvardamist vähemaks jäänud. Olulise ühiskondliku mõjuga raske
kuritegevuse puhul nagu rahapesu ja korruptsioon näeme ohtu järjest
suuremas konspireerimises ja tegevuse varjamises,“ kirjeldas ta.
PPA kui organisatsiooni kõige tähtsamaks väljakutseks peab Belitšev
piisava hulga töökäte leidmist ja hoidmist. „Sisekaitseakadeemia ja
politseikooli lõpetajate arv ei ole juba aastaid tasakaalus vabade kohtade
hulgaga ning tööjõu vajadus üha süveneb. See tähendab, et PPA peab
karjäärivalikut pakkudes olema veelgi konkurentsivõimelisem ning
mõtlema ka kriisiaegsele mehitatusele. Seoses Venemaa agressiooniga
Ukraina vastu tegid PPA kolleegid mullu ületundidena enam kui saja inimese
aasta töö ja see olukord ei ole jätkusuutlik,“ rõhutas Belitšev.
Belitševi sõnul on PPA suure tähendusega äge organisatsioon. "Politsei
tegutseb meeskonnana ja senise peadirektor Elmar Vaheri eestvedamisel on
ligi 4500 inimesest sellest saanud tugev ja tõhus tiim, millel on üks
eesmärk – olla Eesti inimeste jaoks parim politsei. Ametisse astudes
tunnen vastutust kõigi politsei töötajate aga ka kõigi Eesti inimeste
ees ja annan endast kõik, et meie riik oleks turvaline paik,“ ütles ta.
Siseminister Lauri Läänemets soovis uuele PPA peadirektorile jõudu,
teotahet ja uuenduslikku meelt. „Politsei- ja piirivalveameti uuele
peadirektorile on ootused suured, sest Eesti inimeste kõrget usaldust
ameti vastu tuleb välja teenida iga päev. Kahtlemata ei ole see kerge,
aga usun, et nii nagu PPA on viimastel aastatel suurepäraselt hakkama
saanud erinevate kriiside eesliinil tegutsedes, suudab amet Egert
Belitševi juhtimisel jätkuvalt kõrget taset hoida. Tänan Elmar Vaherit
tehtud töö eest. Selle tulemust kipume Eestis juba
iseenesestmõistetavalt võtma – meil on siin turvaline elada," ütles
Läänemets.
Siseminister Lauri Läänemetsa ettepanekul kinnitas Vabariigi Valitsus
Egert Belitševi PPA peadirektori ametikohale 12. jaanuari otsusega. Tema
ametiaeg kestab viis aastat kuni 1. maini 2028.
Egert Belitšev on töötanud üle 16 aasta migratsiooni ja piirivalve
valdkonnas. 2018. aastast juhtis Belitšev PPA integreeritud piirihalduse
bürood ning oli alates maist 2020 PPA peadirektori asetäitja piirivalve
alal. 2016. aasta oktoobrist kuni 2018. aasta jaanuarini oli Belitšev
justiits- ja siseasjade nõunik Eesti alalises esinduses Euroopa Liidu
juures Brüsselis.

Täpsem info:
Kersti Ringmets
kommunikatsiooninõunik
Siseministeerium
Tel 5870 7538
E-post kersti.ringmets@siseministeerium.ee<mailto:kersti.ringmets@siseminis
teerium.ee>


Politsei- ja piirivalveameti peadirektorina alustab Egert BelitševKolmapäeval alustas politsei- ja piirivalveameti peadirektori ametikohal teenistuskäiku Egert Belitšev, kes seni juhtis ameti piirivalve osakonda ning täitis märtsist alates peadirektori kohuseid.PPA peadirektor Egert Belitševi sõnul on politsei peamine ülesanne Eesti inimeste turvalisuse tagamine ja selle töö mõõdupuuks usaldus politsei vastu.
«Turvalisuse üldpilt püsib hea, kuid väga selged murekohad on netikelmused, sagenevad teated õhkrelva või stardipüstoliga inimestest ning lähisuhtevägivald, millest teatamine küll vähenes, kuid pole põhjust arvata, et reaalselt oleks koduseinte vahel löömist ja ähvardamist vähemaks jäänud. Olulise ühiskondliku mõjuga raske kuritegevuse puhul nagu rahapesu ja korruptsioon näeme ohtu järjest suuremas konspireerimises ja tegevuse varjamises,» ütles ta.
PPA kui organisatsiooni kõige tähtsamaks väljakutseks peab Belitšev piisava hulga töökäte leidmist ja hoidmist. «Sisekaitseakadeemia ja politseikooli lõpetajate arv ei ole juba aastaid tasakaalus vabade kohtade hulgaga ning tööjõu vajadus üha süveneb. See tähendab, et PPA peab karjäärivalikut pakkudes olema veelgi konkurentsivõimelisem ning mõtlema ka kriisiaegsele mehitatusele. Seoses Venemaa agressiooniga Ukraina vastu tegid PPA kolleegid mullu ületundidena enam kui saja inimese aasta töö ja see olukord ei ole jätkusuutlik,» rõhutas Belitšev.
Belitševi sõnul on PPA suure tähendusega äge organisatsioon. «Politsei tegutseb meeskonnana ja senise peadirektor Elmar Vaheri eestvedamisel on ligi 4500 inimesest sellest saanud tugev ja tõhus tiim, millel on üks eesmärk – olla Eesti inimeste jaoks parim politsei. Ametisse astudes tunnen vastutust kõigi politsei töötajate aga ka kõigi Eesti inimeste ees ja annan endast kõik, et meie riik oleks turvaline paik,» ütles ta.
Siseminister Lauri Läänemets soovis uuele PPA peadirektorile jõudu, teotahet ja uuenduslikku meelt. «Politsei- ja piirivalveameti uuele peadirektorile on ootused suured, sest Eesti inimeste kõrget usaldust ameti vastu tuleb välja teenida iga päev. Kahtlemata ei ole see kerge, aga usun, et nii nagu PPA on viimastel aastatel suurepäraselt hakkama saanud erinevate kriiside eesliinil tegutsedes, suudab amet Egert Belitševi juhtimisel jätkuvalt kõrget taset hoida. Tänan Elmar Vaherit tehtud töö eest. Selle tulemust kipume Eestis juba iseenesestmõistetavalt võtma – meil on siin turvaline elada,» ütles Läänemets.
Siseminister Lauri Läänemetsa ettepanekul kinnitas Vabariigi Valitsus Egert Belitševi PPA peadirektori ametikohale 12. jaanuari otsusega. Tema ametiaeg kestab viis aastat kuni 1. maini 2028.
Egert Belitšev on töötanud üle 16 aasta migratsiooni ja piirivalve valdkonnas. 2018. aastast juhtis Belitšev PPA integreeritud piirihalduse bürood ning oli alates maist 2020 PPA peadirektori asetäitja piirivalve alal. 2016. aasta oktoobrist kuni 2018. aasta jaanuarini oli Belitšev justiits- ja siseasjade nõunik Eesti alalises esinduses Euroopa Liidu juures Brüsselis.


Politsei- ja piirivalveameti peadirektorina alustab Egert BelitševTALLINN, 3. mai, BNS - Politsei- ja piirivalveameti (PPA) peadirektori ametikohal alustab kolmapäevast teenistuskäiku Egert Belitšev, kes seni juhtis PPA piirivalve osakonda ning täitis pärast ameti senise juhi Elmar Vaheri kriminaaluurimise alla sattumist alates märtsist peadirektori kohuseid.
Belitševi sõnul on politsei peamine ülesanne Eesti inimeste turvalisuse tagamine ja selle töö mõõdupuuks usaldus politsei vastu. „Turvalisuse üldpilt püsib hea, kuid väga selged murekohad on netikelmused, sagenevad teated õhkrelva või stardipüstoliga inimestest ning lähisuhtevägivald, millest teatamine küll vähenes, kuid pole põhjust arvata, et reaalselt oleks koduseinte vahel löömist ja ähvardamist vähemaks jäänud. Olulise ühiskondliku mõjuga raske kuritegevuse puhul nagu rahapesu ja korruptsioon näeme ohtu järjest suuremas konspireerimises ja tegevuse varjamises,“ kirjeldas ta.
PPA kui organisatsiooni kõige tähtsamaks väljakutseks peab Belitšev piisava hulga töökäte leidmist ja hoidmist. „Sisekaitseakadeemia ja politseikooli lõpetajate arv ei ole juba aastaid tasakaalus vabade kohtade hulgaga ning tööjõu vajadus üha süveneb. See tähendab, et PPA peab karjäärivalikut pakkudes olema veelgi konkurentsivõimelisem ning mõtlema ka kriisiaegsele mehitatusele. Seoses Venemaa agressiooniga Ukraina vastu tegid PPA kolleegid mullu ületundidena enam kui saja inimese aasta töö ja see olukord ei ole jätkusuutlik,“ rõhutas Belitšev.
Belitševi sõnul on PPA suure tähendusega äge organisatsioon. "Politsei tegutseb meeskonnana ja senise peadirektor Elmar Vaheri eestvedamisel on ligi 4500 inimesest sellest saanud tugev ja tõhus tiim, millel on üks eesmärk – olla Eesti inimeste jaoks parim politsei. Ametisse astudes tunnen vastutust kõigi politsei töötajate aga ka kõigi Eesti inimeste ees ja annan endast kõik, et meie riik oleks turvaline paik,“ ütles ta.
Siseminister Lauri Läänemets soovis uuele PPA peadirektorile jõudu, teotahet ja uuenduslikku meelt. „Politsei- ja piirivalveameti uuele peadirektorile on ootused suured, sest Eesti inimeste kõrget usaldust ameti vastu tuleb välja teenida iga päev. Kahtlemata ei ole see kerge, aga usun, et nii nagu PPA on viimastel aastatel suurepäraselt hakkama saanud erinevate kriiside eesliinil tegutsedes, suudab amet Egert Belitševi juhtimisel jätkuvalt kõrget taset hoida. Tänan Elmar Vaherit tehtud töö eest. Selle tulemust kipume Eestis juba iseenesestmõistetavalt võtma – meil on siin turvaline elada," ütles Läänemets.
Siseminister Lauri Läänemetsa ettepanekul kinnitas valitsus Egert Belitševi PPA peadirektori ametikohale 12. jaanuari otsusega. Tema ametiaeg kestab viis aastat kuni 1. maini 2028.
Egert Belitšev on töötanud üle 16 aasta migratsiooni ja piirivalve valdkonnas. 2018. aastast juhtis Belitšev PPA integreeritud piirihalduse bürood ning oli alates maist 2020 PPA peadirektori asetäitja piirivalve alal. 2016. aasta oktoobrist kuni 2018. aasta jaanuarini oli Belitšev justiits- ja siseasjade nõunik Eesti alalises esinduses Euroopa Liidu juures Brüsselis.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Politsei- ja piirivalveameti peadirektorina alustab Egert BelitševKolmapäeval alustas politsei- ja piirivalveameti peadirektori ametikohal teenistuskäiku Egert Belitšev. Seni juhtis Belitšev ameti piirivalve osakonda ning täitis märtsist alates peadirektori kohuseid.
PPA peadirektor Egert Belitševi sõnul on politsei peamine ülesanne Eesti inimeste turvalisuse tagamine ja selle töö mõõdupuuks usaldus politsei vastu. „Turvalisuse üldpilt püsib hea, kuid väga selged murekohad on netikelmused, sagenevad teated õhkrelva või stardipüstoliga inimestest ning lähisuhtevägivald, millest teatamine küll vähenes, kuid pole põhjust arvata, et reaalselt oleks koduseinte vahel löömist ja ähvardamist vähemaks jäänud. Olulise ühiskondliku mõjuga raske kuritegevuse puhul nagu rahapesu ja korruptsioon näeme ohtu järjest suuremas konspireerimises ja tegevuse varjamises,“ kirjeldas ta.
PPA kui organisatsiooni kõige tähtsamaks väljakutseks peab Belitšev piisava hulga töökäte leidmist ja hoidmist. „Sisekaitseakadeemia ja politseikooli lõpetajate arv ei ole juba aastaid tasakaalus vabade kohtade hulgaga ning tööjõu vajadus üha süveneb. See tähendab, et PPA peab karjäärivalikut pakkudes olema veelgi konkurentsivõimelisem ning mõtlema ka kriisiaegsele mehitatusele. Seoses Venemaa agressiooniga Ukraina vastu tegid PPA kolleegid mullu ületundidena enam kui saja inimese aasta töö ja see olukord ei ole jätkusuutlik,“ rõhutas Belitšev.
Belitševi sõnul on PPA suure tähendusega äge organisatsioon. "Politsei tegutseb meeskonnana ja senise peadirektor Elmar Vaheri eestvedamisel on ligi 4500 inimesest sellest saanud tugev ja tõhus tiim, millel on üks eesmärk – olla Eesti inimeste jaoks parim politsei. Ametisse astudes tunnen vastutust kõigi politsei töötajate aga ka kõigi Eesti inimeste ees ja annan endast kõik, et meie riik oleks turvaline paik,“ ütles ta.
Siseminister Lauri Läänemets soovis uuele PPA peadirektorile jõudu, teotahet ja uuenduslikku meelt. „Politsei- ja piirivalveameti uuele peadirektorile on ootused suured, sest Eesti inimeste kõrget usaldust ameti vastu tuleb välja teenida iga päev. Kahtlemata ei ole see kerge, aga usun, et nii nagu PPA on viimastel aastatel suurepäraselt hakkama saanud erinevate kriiside eesliinil tegutsedes, suudab amet Egert Belitševi juhtimisel jätkuvalt kõrget taset hoida. Tänan Elmar Vaherit tehtud töö eest. Selle tulemust kipume Eestis juba iseenesestmõistetavalt võtma – meil on siin turvaline elada," ütles Läänemets.
Siseminister Lauri Läänemetsa ettepanekul kinnitas Vabariigi Valitsus Egert Belitševi PPA peadirektori ametikohale 12. jaanuari otsusega. Tema ametiaeg kestab viis aastat kuni 1. maini 2028.
Egert Belitšev on töötanud üle 16 aasta migratsiooni ja piirivalve valdkonnas. 2018. aastast juhtis Belitšev PPA integreeritud piirihalduse bürood ning oli alates maist 2020 PPA peadirektori asetäitja piirivalve alal. 2016. aasta oktoobrist kuni 2018. aasta jaanuarini oli Belitšev justiits- ja siseasjade nõunik Eesti alalises esinduses Euroopa Liidu juures Brüsselis.


Eesti idufirmalt maailma esimene AI robot rahapesu vastu võitlemiseksJaga:
Autor: foundME • 3. mai 2023
Jaga:
Vespia asutajad Julia Ront ja Anton Vedešin
Foto: Vespia
Eesti idufirma Vespia on käivitanud AI-ärikontrolli platvormi ja lubab peagi tuua turule maailma esimese rahapesu tõkestamisega võitleva roboti.
Vespia platvorm kasutab tehisintellekti, et aidata ettevõtetel rahapesu tõkestamise (AML) eeskirjade täitmisega tõhusamalt ja turvalisemalt toime tulla. Globaalselt on rahapesu 4 triljoni dollari suurune probleem.
FoundME.io toetajad:
Sisu on kättesaadav ainult tellijale.
Kui oled juba tellija, siis logi sisse või vormista tellimus
Logi sisse
Telli foundME / esimene kuu 3,90


Politsei- ja piirivalveameti peadirektorina alustab Egert BelitševKolmapäeval, 3. mail alustas Politsei- ja Piirivalveameti peadirektori ametikohal teenistuskäiku Egert Belitšev. Seni juhtis Belitšev ameti piirivalve osakonda ning täitis märtsist alates peadirektori kohuseid.
PPA peadirektor Egert Belitševi sõnul on politsei peamine ülesanne Eesti inimeste turvalisuse tagamine ja selle töö mõõdupuuks usaldus politsei vastu. „Turvalisuse üldpilt püsib hea, kuid väga selged murekohad on netikelmused, sagenevad teated õhkrelva või stardipüstoliga inimestest ning lähisuhtevägivald, millest teatamine küll vähenes, kuid pole põhjust arvata, et reaalselt oleks koduseinte vahel löömist ja ähvardamist vähemaks jäänud. Olulise ühiskondliku mõjuga raske kuritegevuse puhul nagu rahapesu ja korruptsioon näeme ohtu järjest suuremas konspireerimises ja tegevuse varjamises,” kirjeldas ta.
PPA kui organisatsiooni kõige tähtsamaks väljakutseks peab Belitšev piisava hulga töökäte leidmist ja hoidmist. „Sisekaitseakadeemia ja politseikooli lõpetajate arv ei ole juba aastaid tasakaalus vabade kohtade hulgaga ning tööjõu vajadus üha süveneb. See tähendab, et PPA peab karjäärivalikut pakkudes olema veelgi konkurentsivõimelisem ning mõtlema ka kriisiaegsele mehitatusele. Seoses Venemaa agressiooniga Ukraina vastu tegid PPA kolleegid mullu ületundidena enam kui saja inimese aasta töö ja see olukord ei ole jätkusuutlik,” rõhutas Belitšev.
Belitševi sõnul on PPA suure tähendusega äge organisatsioon. „Politsei tegutseb meeskonnana ja senise peadirektor Elmar Vaheri eestvedamisel on ligi 4500 inimesest sellest saanud tugev ja tõhus tiim, millel on üks eesmärk – olla Eesti inimeste jaoks parim politsei. Ametisse astudes tunnen vastutust kõigi politsei töötajate aga ka kõigi Eesti inimeste ees ja annan endast kõik, et meie riik oleks turvaline paik,” ütles ta.
Siseminister Lauri Läänemets soovis uuele PPA peadirektorile jõudu, teotahet ja uuenduslikku meelt. „Politsei- ja piirivalveameti uuele peadirektorile on ootused suured, sest Eesti inimeste kõrget usaldust ameti vastu tuleb välja teenida iga päev. Kahtlemata ei ole see kerge, aga usun, et nii nagu PPA on viimastel aastatel suurepäraselt hakkama saanud erinevate kriiside eesliinil tegutsedes, suudab amet Egert Belitševi juhtimisel jätkuvalt kõrget taset hoida. Tänan Elmar Vaherit tehtud töö eest. Selle tulemust kipume Eestis juba iseenesestmõistetavalt võtma – meil on siin turvaline elada,” ütles Läänemets.
Siseminister Lauri Läänemetsa ettepanekul kinnitas Vabariigi Valitsus Egert Belitševi PPA peadirektori ametikohale 12. jaanuari otsusega. Tema ametiaeg kestab viis aastat kuni 1. maini 2028.
Egert Belitšev on töötanud üle 16 aasta migratsiooni ja piirivalve valdkonnas. 2018. aastast juhtis Belitšev PPA integreeritud piirihalduse bürood ning oli alates maist 2020 PPA peadirektori asetäitja piirivalve alal. 2016. aasta oktoobrist kuni 2018. aasta jaanuarini oli Belitšev justiits- ja siseasjade nõunik Eesti alalises esinduses Euroopa Liidu juures Brüsselis.


Lesbilistest tüdrukutest kirjutav Kristi Piiper valitseb teismeliste kirjandustKristi Piiperi «Esimene kord» võitis tänavu Eesti Lastekirjanduse Keskuse ja Tänapäeva noorteromaanikonkursi. Žürii tõstis esile tugevat peategelast ja ajakohase probleemi heas vormis käsitlust, kus pakutakse ka lahendusi.Neid raamatuid on alati olnud. Kunagi kirjutas neid Silvia Rannamaa, seejärel Aidi Vallik, Diana Leesalu, Birk Rohelend. Amazonil valmis just film «Judy Blume Forever».
Kui teil on teismeline, kes ütleb, et kirjuta vahelduseks mõnest huvitavast inimesest ka, siis võiks plusspunkte koguda. Me kõik oleme noored olnud.
«Mõnes mõttes tunnen ennast endiselt umbes kahekümneselt,» sõnab Piiper, kellel tänavu täitus 40. eluaasta. «Samas oma vanust vist ei hakka kunagi põdema, siiralt ongi hea meel olla vanem ja targem, kui kahekümneselt olin.»
Piiper alustas teismelistele kirjutamisega, vahepeal kirjutas noorematele, nüüd on tagasi teismeliste juures. Good Readsis on kõige rohkem hindeid triloogial «Tõde või tegu». Hinded on tugevad, avaosal 3,88 punkti, järgmistel mõlemal hetkel 3,82. «Noortepärane kõnepruuk, mis ei mõju liiga pingutatult või kohatult, hea tunnetusega kirjutatud, LGBTQIA+ suhe esindatud,» kiidetakse.
Piiper on peaaegu rokkstaar: tema vend Roland Rammul lavastas triloogia põhjal reklaamklipi, kaastegevad Mart Sander, Guido Kangur, Kene Vernik, kuigi filmini pole asi seni jõudnud.
Uues raamatus laseb Piiper lahti raudliblikad, mis maanduvad lilledel. Elame ju maailmas, kus kioskid on hakanud välja nägema nagu Warholi teosed, hiiglaslikud malelauad korduvate nägudega ajakirjade kaantel. «Esimene kord» on tuumadisko, mille inspiratsioon pärineb 16-aastase Piiperi kooliajast Berliinis. Ta käis rahvusvahelises koolis, kus peaaegu iga klassikaaslane oli erinevast riigist. Üks klassiõde oli salasuhtes teise tüdrukuga. Paar klassikaaslast said sellest teada ja otsustasid teda kiusama hakata. Tüdruku blogisse jäeti ähvardavaid kommentaare, temast oli tehtud pilte.
Vana-Kreekas polnud homo- ja heteroseksuaalsuse eristust. Peeti loomulikuks, et ilus keha ja suurepärane iseloom on erootiliselt ligitõmbavad sõltumata soost.
Robin Baker näeb raamatus «Spermasõjad» biseksuaalset käitumist paljunemist soodustava kohastumusena, kuna see annab rohkem võimalusi alustada nooremana seksuaalelu, suhelda eri isiksusetüüpidega inimestega ja harjutada truudusemurdmist. Homofoobias näeb ta reaktsiooni paljunemiseelisele vaatamata sellele, et homoseksuaalsed inimesed ei konkureeri vastassooliste pärast heteroseksuaalsete inimestega.
«See fotodega väljapressimine on praegu nii aktuaalne, just oli sama teema vist »Kuu-uurijas« ka, ja see on tegelikult nii kurb ja õudne, kui laps sellise asja ohvriks satub,» räägib Piiper. Tal on kaks kooliealist last ja ta tunneb sageli, et peaks aeg-ajalt igaks juhuks üle rääkima internetiga seotud ohud, kuhu lapsed ennast teadmatusest ja tahtmatult panna võivad.
Depressioon kasvab kogu maailmas 1940. aastatest peale pidevalt. Piiperi perekonnaringis on mitmeid arste ja õendust õppis ta ka ise. Tänavu pani ta Apotheka küljel kirja psühhiaater Imre Rammuli soovitusi ärevushäirega toimetulekuks. Üldtuntud tõed: sotsiaalne kontakt, värskes õhus liikumine, koristamine, teadlik hingamine. Neile võiks lisada, et kui inimene on hea raamatuga, pole ta kunagi üksi.
Liialt üldistav oleks öelda, et «Esimene kord» on melanhoolia anatoomia, kuid peaaegu kümme korda vähem leidub keeles sõnu positiivsete emotsioonide kohta. Ei soovita depressiivsust, nagu ei taheta minna arsti juurde ja loodetakse, et asjad paranevad ise. «Inimestele meeldib uskuda seda, mida nad usuvad. Neile meeldib, kui neil on vaenlasi. Need vaenlased võivad teha midagi positiivset, kuid see ei muuda nende inimeste arvamust,» ütles Marlon Brando.
Piiper kasutas raamatus päris kooliõpilaste kogemusi netikiusamise osas; need on eraldi tsitaatidena välja toodud raamatu lõpus, kus on kirjas ka vastaja vanus ja sugu. «See on ikka päris šokeeriv, mis noorte sotsiaalmeedias kohati toimub,» ütleb Piiper. «Kõige rohkem olengi rahul sellega, et selle nii levinud teema ette võtsin ja sellest kirjutasin.»
Õiglasema ühiskonna saavutamiseks tuleb positiivselt diskrimineerida neid, kellele loodus vähem andnud. Miks peaks tahtma keegi käia koolis mingit tunnistust korjamas, kui seal võib surma saada? Pole ju vaja teisi kiusata, kui me kõik hingame sama õhku. Millega tegelevad kiusajate vanemad? Kõik võiks tagantjärgi olla paremad lapsevanemad. Piinajaid ei tohiks tembeldada koletisteks. Ainult humaniseerides on võimalik nendega võidelda.
Väga sageli on keegi öelnud, et tunneb end Piiperi raamatus ära. Julgelt 80% kordadest on see tunne olnud vale ja ta pole selle inimese peale kirjutades selles kontekstis üldse mõelnud. Pigem on teemad sellised, et inimesed lihtsalt samastuvad. Isegi siis, kui mingitest probleemidest sageli ei räägita, ei tähenda see, et inimestel neid muresid poleks ja talle ongi nüüd kirjutades jäänud mulje, et üllatavalt paljudel on samad teemad hinge peal.
Näiteks peale ühe lasteraamatu ilmumist helistas naabrimees ja uuris, kas Piiper tema perest kirjutas. Aga jällegi, Piiper üldse ei teinud seda, see konkreetne teema on lihtsalt nii levinud Eestis. «Keegi otseselt pahaseks ei ole saanud õnneks, aga see on ka loogiline, sest mingeid minu eluga üks ühele tegelasi raamatutes ei ole,» sõnab ta.
Emakeele hoidmine on Piiperi arvates väga oluline. Berliinis õppimine kahjustas keelelisi oskusi, tunneb ta kohati. Samas andis multikultuurses keskkonnas elamine elukogemusi ja arusaamist maailmast nii palju juurde, et ta üldse ei kahetse.
Kohustusliku kirjanduse osas arvab ta, et klassikat tuleks ikka lugeda, aga eriti väiksemate laste seas võiks olla rohkem vaba valikut. Seda sellepärast, et kui lapsel tekib juba algklassides lugemise vastu vastumeelsus, sest ta ei haaku raamatus käsitletud teemadega või ajastuga, siis ta ju jääbki arvamusele, et raamatud talle midagi ei paku ja seal räägitakse mingite imelike inimeste imelikest eludest. Väikeste laste puhul on Piiperi jaoks olulised aspektid põnevus, mis paneb lehte keerama, ja nali, mis tekitab hea tunde. Nende taustal saab siis rääkida olulistest teemadest, millest autor päriselt rääkida soovib.
«Mulle tundub, et lapsed tahavad ise osaleda. Selleks võiksid kirjandusõpetajad võib-olla kasutada erinevaid mängulisi lähenemisi tekstidele, lugeda näiteks kokkuleppeliselt kolm peatükki ja järgmiseks tunniks kirjutada ise, mis saab edasi, ükskõik kas siis realistlikus või fantaasiavõtmes, mitte last liigselt piirates,» ütleb ta.
«Raske öelda, kas see on nüüd õige või vale meetod, aga meie Berliini kooli Ameerikast pärit inglise keele õpetajal oli komme meile teoseid põnevaks muuta nii, et ta rääkis meile iga kord uut raamatut tutvustades oma isiklikust elust loo - nagu hiljem selgus, siis sageli väljamõeldud,» meenutab Piiper, kuidas talle jätsid sügava mulje Dostojevski «Kuritöö ja karistus» ja Remarque'i «Läänerindel muutusteta».
Lugu oli enamasti kas hirmutav või veidi piinlik või muu selline, ent seda oli teismelisel huvitav kuulata. See tekitas huvi loetava raamatu vastu.
Samamoodi lasi õpetaja Piiperi klassil mõnikord raamatutele ise lõpu või lühikese järje kirjutada. Teinekord otsiti raamatust teemasid, mis võisid olla autori elus murekohtadeks. «Ühesõnaga kaasamine loetusse mingil isiklikul tasandil tundub toimivat kohustusliku kirjanduse osas ja ilmselt paljud õpetajad seda ka teevad,» arvab Piiper.
Uuelt kultuuriministrilt ootaks ta kirjandusega seoses võib-olla rohkem teavitustööd, lihtsalt öeldes reklaami.
«Eesti lugejaskond on nii väike ja kohati tundub, et info uute raamatute kohta ei levi kõigis kanalites, kus see levida võiks, eriti noorte seas. Võiks leida vahendeid ja võimalusi juurde, kuidas kirjandus noortele lugejatele atraktiivsemaks muuta,» ütleb Piiper.
«Vahel piisab ainult ühest raamatust, kus lugeja end ära tunneb, kust ta mingit toetust või mõistmist saab, et ta tahaks õige pea järgmise järele haarata,» lisab ta. «Aga kui raamatutes olevad olulised teemad, mis noori puudutaks, lugejateni ei jõua, ei osata neid raamatuid endale ka kusagilt otsida.»
Tema lemmikkiri lugejalt algas nii: «Ma kogu südamest vihkan lugemist, aga »Tõde või tegu« sarja olen ma juba mitu korda läbi lugenud. Millal sellele järg tuleb?»
See näitas Piiperi jaoks, et isegi need, kes enda sõnul lugemist vihkavad, tegelikult ei tee seda, vaid pole lihtsalt veel seda päris enda raamatut ja teemat kohanud. See neiu jõudis raamatuni läbi mainitud reklaamklipi. Sellepärast arvabki Piiper, et üheks noorteni jõudmise vahendiks võiksid olla ka raamatute reklaamklipid, kuna lapsed ja noored on palju internetis.


Politsei sai teate netikelmusest ja võltsitud müntidestPolitsei sai teisipäeval teateid võltsimistunnustega müntidest ja veebikelmusest.Politseile laekusid teated, et sularahakeskuses avastati kolm valerahatunnustega 2-eurost münti.
Politseisse pöördus ka 38-aastane naine, kes langes veebis ostu sooritades kelmuse ohvriks. Arvutikelmusega tekitatud kahju on 160 eurot.
Aprillikuus on politseisse pöördunud kümned inimesed, kes on pahaaimamatult Facebook Marketplace’is ostes või müües langenud pettuse ohvriks ja kaotanud kelmidele tuhandeid eurosid.
Kelmide skeem näeb välja nii, et kauba ostjale või müüjale saadetakse kullerteenuse link, kuhu peab sisestama oma andmed, kas pangakaardi numbri, Mobiili-ID või Smart-ID koodid. Kui inimene on oma andmed sisestanud, siis mõne aja pärast kantakse ohvri kontolt summa võõrale pangakontole.
Enne makse tegemist soovitab politsei veenduda ja kontrollida summa saaja tausta. Näiteks võiks kontrollida, kui kaua on inimene olnud sotsiaalmeedia kasutaja. Politsei rõhutab, et mida värskem kasutaja, seda suurem on risk, et tegemist võib olla pettusega.


Saarlane alustas tänasest tööd politsei- ja piirivalveameti peadirektorinaPolitsei- ja piirivalveameti peadirektori ametikohal alustas kolmapäevast teenistuskäiku Egert Belitšev.
 PPA peadirektor Egert Belitševi sõnul on politsei peamine ülesanne Eesti inimeste turvalisuse tagamine ja selle töö mõõdupuuks usaldus politsei vastu.
„Turvalisuse üldpilt püsib hea, kuid väga selged murekohad on netikelmused, sagenevad teated õhkrelva või stardipüstoliga inimestest ning lähisuhtevägivald, millest teatamine küll vähenes, kuid pole põhjust arvata, et reaalselt oleks koduseinte vahel löömist ja ähvardamist vähemaks jäänud. Olulise ühiskondliku mõjuga raske kuritegevuse puhul nagu rahapesu ja korruptsioon näeme ohtu järjest suuremas konspireerimises ja tegevuse varjamises,“ kirjeldas ta.
PPA kui organisatsiooni kõige tähtsamaks väljakutseks peab Belitšev piisava hulga töökäte leidmist ja hoidmist.
„Sisekaitseakadeemia ja politseikooli lõpetajate arv ei ole juba aastaid tasakaalus vabade kohtade hulgaga ning tööjõu vajadus üha süveneb. See tähendab, et PPA peab karjäärivalikut pakkudes olema veelgi konkurentsivõimelisem ning mõtlema ka kriisiaegsele mehitatusele.
Seoses Venemaa agressiooniga Ukraina vastu tegid PPA kolleegid mullu ületundidena enam kui saja inimese aasta töö ja see olukord ei ole jätkusuutlik,“ rõhutas Belitšev.
Belitševi sõnul on PPA suure tähendusega äge organisatsioon.
"Politsei tegutseb meeskonnana ja senise peadirektor Elmar Vaheri eestvedamisel on ligi 4500 inimesest sellest saanud tugev ja tõhus tiim, millel on üks eesmärk – olla Eesti inimeste jaoks parim politsei.
Ametisse astudes tunnen vastutust kõigi politsei töötajate aga ka kõigi Eesti inimeste ees ja annan endast kõik, et meie riik oleks turvaline paik,“ ütles ta.
Siseminister Lauri Läänemets soovis uuele PPA peadirektorile jõudu, teotahet ja uuenduslikku meelt.
„Politsei- ja piirivalveameti uuele peadirektorile on ootused suured, sest Eesti inimeste kõrget usaldust ameti vastu tuleb välja teenida iga päev. Kahtlemata ei ole see kerge, aga usun, et nii nagu PPA on viimastel aastatel suurepäraselt hakkama saanud erinevate kriiside eesliinil tegutsedes, suudab amet Egert Belitševi juhtimisel jätkuvalt kõrget taset hoida.
Tänan Elmar Vaherit tehtud töö eest. Selle tulemust kipume Eestis juba iseenesestmõistetavalt võtma – meil on siin turvaline elada," ütles Läänemets.
Siseminister Lauri Läänemetsa ettepanekul kinnitas Vabariigi Valitsus Egert Belitševi PPA peadirektori ametikohale 12. jaanuari otsusega. Tema ametiaeg kestab viis aastat kuni 1. maini 2028.
Egert Belitšev on töötanud üle 16 aasta migratsiooni ja piirivalve valdkonnas. 2018. aastast juhtis Belitšev PPA integreeritud piirihalduse bürood ning oli alates maist 2020 PPA peadirektori asetäitja piirivalve alal. 2016. aasta oktoobrist kuni 2018. aasta jaanuarini oli Belitšev justiits- ja siseasjade nõunik Eesti alalises esinduses Euroopa Liidu juures Brüsselis.


Lükkame ümber - 10 müüti jäätmete sorteerimise kohta1 Sorteerimine on mõttetu, sest kõik jäätmed kallatakse nagunii autosse üht kokku.
Üks peamisi põhjuseid, miks on tekkinud arvamus, et tuleb üks auto ja kallab kõik jäätmed kokku, on kahekambriliste veokite kasutamine. See on veok, mis eest või küljelt vaadatuna paistab tavalise jäätmeveokina, ent tagaosas on näha sein, mis eraldab erinevad jäätmeliigid teineteisest. Nii saab ühe autoga koguda kokku näiteks nii biojäätmed kui vanapaberi.

2 Sorteerimine on mõttetu, sest lõpuks läheb kõik ikka põletamisele või prügilasse.
Kinnitame, et Ragn-Sells suunab kõik enda poolt kokku kogutud sorteeritud materjalid ringlusse. Biojäätmed, vanapaber, klaas ning metall moodustavad kodusest jäätmevoost umbes 60% ja nende ringlusse suunamine on üsna lihtne. Plastide maailm on tõepoolest keerulisem, kuid ka seal on umbes 1/3 plaste üsna kergesti ringlusse suunatavad. Täna kogutavast segapakendimassist suudab Ragn-Sells ligi 50% ringlusse suunata.

3 Sorteerimine on mõttetu, sest naaber ei sorteeri ja mina üksi ei saa luua mingit muutust
Üksikisiku panus võib tunduda igikestva moraalse dilemmana, kuid meie usume, et oma käitumisega oleme eeskujuks teistele ja endalt tuleks küsida: kui kõik käituksid nii nagu mina, siis millised oleksid tagajärjed? Materjalide ringluses on kliimaneutraaluse saavutamisel väga oluline osa, sest hinnanguliselt 45% maailma CO2 emissioonisest on seotud materjalitööstusega. Sekundaarsete materjalide laialdane kasutuselevõtt aitaks neid emissioone vähendada 30-50%, sest sekundaarsete materjalide ümbertöötlemine tekitab sõltuvalt materjaliliigist 40-90% vähem CO2-te, kui samade materjalide tootmine looduslikest toormaterjalidest.

4 Sorteerimine pole vajalik, sest kõik jäätmed sorteeritakse sorteerimisliinil nagunii üle.
Segaolmejäätmeid ei sorteerita kuskil maailmas, sest see on kallis ja väga madala väärtusloomega. Parimal juhul on segaprügist võimalik välja võtta vaid metalle ja natuke plaste Miks? Kujutage ette konteinerit, kus on segamini piimapakid, mähkmed, toidujäägid, biojäätmed ja vanapaber - see moodustab kokku niivõrd määrdunud massi, et materjale on teineteist pea võimatu eristada ja suurem osa sellest muutub täiesti taaskasutuskõlbmatuks. isegi kui kunagi on robotid, mis suudaks materjale üksteisest eraldada, on see materjal niivõrd määrdunud, et selle puhastamiseks kulutataks rohkem vett, energiat ja kemikaale kui mõistlik on.

5 Kui panen puhtad pakendid eraldi kotiga olmejäätmete konteinerisse, siis autojuht võtab minu pakendid sealt enne autosse kallamist välja.
Ikka juhtub, et inimesed on hoolikad ja sorteerivad, kuid panevad siis sorteeritud pakendid olmejäätmete konteinerisse kõige peale, lootuses, et autojuht need sealt ära võtab. Paraku kõik mis on segaolmejäätmete konteineris, läheb põletamisele

6 Sorteerimine on keeruline, võtab liiga palju aega ja ruumi ning tekitab tuppa ebameeldivad lõhnad.
Iga uus asi nõuab esmalt pisut aega, et see harjumuseks muutuks ning tekitab esiti kindlasti küsimusi.
Keerulisus ja ajakulu. Enamik jäätmeid kipub majapidamises korduma ning kui täna sa veel ei tea, kuhu mahlapakk panna, siis juba järgmisel või ülejärgmisel korral ei pea sa selle üle enam mõtlema. Sorteerimise lihtsustamiseks oleme arendanud spetsiaalse sorteerimist lihtsustava äpi RagnCycle.
Ruumipuudus. On tõsi, et ühe mahuti asendamine 3-5 mahutiga nõuab pisut rohkem ruumi. Siiski, kuna sorteerimine on muutumas ülemaailmseks normiks, ei päde see täna enam argumendina. Mõned nipid! Sorteerides jäätmeid liigiti saad olmejäätmete mahuti väiksema vastu vahetada ja selle arvelt ruumi ka pakendijäätmete kogumiseks. Biojäätmete kogumiseks on olemas stiilseid lahendusi, mida kasvõi köögikapi peal hoida. Vanapaber kogu paberkotti.
Lõhnad toas. Seda kardetakse enamasti biojäätmete sorteerimisega, aga ka nt pakendite puhul. Tegelikkuses - viies biojäätmeid regulaarselt välja, kogudes neid kinnisesse mahutisse ja pakendeid loputades - võib jäätmete sorteerimine ebameeldivaid lõhnu hoopis ära hoida.

7Pakendite loputamine on vee ja energia raiskamine
Pakendeid ei pea pesema rohke vee ja nõudepesuvahendiga. Valdavalt piisab kui pakendid lihtsalt tühjaks kallata ja neid ei peagi loputama (nt piimapakk). Mõningate toiduainete puhul on siiski soovitav vähese veega pakend enne läbi loputada (nt keefiri- või jogurtipakk).
Kui pakend on aga niivõrd määrdunud, et seda vähese veega puhastada ei anna (nt kohupiima kilepakend), siis on see tõepoolest mõistlikum panna olmejäätmete hulka. Tugevalt määrdunud pakendid pakendikonteineris rikuvad ära ülejäänud puhtad pakendid ning konteineri sisu ei saa enam taaskasutada
8 Biojäätmeid võib konteinerisse panna tavalise kilekotiga
Ei. Parim, mida teha saad, on panna biojäätmed konteinerisse lahtiselt ja kilekott olmejäätmetesse. Kasutada võib komposteeruvaid või paberist kotte. Kindlasti ei tohi jäätmeid konteinerisse panna tavalises kilekotis (sest see ei lagune) ega läbipaistmatus/mustas kotis (tekib kahtlus, et tegu on olmejäätmetega ning neid ei võeta kaasa).

9 Jäätmete sorteerimine on jäätmevedaja väljamõeldud petuskeem, et rohkem raha enda tasku panna.
Jäätmete sorteerimine on ühelt poolt imelihtne ja teisalt erakordselt oluline panus, mida iga inimene saab teha, et vältida üha süvenevat keskkonnakriisi. Kuidas? Viimased aastakümned on inimkond võtnud asjade tegemiseks loodusest materjale (puitu, vett, mineraale jm), mille varud hakkavad täna otsakorrale jõudma. Selleks, et planeet ja ökosüsteemid täielikult kokku ei variseks, peame leidma alternatiivseid viise looduslike materjalide asendamiseks ja üheks väljapääsuks on justnimelt jäätmete sorteerimine. Jätkusuutlik elukeskkond on vajalik igaühele meist ja seetõttu tuleks igaühel panustada ka selle hoidmisse. Täna rohkem kui eales varem.

10 Kodune sorteerimine on ülekohtune, sest miks peaksin mina jäätmevedaja eest töö ära tegema.
Jäätmete sorteerimine tekkekohal on tegelikkuses vaid esimene samm. Pärast konteineri tühjendamist tuuakse taaskasutatavad materjalid (paber ja pakendid) Ragn-Sellsi sorteerimiskeskusesse, kus liini peal käivad materjalidest üle ka meie tublid sorteerijad. Alles seejärel saadame materjalid ümbertöötlemisse.

Ragn-Sells AS


Ida-Virumaal esinevad petturid üha sagedamini pangatöötajana või politseinikunaCoop Pank annab teada, et taas on sagenenud pettused, kus kurjategijad väidavad end olevat pangatöötajad, politseiametnikud või mõne muu riigiasutuse esindajad. Pank palub selliste pettuste suhtes olla tähelepanelik, et kaitsta oma vara ja isiklikke andmeid.
Praegu levivates petuskeemides võivad kurjategijad soovitada inimestel kas võtta laenu ja kanda see kellegi kolmanda isiku pangakontole või võtta välja sularaha ja viia see kokkulepitud kohta või isikule. Sageli mõjutatakse inimesi enda arvutitesse alla laadima erinevaid programme, mille abil on võimalik kätte saada pettuse ohvriks langenud inimese isiklikud andmed, sh pangaparoolid ja PIN-koodid. Ohvrite mõjutamiseks võivad kurjategijad väita, et eelpool nimetatud tegevused aitavad kinni püüda korrumpeerunud pangatöötajaid või riigiametnikke. Seejuures mõjutatakse potentsiaalseid ohvreid emotsionaalselt ja püütakse nad panna kiiresti ja mõtlematult tegutsema.
Sellesarnaste kontaktide korral tuleb olla väga ettevaatlik ja valvas. Väiksemagi petuskeemi kahtluse korral tuleb kõne või muu kontakt koheselt lõpetada ning vajadusel ise panga või politseiga info kontrollimiseks nende ametlike kanalite kaudu ühendust võtta.

TULETAME MEELDE OLULISEMAD REEGLID PETTUSE OHVRIKS LANGEMISE VÄLTIMISEKS:

• Pea meeles, et sinu PIN-koodid ei ole mõeldud jagamiseks teistele. ID-kaardi, Mobiili-ID ja Smart-ID PIN-koodidega tuleb turvaliselt ümber käia.
• PIN1-koodiga toimub digitaalne isiku tuvastamine ja PIN2-koodiga saad anda digitaalse allkirja - see tähendab, et PIN1 oled sina ja PIN2 on sinu allkiri. • Mitte kunagi ei tohi sisestada PIN2-koodi, kui Sa ei tea, mida Sa oma allkirjaga kinnitamas oled! Mitte kunagi ei tohi sisestada PIN2-koodi, kui Sa ei ole ise pangatehingut algatanud.

• Pank ei küsi telefoni teel PIN2-koodi ega saada e-kirja või SMS-i teel kunagi linke, mis nõuavad PIN2-koodi sisestamist.

• Ära kunagi sisene veebilehele, mille aadressi õigsuses ja autentsuses Sa kindel ei ole! • Pea meeles, et pank ei palu telefoni teel arvutisse või telefoni programmide või rakenduste laadimist. Kui keegi palub seda ootamatus telefonikõnes teha, on väga suure tõenäosusega tegemist pettusega ja kõne tuleb koheselt katkestada.

• Ära kunagi algata laenutaotlust kellegi teise palvel või sunnil. Igasugune laen on finantskohustusi, mille täitmise eest vastutab laenuvõtja.

• Soovitatav on aeg-ajalt üle vaadata oma pangakonto ja pangakaartide kasutuslimiidid, et need vastaksid kasutaja tegelikele vajadustele. See on üks võimalus minimeerida kahju, mis võib tekkida kui kogemata siiski mõne pettuse ohvriks langetakse.

• Tutvu ka Eesti Pangaliidu lehelt, kuidas petukõnesid ära tunda ja oma rahast mitte ilma jääda: https://eiaitah.ee/

Katre Tatrik kommunikatsioonijuht


Krüptomiljonärid jäid suveni ootele: kohus ootab kõrgeima astme seisukohtaKohtuveskid jahvatavad mitmel rindel, kas poolemiljardilise kelmusekahtlusega krüptomiljonärid vahi alla jätta ja USA-le välja anda.
Ringkonnakohus leidis, et Ivan Turõgini ja Sergei Potapenko vahi alla jätmist või sealt vabastamist ei saa kaaluda enne, kui riigikohus on otsustanud, kas meeste Ameerika Ühendriikidele väljaandmiseks üldse alust on.


EL plaanib luua musta nimekirja üleilmsetest korruptantidestBRÜSSEL, 3. mai, AFP-BNS – Euroopa Liit avaldas kolmapäeval ettepaneku korruptsiooniga võitlemise kohta blokis, sealhulgas plaani koostada must nimekiri välisriikide kodanikest, keda süüdistatakse üleilmses korruptsioonis.
Ettepanek esitati vaid mõned kuud pärast Euroopa Parlamendi pistiseskandaali ja 2022. aasta uuringut, millest nähtus, et EL-i kodanikud peavad korruptsiooni suureks probleemiks ja 68 protsenti neist leiavad, et see on nende riigis endiselt levinud.
"Aastate jooksul olen jälginud, mis asjaolud vähendavad inimeste usaldust demokraatia vastu. Ja neid on kaks: võimu kuritarvitamine ja korruptsioon," ütles Euroopa Komisjoni asepresident Věra Jourová.
Ettepanekud toovad bloki 27 liikmesriiki lähemale ühisele definitsioonile korruptsiooni kohta, mis hõlmab lisaks pistisele ka mõjuvõimuga kauplemist, ametivolituste kuritarvitamist, õigusmõistmise takistamist ja ebaseaduslikku rikastumist.
Samuti näeb see ette, et liikmesriigid harmoniseeriks rikkumiste eest ettenähtud vanglakaristuste pikkused ja soodustaks piiriülest koostööd liikmesriikide politseijõudude vahel.
Teine uus reegel läheks Euroopast kaugemale ja näeks ette varade külmutamist ja sisenemiskeeldu isikutele ja üksustele, mis on pannud toime "tõsiseid korruptsiooniakte".
Plaani peavad heaks kiitma liikmesriigid ja europarlament.
Loodav must nimekiri oleks sarnane USA Magnitski seadusele, mille alusel karistab Washington välisriikide ametnikke, kes on seotud korruptsiooni või inimõigusrikkumistega.
AFP – Baltic News Service


Taaramäe enne Giro d'Italiat: kui jõudu on, tuleb kõik mängu panna ehk s**t, veri ja lilled, nagu öeldakse36-aastane Rein Taaramäe alustab laupäeval oma 18. suurtuuri, Giro d’Italiat.Nädalapäevad tagasi, 36. sünnipäeval, sai Taaramäe suurepärase kingituse, kui meeskonna boss helistas ja teatas: nüüd on Itaalia velotuurile ehk Giro d’Italiale minek, saad kolm nädalat rassida, tõsiselt ja mõnuga.„Kena kingitus oli,“ tõdes Taaramäe ja tunnistas, et oli selle mõneti ise välja pressinud. „Hooaja eel sain paika hea kalendri, suurtuuridest oli seal kirjas sügisene Vuelta. Ent enne Kataloonia velotuuri ütlesin bossidele, et vorm on mul hea ja sooviksin Girot sõita. Seega arvestagu minuga, kui keegi jääb haigeks. Nii läkski, paar meest langesid ära ja üks koht anti Girol mulle.“Taaramäe sõnul on ta teinud kolmenädalaseks pingutuseks tõhusa ettevalmistuse. „Kolm tugevat tuuri on all. Kataloonias oleksin sõitnud kokkuvõttes esikümne piirile, kuid jäin korraks haigeks ja kaotasin ühel etapil kümme minutit, Baskimaal sain 15. koha, Romandies olin 25. kohal. Sõitude vahepeal istusin kokku neli nädalat alpitelgis... Küsimärk on selles, et olen liiga pikalt heas vormis olnud ja nüüd ei tea, kas hoog hakkab langema või tulid Romandies lihtsalt kehvad päevad sisse.“Strateegia on Taaramäel nagu viimastel aastatel ikka sättida end vähegi mägistel etappidel jooksikute sekka ja üritada etapivõitu. „Ega seal pole palju mõelda – kui on sobiv etapp, siis tuleb stardist minema panna, ja kui peagrupist äraminek õnnestub, siis paistab. Tuleb tekitada endale vähemalt võimalus, ja kui jalga on, siis kõik mängu panna ehk s**t, veri ja lilled, nagu öeldakse. Samas peab ka õnne olema. Eelmisel aastal olin nii Girol kui ka Vueltal heas hoos, aga ei midagi, tühi loos. Satud jooksikute gruppi ja siis selgub, et seal on ka Remco Evenepoel, kes pani mullu Vuelta kinni. Sellisel tasemel meestele ma vastu paraku ei saa,“ selgitas Taaramäe. „Samas püsisin mullu Vueltal mitu päeva kokkuvõttes kolmandal kohal. Kui nüüd sama juhtub ja minekut on, siis vaatame edasi.“Naudib protsessiIntermarché-Circus-Wanty meeskonnas, kes Giro d’Italiale läheb, pole Taaramäe sõnul sõitjat, kes kokkuvõttes püüaks kõrget kohta. „On mõned sprinterid, kes võivad mägedes tegusid teha... Igale profiilile leidub paugutajaid, aga eks näis. Peale minu pole keegi suurtuuride etappe võitnud,“ tutvustas Taaramäe tiimi.Milline on Taaramäe eesmärk Giro d'Italial, La Vueltal, sel hooajal?„Loodan pikendada profikarjääri, teenida leping... Või ma ei teagi...“ jäi Taaramäe korraks mõttesse. „Lihtsalt naudin võidusõitmist. Midagi sees ei põle, aga ikka panen täiega. Töö on aastatega tehtud, nüüd hoian taset ja see pole raske. Hommikul ärkan, lähen mõnuga trenni. No kuidas sa selles seisus lõpetad ja kõik, mis on, prügikasti viskad? Mul on käsil elu kõige nauditavam periood, olen õnnelikus abielus, laene pole kaelas, rattaga meeldib sõita, kuulun World Touri meeskonda, mahun korralikel velotuuridel kokkuvõttes 20 parema sekka... Mida veel tahta! Peas siiski mõtlen, et 40-aastaselt tuleb sport ära lõpetada, muidu möödubki elu ainult rattaga sõites.“Mis Giro d’Italiasse puutub, siis etapivõiduta jäämist Taaramäe ei põe. „Ikka tahaks võita ja etendust anda, võimaluse korral löön hambad risti, aga see pole elu ja surma küsimus. Õigupoolest pole kunagi olnud. Protsessi nautimine on äge,“ selgitas Taaramäe. „Esmatähtis on see, et Girolt tulles on endal hea meel. Sellel, mida protokoll näitab, pole nii suurt tähtsust – kui oled jooksikute grupis õnneotsija, siis saad võidurõõmu harva maitsta.“