Euroopa elektrituru ühendamise peab lõpule viimaEuroopa Liidu energiasüsteemis kehtib üldiselt lihtne põhimõte – kõik, mis vähendab sõltuvust energiat väljapressimisvahendina kasutavatest riikidest, suurendab Euroopa julgeolekut ja tarnekindlust. Venemaa viimased katsed energiarelvaga Euroopa Liitu survestada ja murendada värskendasid selles osas kõigi liikmesriikide mälu, kirjutab Euroopa Kontrollikoja liige Keit Pentus-Rosimannus.Elektrihinnad tõusid 2021. aasta teisel ja 2022. aasta esimesel poolel enneolematult kõrgele küll kogu Euroopas, aga eriti haavatavad olid liikmesriigid, kes olid halvasti ühendatud Euroopa Liidu elektrivõrguga või sõltusid elektri tootmisel suurel määral gaasist. Teisisõnu, ühisturg on aidanud hullema ära hoida.
Ühisturuta oleks elektri eest makstud 2021. aastal 34 miljardit eurot rohkem.
ELi energeetikasektori regulaatoreid koondava ameti (ACER) analüüs näitab, et ilma olemasoleva ühise turuta oleks elekter läinud Euroopa tarbijatele 2021. aastal maksma 34 miljardit eurot rohkem. Lühiajaliste ehk nn järgmise päeva turgude liitmine on toonud lisaks majanduslikku kasu miljard eurot aastas. Probleem on aga, et elektriturgude ühendamine on seni täies mahus lõpule viimata ning edusammud riigiti ebaühtlased.
Loetud päevad tagasi avalikustas Euroopa Komisjon uue ettepanekute paketi ELi elektrituru kohendamiseks. Küllap võtavad liikmesriikide poliitikud esitatud ettepanekud detailideni ette ja annavad oma hinnangu. Siin on hea välja tuua Euroopa Kontrollikoja hiljutise Euroopa Liidu elektrituru seisu analüüsinud põhjaliku eriraporti olulisemad järeldused ja soovitused.
ELi elektriturgude ühendamine pidi olema lõpule viidud 2014. aastaks
Esiteks – ligi 450 miljoni tarbijaga ELi ühine elektriturg toimib 2023. aastal kindlasti paremini kui 15 aastat tagasi. Energia siseturu käima lükkamine algas õigupoolest juba 1996. aastal. Siis pidid liikmesriikides domineerinud energiamonopolid järk-järgult hakkama arvestama konkurentsitingimustega. 2009. aastal seati eesmärk jõuda Euroopa Liidu energiaturgude ühendamisega lõpule aastaks 2014. Kontrollikoja raport näitas, et 2021. aasta lõpuks, seitse aastat tähtajast hiljem, oli eesmärk saavutamata. Võib olla kindel, et ka vahepeal möödunud aasta ja kolme kuuga ei ole ühine elektriturg valmis saanud.
Miks see probleem on? Sest integreeritud elektriturg on toimiva üleeuroopalise energiakonkurentsi eelduseks ning sellel on omakorda konkreetne mõju hindadele. Miks seda ikka ja jälle meelde tuletada tuleb? Sest uued eesmärgid, algatused ja ettepanekud on käimasoleva kriisi valguses kindlasti vajalikud, aga nii varustuskindluse, konkurentsivõimelise hinna kui ka keskkonda säästva elektritootmise arendamiseks tuleb üle-eelmisel aastakümnel seatud elektriturgude ühendamine lõpule viia. See ei juhtu iseenesest. Praegu oleme mitte eriti üllatuslikult olukorras, kus elektri jaehindu proovivad endiselt rohkem mõjutada liikmesriigid, mitte konkurents.
Venivad vaidlused ja komplitseeritud reeglid pärsivad elektrituru toimimist.
Teiseks – piiriülese kauplemise eeskirjad on sedavõrd komplitseeritud õigusliku ülesehitusega, et need on kaasa aitamise asemel pärssinud Euroopa Liidu elektrituru toimimist. Lisaks on 2016. aastal alanud vajalike tingimuste ja meetodite vastuvõtmine takerdunud riikide ametiasutuste vahelistesse vaidlustesse. Euroopa Liidu asjasse puutuva ameti poolt lõpuks vastu võetud otsused on omakorda tihti vaidlustatud apellatsiooninõukogus. Iga viivitus toob omakorda kaasa lõpliku turgude integreerimise edasilükkumise.
Komisjoni poolt juba 7–8 aastat tagasi vastu võetud võrgusuunised ja -eeskirjad pole praeguseni täielikult rakendatud ning nagu kontrollikoja eriraportis kirjutame – puudub selge plaan, kuidas selleni jõutakse.
Probleem on olnud ka lünklike mõjuhinnangutega, millest hindade kujunemisele olulised aspektid olid kõrvale jäetud või piisava põhjalikkusega analüüsimata – näiteks hinnakujundusmeetodite valik ühendatud elektribörsidel ja pakkumispiirkondades, elektrinõudluse kaudu hulgimüügituru hindade mõjutamine. Viitame kontrollikoja raportis, et viimast oleks võimalik saavutada erinevate vahenditega – näiteks nõudluse koondamine, jaotus- ja põhivõrguettevõtjate vaheline koordineerimine, nõudluse piiramise eest maksmine. Esialgsed ja pigem vaoshoitud hinnangud võimaliku kasu kohta, mida nõudluse paindlikkuse kasutamine kaasa võiks tuua, jäävad 3–5 miljardi euro kanti aastas.
Eriti viimast kriisi ja suurenevat taastuvenergia osakaalu arvestades tuleb praeguste turureeglite keerukust ja mõistlikkust kriitiliselt hinnata – kas need ka päriselus kõik  sellele kaasa aitavad, et turg toimiks ja inimesed tunneksid selgelt sellest tulenevat kasu. Üle-eelmisel nädalal välja käidud reformipakett annab võimaluse kogu õiguslik raamistik üle vaadata ning rakendamist ühtlustada ja lihtsustada. Kui aga ühiselt kokku lepitud reegleid rikutakse, siis tuleb selle eest ka mõjuvad karistused ette näha. Praegu on need liikmesriigiti erinevalt reguleeritud ja rakendatud.
Kolmandaks – turujärelevalve. Tõenäoliselt mõtles viimasel aastal enamik energiatarbijaid vähemalt korra sellele, ega keegi süsteemiga manipuleeri. Et turul toimuva vastu oleks usaldus, peab see olema jälgitav ja läbipaistev. Euroopa Kontrollikoda esitas eriraportis terve hulga detailseid ja üsna tehnilisi ettepanekuid, alates hulgimüügiturgude andmete kogumisest kuni kuritarvitustevastaste eeskirjade jõustamiseni. Praegune lühikokkuvõte on, et järelevalve, mida tehti kuritarvitamise ja manipuleerimise avastamiseks ja ärahoidmiseks, saab olla tõhusam. See eeldab ka, et järelevalvega tegeleval Euroopa Liidu ametiasutusel on oma töö tegemiseks piisavalt ressursse ja need on ameti enda poolt asjakohaselt jaotatud.
Ühine elektriturg on juba tänaseks toonud Euroopa Liidule palju kasu, aga suur osa selle potentsiaalist on endiselt kasutamata. Turg tuleb paremini toimima saada, kriisikindlamaks muuta, aga enam kui kümme aastat tagasi seatud eesmärk elektriturud täielikult ühendada on praegu vähemalt sama oluline kui 2009. aastal.
Detailse eriraportiga saab tutvuda siin.


Tallinna Sadama kohtuasi tuleb tingimata lõpule viiaKui nimetada kaks üldtuntud kohtuasja Eestis, mis ei taha kuidagi lõppeda, siis tuleb küllap paljudel meelde Tartu endise abilinnapea Kajar Lemberi protsess ning Tallinna Sadama kohtuasi.Mäletatavasti oli Lemberi 2016. aastal alguse saanud kohtuasja keskseid küsimusi see, kas üheksaeurose juukselõikuse tasuta saamine oli või ei olnud altkäemaks. Tartu maakohus mõistis Lemberi eelmise aasta lõpus küll õigeks, kuid prokuratuur on otsuse edasi kaevanud.
Seevastu Tallinna Sadama kohtuasi puudutab süüdistuse järgi miljonitesse eurodesse ulatuvaid altkäemakse ning 2015. aastal alanud kriminaalasi jõudis kohtuliku arueluni 2019. aasta mais. Seni oli peetud 90 istungit, ilmselt seisis veel rohkem ees, ja nüüd tuleb kohtukoosseisus toimunud vahetuse tõttu kõigega otsast peale hakata. Mõjub absurdselt.
Need kaks kohtuasja pole oma tähenduselt kuidagi võrreldavad, aga võrdluse tekitab hoopiski grotesk, mida nad pakuvad «koosmõjus», nagu juristid öelda armastavad. Samuti tahaks uskuda, et mõne kohtuasja arusaamatu venimine ei iseloomusta Eesti kohtusüsteemi tervikuna.
Kui riigikohtu esimees Villu Kõve eelmise aasta juunis andis riigikogu ees ülevaate kohtukorraldusest, siis tõstis ta esile, et õigusemõistmise võrdlustabeli järgi paikneb meie kohtusüsteem tervikuna tõhususe ja menetluse kiiruse poolest jätkuvalt Euroopa Liidu riikide esiotsas. Samas möönis Kõve, et kohtumenetluse kiirus tervikuna on languses.
Tallinna Sadama kohtuasi peab tingimata õigusemõstmiseni jõudma. Vastasel korral kannatab kohtuvõimu autoriteet.
Tallinna Sadama kohtuasi on muidugi eraldi ooperist kaasus, sest mida kõike me siin näinud ei ole:
– ühe peamise süüdistatava kohtupidamisest vabastamist seoses halvenenud tervisega (Allan Kiil suri 2021. aasta juunis);
– riigikohtuni jõudnud vaidlust kohtuasja kajastamise piirangu üle;
– istungite pidevat edasilükkamist rohkem või vähem otsitud põhjustel;
– kohtualustele asenduskaitsjate määramist kaitsjate ja süüdistajate vastuseisule vaatamata selleks, et menetlus mõistlikus tempos jätkuks;
– varurahvakohtuniku menetlusest kõrvaldamist.
Viimasel punktil ehk polekski väga suurt tähtsust, kui Harju maakohus poleks äsja rahuldanud seni kohtukoosseisu kuulunud rahvakohtuniku taotlust ta tervise tõttu ametist vabastada. See tähendab, et varurahvakohtuniku puudumisel algab kogu senine menetlus algusest. Pehmelt öeldes, ei näe selline asi hea välja.
Prokuratuuri esindaja ütleb, et protsess ei pikeneks eriti, kui seni uuritud tõendid avalikuks lugeda, aga vaevalt tahavad kohtualuste kaitsjad tempoga kaasa minna. Tallinna Sadama juhatuse endise esimehe Ain Kaljuranna kaitsja Paul Keres apelleerib mõistliku menetlusaja lõppemisele, et mitte öelda lõhki venitamisele.
Postimees leiab, et vaatamata kõigile viperustele peab Tallinna Sadama kohtuasi tingimata õigusemõistmiseni jõudma. Vastasel korral kannatab kohtuvõimu autoriteet ning juurdub arusaam, et suuremahulised korruptsiooniasjad jäävad kännu taha kinni.
Küsimus, kas rahvakohtunike süsteem vajaks ümbermõtestamist, nagu leiab Harju maakohtu esimees, on samuti oluline, kuid seda pole võimalik kiirkorras lahendada. Igal juhul on tegemist olukorraga, mis ei oleks tohtinud tekkida.


Politsei: PIN2 on sama, mis allkiri paberilKäesoleva aasta kolme kuuga on inimesed kaotanud kelmidele üle 1,5 miljoni euro. Enim kaotatakse raha investeerimisel või petukõnedes oma isiklike andmete ja PIN-koodide jagamisel.
Põhja prefektuuri kriminaalbüroo juhi Urmet Tambre sõnul on olukord murettekitav, sest inimesed kaotavad kelmidele järjest rohkem pea kogu oma raha. „Selle aasta algusest on kelmid muutunud väga aktiivseks ja kasutavad üha keerulisemaid võtteid inimeste raha välja petmisel. Kelmide ohvriks langemist saab aga vältida – ei jaga teistele oma Smart-ID, Mobiili-ID ja ID-kaardi paroole ega sisesta neid kellegi teise palvel. Tuletan meelde, et PIN2 on digitaalne allkiri ja see on sama, kui panna allkiri paberile,“ ütles politseinik.
Kolme kuuga on petukõnede ohvriks langenud 143 inimest ja nende kahjud on kokku ligi 776 000 eurot. Kelmid helistavad erinevatel ettekäänetel väidetavalt migratsiooniametist, pangast või politseist, et kätte saada inimeste isiklikke andmeid ja PIN-koode, millega paraku saavad kelmid ka täieliku ligipääsu pangakontodele.
Tambre rääkis, et peamiselt vene keelt kõnelevad kelmid helistavad nii välismaistelt numbritelt aga kasutavad ka digitaalselt genereeritud numbreid, kus vastuvõtja telefon kuvab mõne ametkonna nime või numbrit. „Tihti suunatakse kõne väidetavalt teisele asutusele, aga tegelikult on tegemist järjekordse kelmiga. Soovitan kõne katkestada ja numbri blokeerida.“
Suurimaid summasid kaotatakse investeerimisega, näiteks märtsis pöördus politseisse 54-aastane Tallinna linna elanik, kes sattus internetis investeerimist tutvustava reklaami peale. Mees vajutas reklaamis asuvale lingile ja sisestas avanenud veebilehele oma andmed. Mõne aja pärast sai ta venekeelse telefonikõne väidetavalt investeerimisnõustajalt, kes juhendas teda kauplemisplatvormil ja esmase sissemaksu tegemisel. Kannatanu kandis kauplemisplatvormile 20 480 eurot, kuid sai peagi aru, et väidetavat teenitud kasumit ja ka investeeritud raha enam välja võtta ei saa.
„Internet ei ole olnud kunagi turvaline, ei ole seda nüüd ega ole ka tulevikus. Alguses tundubki kõik nagu päris ja inimesed näevad väidetaval veebilehel, kuidas investeeritud raha toob suure kasumi, kuid tegelikult on see kõik illusioon, mida kelmid võltsitud veebilehel kuvavad,“ kirjeldas Tambre.
Sel aastal on investeerimispettuse ohvriks langenud 67 inimest ja nende kahjud on kokku ligi 731 000 eurot. Politseinik nendib, et investeerimine on üks hea lisaraha teenimise võimalus, kuid see ei ole kindlasti riskivaba. „Kui keegi võõras või juhututtav pakub head investeerimise võimalust või nõu, siis palun keelduge, sest tegemist on pettusega. Soovitan investeerimisega alustada oma kodupangast ja kindlasti tuleks eelnevalt lugeda selle alast kirjandust, kust saab häid algteadmisi investeerimisega alustamisel,“ ütles lõpetuseks Tambre.


Ametnike aastate eest tegemata jäänud töö tõi maaküsimuse volikokkuVAIDLUSKuidas juhtus, et kaheksa aastat tagasi riigilt vallale liikunud ja seejärel teadmata teid pidi ühe kohaliku põllumajandusettevõtte kasutusse jõudnud 19 hektari suuruse maatüki eest küsis vallavõim mullu suvel ettevõttelt 1800 eurot? «Ametnike tegemata töö,» nentis vastuseks Viljandi vallavanem Alar Karu.Viljandi vallavolikogus opositsiooni kuuluva Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna esindaja Ülo Tuvi hakkas juba mitu kuud tagasi uurima, kuidas sattus vallale kuuluv maatükk aastateks kohaliku ettevõtte Nukike käsutusse ja mille põhjal otsustas vallavalitsus, et saadab ettevõttele pärast maatüki oksjonile panemist 1800 euro suuruse arve.Tuvi päris korduvalt, kas tegu võib olla korruptsiooniga, sest maatükki kasutas ettevõte, mille omanikeringis on volikogu võimuliitu kuuluv ettevõtja Andrus Jürgenson. Volikogu ees selgitas vallavanem Alar Karu, et tegemist oli segadustega omaaegses Tarvastu vallavalitsuses ning maatüki rendilepinguta kasutamise eest vastutavad omaaegsed ametnikud, kes jätsid töö tegemata.Karu oli toona ise Tarvastu vallavanem ning volikogu ees küsimustele vastates ta ühtegi toonast ametnikku nimeliselt või ametikoha järgi välja ei toonud.Endise Tarvastu ja nüüdse Viljandi vallavanema jutu järgi sai maatükiga seonduv alguse ammusest plaanist rajada Suislepa piirkonda motokeskus. Aja jooksul selgus, et sellel oleks parem koht Raassillal, aga riigiga tehtud tehingu tulemusena sai vald Saarevälja kinnistu omanikuks.2017. aastal muudeti maa kasutusotstarvet, aga et vallal maatükki tarvis polnud, anti see kohaliku jahiseltsi kasutusse. Selgus, et ka jahiseltsil polnud maaga suurt midagi teha, ja seda hakkas kasutama osaühing Tiigikalda. See ettevõte kolis aga kogu oma tegevuse Virumaale ning maatükk läks kohaliku põllumajandusettevõtja, osaühingu Nukike kätte.«See oli kiire aeg: tulemas olid valimised, valdade liitmine,» meenutas Karu. Nii jäi maatükk lepinguga vormistamata. Vallavanem tunnistas, et see oli Tarvastu vallavalitsuse viga.Mullu kevadel otsustati maatükk oksjonile panna ning avastati, et sellele on juba külvatud. Nii müüdigi põld eritingimusega, et ostja peab lubama saagi koristada. Järgnesid aga läbirääkimised valla ja ettevõtte vahel, kui palju peaks osaühing maa kasutamise eest vallale maksma.Vallavanem andis ametnikele ülesande läbirääkimisi pidada. Jõuti arvamusele, et summa peaks olema 50 eurot hektari eest ning aastatele tagasi vaadates lepiti kokku lõppsummas 1800 eurot.Ülo Tuvi tõi oma arupärimises välja, et Viljandi vald on rentinud samal perioodil põllumaid ettevõtjatele hinnaga rohkem kui 200 eurot hektari eest. Alar Karu sõnul võeti aga aluseks Tarvastu ja Kolga-Jaani maade rendihinnad ja need olevat olnud 50 eurot hektari eest. Ta lisas, et lepinguta maa kasutamise eest oleks vald saanud raha küsida kahel moel. Üks variant oleks kohtusse pöördumine ja teine võimalus ettevõtjaga läbi rääkida. Otsustati teise variandi kasuks, mis Karu sõnul oli kahtlemata mõistlikum. Osaühingu Nukike esindaja ja volikogu liige Andrus Jürgenson meenutas, et sel ajal, kui vald maa riigilt motokeskuse tarbeks sai, oli see põllumajanduslikus mõttes kasutu. Nõukogude ajal oli maatükil olnud lennuväli ning veel kuus-seitse aastat tagasi kasvas seal võsa. Nii olid kaks põllumajandusettevõtjat need, kes maatüki harimisküpseks puhastasid. Jürgenson nentis, et maatükkidega seotud vaidlused eri volikogudes on tõenäoliselt seotud opositsiooni tegevusega, aga ka asjaoluga, et maa hind on just viimase viie aasta jooksul märgatavalt tõusnud ning sellest on saanud ka valdadele väärtus. Kui veel mõne aasta eest oli vallamajas hea meel, kui keegi võttis väheväärtusliku maa endale hooldada, siis nüüd on võimalik seda arvestatava summa eest rentida.Mustla ja Suislepa vahel Unametsa külas asuv Saarevälja kinnistu müüdi suvel avalikul enampakkumisel.ASUKOHTTarvastu JakobimõisaPikru Soe KivilõppeUnametsaSuislepa JärvekülaÕhne jMARKO SUURMÄGI marko.suurmagi@ajaleht.eeViljandi vallavanem Alar Karu nentis volikogu ees opositsiooni arupärimisele vastates, et maatükk Unametsa külas liikus ühe kasutaja käest teise kätte vallaametnike teadmata ning rendilepingut kasutajatega ei olnud. MARKO SAARMMARKO SUURMÄGI


Tehisintellekt on petturite elu veel lihtsamaks muutnudTehisintellekti hiilgeaeg sillutab petturitele teed veel mastaapsemateks pettusteks. Piisab vaid üheminutilisest heliklipist sotsiaalmeedias, et inimestele raha saamiseks petukõne teha.Märtsi alguses kirjutas Ühendriikide päevaleht The Washington Post, et võltsitud tehnoloogilise häälega on petturid esitlenud end hädas pereliikmena, mistõttu on lihtne petiste ohvriks langeda ja tuhandeid dollareid kaotada.Oma loo rääkis abielupaar, kes oli saanud kõne kelleltki, kes kõneles täpselt nagu nende lapselaps. Väidetav lapselaps ütles telefonikõnes, et on vangis ning tal on sealt vabanemiseks ruttu raha vaja, mistõttu tegi eakas naine kõik selleks, et vajalik summa kokku saada.Naine ning tema abikaasa jooksid kahte panka, et oma kontodelt raha välja võtta, kuid nende õnneks kutsus panga juhataja nad oma kabinetti ja ütles, et nad on tõenäoliselt langenud pettuse ohvriks.The Washington Post kirjutas, et eaka abielupaari kogemus on vaid üks paljudest. Ainuüksi 2022. aastal olid petuskeemid, kus teeseldakse tuttavat või pereliiget, kõigist pettustest USAs teisel kohal ning selle ohvriks langes üle 36 000 inimese. Neist telefonitsi tehti üle 5000 pettuse ning kokku varastati inimestelt üle 11 miljoni dollari.Kõnesüntees ei ole keeruline Tallinna Tehnikaülikooli (TTÜ) IT-professor Tanel Alumäe sõnas, et tehisintellektiga petukõnede tegemine on absoluutselt võimalik ning et selleks läheb vaja vaid umbes üheminutilist kõnet, mille võib pettur saada TikTokist või Youtube'ist.«Kõnesüntees mingi konkreetse inimese häälega on viimaste aastate jooksul teinud metsikuid edusamme,» ütles Alumäe ja lisas, et tuttava või lähedase häält sünteesida ja panna teda rääkima mingit konkreetset teksti ei ole tehnoloogiliselt väga keeruline.Üks võimalus, kuidas end sellise pettuse eest kaitsta, võiks olla välja mõelda n-ö salasõna, mida lähedaselt vajadusel telefoni teel küsida, veendumaks, et see on tõesti tema.«Kui paljud generatiivsed mudelid kokku panna, saab teha väga usutavaid asju. On paiju näiteid viimasest ajast - eriti just piltidega -, kus on loodud mulje asjadest, mida tegelikult ei ole juhtunud. Seda on võimekus ka videona teha ja see kindlasti areneb tohutute hüpetega juba selle aasta jooksul,» lisas infotehnoloogia teaduskonna dekaan Gert Jervan.Kas ja kuidas reguleerida Alumäe sõnas, et lihtsamaks on läinud ka nn Nigeeria petukirjade saatmine. «Ma näen, et see olukord on kätte jõudnud, kus mudeleid kasutatakse selleks, et inimesega suhelda. Siiani on selle petukirja taga mingi tüüp, kes üritab su pangaandmeid kätte saada, aga kui GPT-sarnaseid mudeleid on võimalik treenida seda automaatselt tegema, siis saab selliseid pettusi läbi viia palju suuremal skaalal.»Kas ja kuidas seda sellisel juhul reguleerida? Alumäe nentis, et mõnes mõttes reguleerimine juba toimub: «On olemas seadused, mis ütlevad näiteks, et ei tohi inimestelt raha välja petta.»Ka TTÜ professori Tanel Tammeti sõnul ei usu ta isegi, et praegu osatakse mõistlikke seadusi teha. «Keelemudelite areng on väga kiires faasis ja näitab, et lähitulevikku on väga raske ennustada. Kuni me seda ei oska ja see on nii lahtine, siis ei ole väga midagi reguleerida. Mingi hetk tekib rahunemisfaas, kus arengud enam nii kiired ei ole, ja siis äkki tekib arusaam, kas on midagi reguleerida vaja,» selgitas Tammet.Jervan sõnas, et tema samuti praegu Eesti kontekstis tehisintellekti reguleerimisel mõtet ei näe. Vaja oleks aga jätkata tõsist panustamist eetika teemadel, saamaks selgemat arusaama ja kindlust, et kui suuri mudeleid kasutama hakata, siis sealt saadavad tulemused oleksid usaldusväärsed.Vasakult: Tanel Tammet, Gert Jervan ja Tanel Alumäe eile TTÜs arutelul tehisintellekti teemal.Loe ka ARVAMUST LK 13ALEXANDRA SAARNIIT


Saksa kantslerit võib oodata juurdlus seoses maksupettusega• Opositsiooni kuuluvad Saksa konservatiividest seadusandjad ütlesid eile, et plaanivad alustada uurimist sotsiaaldemokraadist kantsleri Olaf Scholzi võimaliku seotuse kohta valitsusele miljoneid eurosid maksma läinud maksupettusega ajal, mil ta oli Hamburgi linnapea. Uurimine peaks välja selgitama, kas poliitikud aitasid erapangal M.M. Warburg vältida ebaõiglaselt saadud maksusoodustuste tagasimaksmist. Samuti uuritakse, kas Scholzi varasemad sõnavõtud pettuse kohta on usutavad. Aastatel 2011-2018 Hamburgi linnapeana töötanud Scholz eitab seotust skeemiga. Sarnase uurimisega on Scholz silmitsi ka Hamburgi liidumaa. AFP/BNS


Juhtkiri: kaalul on kohtu maineKui nimetada kaks üldtuntud kohtuasja Eestis, mis ei taha kuidagi lõppeda, siis tuleb küllap paljudel meelde Tartu endise abilinnapea Kajar Lemberi protsess ning Tallinna Sadama kohtuasi.Mäletatavasti oli Lemberi 2016. aastal alguse saanud kohtuasja keskseid küsimusi see, kas üheksaeurose juukselõikuse tasuta saamine oli või ei olnud altkäemaks. Tartu maakohus mõistis Lemberi eelmise aasta lõpus küll õigeks, kuid prokuratuur on otsuse edasi kaevanud.Seevastu Tallinna Sadama kohtuasi puudutab süüdistuse järgi miljonitesse eurodesse ulatuvaid altkäemakse ning 2015. aastal alanud kriminaalasi jõudis kohtuliku arueluni 2019. aasta mais. Seni oli peetud 90 istungit, ilmselt seisis veel rohkem ees, ja nüüd tuleb kohtukoosseisus toimunud vahetuse tõttu kõigega otsast peale hakata. Mõjub absurdselt.Need kaks kohtuasja pole oma tähenduselt kuidagi võrreldavad, aga võrdluse tekitab hoopiski grotesk, mida nad pakuvad «koosmõjus», nagu juristid öelda armastavad. Samuti tahaks uskuda, et mõne kohtuasja arusaamatu venimine ei iseloomusta Eesti kohtusüsteemi tervikuna.Kui riigikohtu esimees Villu Kõve andis eelmise aasta juunis riigikogu ees ülevaate kohtukorraldusest, siis tõstis ta esile, et õigusemõistmise võrdlustabeli järgi paikneb meie kohtusüsteem tervikuna tõhususe ja menetluse kiiruse poolest jätkuvalt Euroopa Liidu riikide esiotsas. Samas möönis Kõve, et kohtumenetluse kiirus tervikuna on languses.Tallinna Sadama kohtuasi on muidugi eraldi ooperist kaasus, sest mida kõike me siin näinud ei ole:- ühe peamise süüdistatava kohtupidamisest vabastamist seoses halvenenud tervisega (Allan Kiil suri 2021. aasta juunis);- riigikohtuni jõudnud vaidlust kohtuasja kajastamise piirangu üle;- istungite pidevat edasilükkamist rohkem või vähem otsitud põhjustel;- kohtualustele asenduskaitsjate määramist kaitsjate ja süüdistajate vastuseisule vaatamata selleks, et menetlus mõistlikus tempos jätkuks;- varurahvakohtuniku menetlusest kõrvaldamist.Viimasel punktil ehk polekski väga suurt tähtsust, kui Harju maakohus poleks äsja rahuldanud seni kohtukoosseisu kuulunud rahvakohtuniku taotlust ta tervise tõttu ametist vabastada. See tähendab, et varurahvakohtuniku puudumisel algab kogu senine menetlus algusest. Pehmelt öeldes: selline asi ei näe hea välja.Prokuratuuri esindaja ütleb, et protsess ei pikeneks eriti, kui seni uuritud tõendid avalikuks lugeda, aga vaevalt tahavad kohtualuste kaitsjad tempoga kaasa minna. Tallinna Sadama juhatuse endise esimehe Ain Kaljuranna kaitsja Paul Keres apelleerib mõistliku menetlusaja lõppemisele, et mitte öelda lõhki venitamisele.Postimees leiab, et vaatamata kõigile viperustele peab Tallinna Sadama kohtuasi tingimata õigusemõistmiseni jõudma. Vastasel korral kannatab kohtuvõimu autoriteet ning juurdub arusaam, et suuremahulised korruptsiooniasjad jäävad kännu taha kinni.Küsimus, kas rahvakohtunike süsteem vajaks ümbermõtestamist, nagu leiab Harju maakohtu esimees, on samuti oluline, kuid seda pole võimalik kiirkorras lahendada. Igal juhul on tegemist olukorraga, mis ei oleks tohtinud tekkida.JUHTKIRITallinna Sadama kohtuasi peab tingimata õigusemõstmiseni jõudma. Vastasel korral kannatab kohtuvõimu autoriteet.


Euroopa elektriturg pole ühtneProbleem on selles, et elektriturgude ühendamine on seni lõpule viimata ning edusammud riigiti ebaühtlased, kirjutab Euroopa Kontrollikoja liige Keit Pentus-Rosimannus.Euroopa Liidu energiasüsteemis kehtib üldiselt lihtne põhimõte - kõik, mis vähendab sõltuvust energiat väljapressimisvahendina kasutavatest riikidest, suurendab Euroopa julgeolekut ja tarnekindlust. Venemaa viimased katsed energiarelvaga Euroopa Liitu survestada ja murendada värskendasid selles osas kõigi liikmesriikide mälu.Elektrihinnad tõusid 2021. aasta teisel ja 2022. aasta esimesel poolel enneolematult kõrgele küll kogu Euroopas, aga eriti haavatavad olid liikmesriigid, kes olid halvasti ühendatud Euroopa Liidu elektrivõrguga või sõltusid elektri tootmisel suurel määral gaasist. Teisisõnu, ühisturg on aidanud hullema ära hoida.ELi energeetikasektori regulaatoreid koondava ameti (ACER) analüüs näitab, et ilma olemasoleva ühise turuta oleks elekter läinud Euroopa tarbijatele 2021. aastal maksma 34 miljardit eurot rohkem. Lühiajaliste ehk nn järgmise päeva turgude liitmine on toonud lisaks majanduslikku kasu miljard eurot aastas. Probleem on aga, et elektriturgude ühendamine on seni täies mahus lõpule viimata ning edusammud riigiti ebaühtlased.Loetud päevad tagasi avalikustas Euroopa Komisjon uue ettepanekute paketi ELi elektrituru kohendamiseks. Küllap võtavad liikmesriikide poliitikud esitatud ettepanekud detailideni ette ja annavad oma hinnangu. Siin on hea välja tuua Euroopa Kontrollikoja hiljutise Euroopa Liidu elektrituru seisu analüüsinud põhjaliku eriraporti olulisemad järeldused ja soovitused.Esiteks - ligi 450 miljoni tarbijaga ELi ühine elektriturg toimib 2023. aastal kindlasti paremini kui 15 aastat tagasi. Energia siseturu käima lükkamine algas õigupoolest juba 1996. aastal. Siis pidid liikmesriikides domineerinud energiamonopolid järk-järgult hakkama arvestama konkurentsitingimustega. 2009. aastal seati eesmärk jõuda Euroopa Liidu energiaturgude ühendamisega lõpule aastaks 2014. Kontrollikoja raport näitas, et 2021. aasta lõpuks, seitse aastat tähtajast hiljem, oli eesmärk saavutamata. Võib olla kindel, et ka vahepeal möödunud aasta ja kolme kuuga ei ole ühine elektriturg valmis saanud.Miks see probleem on? Sest integreeritud elektriturg on toimiva üleeuroopalise energiakonkurentsi eelduseks ning sellel on omakorda konkreetne mõju hindadele. Miks seda ikka ja jälle meelde tuletada tuleb? Sest uued eesmärgid, algatused ja ettepanekud on käimasoleva kriisi valguses kindlasti vajalikud, aga nii varustuskindluse, konkurentsivõimelise hinna kui ka keskkonda säästva elektritootmise arendamiseks tuleb üle-eelmisel aastakümnel seatud elektriturgude ühendamine lõpule viia. See ei juhtu iseenesest. Praegu oleme mitte eriti üllatuslikult olukorras, kus elektri jaehindu proovivad endiselt rohkem mõjutada liikmesriigid, mitte konkurents.Teiseks - piiriülese kauplemise eeskirjad on sedavõrd komplitseeritud õigusliku ülesehitusega, et need on kaasa aitamise asemel pärssinud Euroopa Liidu elektrituru toimimist. Lisaks on 2016. aastal alanud vajalike tingimuste ja meetodite vastuvõtmine takerdunud riikide ametiasutuste vahelistesse vaidlustesse. Euroopa Liidu asjasse puutuva ameti poolt lõpuks vastu võetud otsused on omakorda tihti vaidlustatud apellatsiooninõukogus. Iga viivitus toob omakorda kaasa lõpliku turgude integreerimise edasilükkumise.Komisjoni poolt juba 7-8 aastat tagasi vastu võetud võrgusuunised ja -eeskirjad pole praeguseni täielikult rakendatud ning nagu kontrollikoja eriraportis kirjutame - puudub selge plaan, kuidas selleni jõutakse.Probleem on olnud ka lünklike mõjuhinnangutega, millest hindade kujunemisele olulised aspektid olid kõrvale jäetud või piisava põhjalikkusega analüüsimata - näiteks hinnakujundusmeetodite valik ühendatud elektribörsidel ja pakkumispiirkondades, elektrinõudluse kaudu hulgimüügituru hindade mõjutamine. Viitame kontrollikoja raportis, et viimast oleks võimalik saavutada erinevate vahenditega - näiteks nõudluse koondamine, jaotus- ja põhivõrguettevõtjate vaheline koordineerimine, nõudluse piiramise eest maksmine. Esialgsed ja pigem vaoshoitud hinnangud võimaliku kasu kohta, mida nõudluse paindlikkuse kasutamine kaasa võiks tuua, jäävad 3-5 miljardi euro kanti aastas.Eriti viimast kriisi ja suurenevat taastuvenergia osakaalu arvestades tuleb praeguste turureeglite keerukust ja mõistlikkust kriitiliselt hinnata - kas need ka päriselus kõik sellele kaasa aitavad, et turg toimiks ja inimesed tunneksid selgelt sellest tulenevat kasu. Üle-eelmisel nädalal välja käidud reformipakett annab võimaluse kogu õiguslik raamistik üle vaadata ning rakendamist ühtlustada ja lihtsustada. Kui aga ühiselt kokku lepitud reegleid rikutakse, siis tuleb selle eest ka mõjuvad karistused ette näha. Praegu on need liikmesriigiti erinevalt reguleeritud ja rakendatud.Kolmandaks - turujärelevalve.Tõenäoliselt mõtles viimasel aastal enamik energiatarbijaid vähemalt korra sellele, ega keegi süsteemiga manipuleeri. Et turul toimuva vastu oleks usaldus, peab see olema jälgitav ja läbipaistev. Euroopa Kontrollikoda esitas eriraportis terve hulga detailseid ja üsna tehnilisi ettepanekuid, alates hulgimüügiturgude andmete kogumisest kuni kuritarvitustevastaste eeskirjade jõustamiseni. Praegune lühikokkuvõte on, et järelevalve, mida tehti kuritarvitamise ja manipuleerimise avastamiseks ja ärahoidmiseks, saab olla tõhusam. See eeldab ka, et järelevalvega tegeleval Euroopa Liidu ametiasutusel on oma töö tegemiseks piisavalt ressursse ja need on ameti enda poolt asjakohaselt jaotatud.Ühine elektriturg on juba tänaseks toonud Euroopa Liidule palju kasu, aga suur osa selle potentsiaalist on endiselt kasutamata. Turg tuleb paremini toimima saada, kriisikindlamaks muuta, aga enam kui kümme aastat tagasi seatud eesmärk elektriturud täielikult ühendada on praegu vähemalt sama oluline kui 2009. aastal.3 MÕTET Ühisturuta oleks elektri eest makstud 2021. aastal 34 miljardit eurot rohkem.   ELi elektriturgude ühendamine pidi olema lõpule viidud 2014. aastaks. Venivad vaidlused ja komplitseeritud reeglid pärsivad elektrituru toimimist.


Paleest vangikongi: Usbeki „Paris Hilton“ tegi ilma nii popstaari kui petisenaVast ei arvaks keegi ära, kui vana on pildil olev proua tegelikult. Usbekistani eelmise presidendi tütrel Gulnara Karimoval jagus vahendeid piisavalt, laskmaks tipptasemel kirurgidel oma nägu lõigata ja kortse siluda. Jagus lausa nii palju, et osta ka sadade miljonite eest kinnisvara nii Londonis kui Hongkongis.Isegi viimased neli vangistuses veedetud aastat pole suutnud Karimovat närtsitada. Aastatuhande algul Usbekistani seltskonnaelu hullutanud ning Kesk-Aasia Paris Hiltoniks kutsutud daamil on jäänud kinni istuda veel ligi kümme aastat, kui ilmusid uued paljastused rikkuste kohta, mida ta kunagi valdas.40 miljonit eralennuki eestUsbekistan: mägedest ümbritsetud riik Kesk-Aasias, mille rahvas on pigem vaesevõitu ning kus lihtsamad inimesed on juba ammu võtnud omaks kombe käia tööl Venemaal, kus teenitud raha kodustele saata. Karimovat sellised mured ei vaevanud. BBC vahendatud süüdistuste järgi oli daam juhtninaks kuritegelikus ühenduses, mille üle ühe miljardi dollari küündiv rikkus oli laiali jaotatud 12 riigis.„Üks suurimaid korruptsiooni- ja altkäemaksujuhtumeid läbi aegade,“ kõlab mõttekoja Vabadus Euraasiale karm hinnang mägede tütre finantskäitumisele. 40 miljonit dollarit maksev eralennuk? Pole probleem. Aastal 2010 ette võetud tehingus oli ametlikuks ostjaks Karimova kallim Rustam Madumarov, kuid polnud kahtlust selles, kust rahad tegelikult tulid. „Me usume, et küsimus tema isikliku jõukuse kohta pole selles olukorras oluline,“ tsiteerib BBC toonase päringu peale saadud delikaatset vastust asjaosaliselt riiulifirmalt.Lisaks riiulifirmadele kuulusid süüdistuste järgi Karimova arsenali muudki võtted: mõjuvõimu ärakasutamine, altkäemaksud, rahapesu, võltsitud arved - kõik need lubasid Karimoval nautida glamuurset elu.Ööklubi kodus2016 surnud presidendi Islam Karimovi tütart jagus tema hiilgeaegadel igale poole. Ta lõi omaenda ehtebrändi. Ta proovis kätt popmuusikuna, tehes seda artistinime Gogoosha all (otsing videoportaalis YouTube toob esile kaadrid, mis meenutavad kitšilikke Eurovisioni lauluvõistluse palasid). Muu hulgas salvestas ta dueti prantsuse näitleja Gérard Depardieuga. Karimova elas omaenda palees, mille juurde kuulusid omaette ööklubi ja viinamarjaaed.Raha selleks kõigeks hankis Karimova oma võimukat positsiooni ära kasutades. Forbes kirjutab, et kopsakaima summa - rohkem kui 865 miljonit dollarit - teenis ta altkäemaksudena Vene telekommunikatsioonifirmalt MTS.Kui The New Yorkeri ajakirjanik soovis 15 aastat tagasi saada toonase superstaariga intervjuud, pidi ta pettuma. Usutlus jäi ära, sest Karimova nõudis selle jaoks ettemaksuks 20 000 dollarit. Hiljem õnnestus ajakirjanikul temaga korraks Twitteri vahendusel siiski suhelda. Põgusas vestluses jättis Karimova vastamata kõigile küsimustele, mis puudutasid tema julmurina tuntud isa hirmutegusid.Isa lasi arreteeridaEsimest korda arreteeriti Karimova aastal 2014 ning seda omaenda isa korraldusel. Tütar oli muutunud oma priiskamises ning riisumises nii jultunuks, et rahva meelepaha ei saanud enam ignoreerida. Külma ja rõsket vangikongi see küll ei tähendanud, sest Karimova määrati 2018 juunis koduaresti, oma tütre Imani elamisse.Kunagi oma isa võimaliku mantlipärijana nähtud Karimova oli kärsitu. 2019. aasta alguses andis Taškendi kohus määruse tema vahistamiseks, kuna ta olevat juba novembris omavoliliselt koduarestist lahkunud, samuti kasutanud ilma mõjuva põhjuseta internetti. Ülejäänud osa karistusest pidi ta ära kandma juba naistevanglas.Karimova šveitslasest advokaat Gregoire Mangeat väitis toona, et mingit põgenemist ei olnud, vaid daam veeti kodust väevõimuga minema. „Usbekistani võimud avaldavad talle endiselt psühholoogilist ja füüsilist survet,“ tsiteerib Raadio Vaba Euroopa Mangeati pöördumist.Šveits on Rootsi, Hollandi, Ameerika Ühendriikide ning Suurbritannia kõrval üks riikidest, mis Karimova petuvõrgustikku uurides korduvalt esile kerkib. Kõigi nende riikide kontodele kantud raha läks esialgu külmutamisele, kuni eelmisel aastal jõuti Usbekistani valitsusega kokkuleppele, mille järgi tagastatakse riisutud raha riigile.Praegusel presidendil Šavkat Mirzijojevil peab olema motivatsiooni sellega vastutustundlikult ringi käia, vabastamaks riiki seda ümbritsevatest negatiivsetest stereotüüpidest. „President ja tema nõuandjad mõistavad täiel määral, et moodsa ühiskonnana edenemiseks peavad nad näitama korruptsiooni suhtes karmi joont,“ ütleb Forbesile Ameerika Välispoliitikanõukogu Kesk-Aasia spetsialist S. Frederick Starr.Karimova lapsed on usutlustes avaldanud, et olgugi nende ema süüdi kõikvõimalikes kelmustes, väärib ta ometigi inimlikku kohtlemist. „Jah, ta peaks minema Šveitsis kohtu alla, aga temaga praegu toimuv rebib ta nii inimese kui emana täielikult tükkideks,“ lausub The Guardianile Karimova 29aastane poeg Islam Karimov juunior. Nii tema kui õde Iman ütlevad, et ema vaevavad tõsised terviseprobleemid ning ta vajab operatsioone.Tavaliste usbekkide seas on Karimova endiselt põlatud tegelane, kes sümboliseerib kõike, mis kommunismijärgses rikkuste krahmamises on ebaaus ja priiskav. Mis puutub küsimusse Karimova vanuse kohta, siis õige vastus kõlab: 50.GLAMUURSEMAD AJAD: Seltskonnatäht Gulnara Karimova 2012. aastal Cannes'i filmifestivalil. Vida PressVida Press ARRETEERITI ISA KÄSUL: Karimova sahkerdamine ja priiskamine muutus nii häbituks, et 2014. aastal võtsid võimud ta vahi alla.JUHAN MELLIK


Putini alluv põgenes Venemaalt, räägib üksikasju presidendi kohta – mõni asi võib olla üllatavParanoiline president infovaakumis. Nii võib kokku võtta julgeolekujõudude FSO ohvitseri ja inseneri Gleb Karakulovi jutustuse Venemaa liidri Vladimir Putini kohta.
Ta on töötanud presidendi kommunikatsiooniüksuses ja saatnud Putinit enam kui 180 reisil viimase 13 aasta jooksul. Tema üksuse ülesanne on hoolitseda krüpteeritud suhtluse eest Putini reiside ajal ning kanda nutiseadmete kasutamisest keeldunud presidendiga kaasas isiklikku telefoniputkat, vahendab Iltalehti.
Karakulov põgenes koos perega mullu oktoobris Türki, kui ta saatis Putinit Kasahstani tippkohtumisel. Hiljem järgnes terve pere Türki.
Karakulov teab, et rikkus Venemaalt põgenemisega seadust, kuid Venemaale jäämist peab ta hullemaks kuriteoks.
See oleks olnud suurem kuritegu, kui oleksin oma ametis jätkanud. Ma arvan, et see mees (Putin) on sõjakurjategija, ütleb ta intervjuus Dossier Centerile.
Karakulov ütleb, et tema suhted Venemaa juhtkonnaga hakkasid esimest korda muutuma pärast Krimmi annekteerimist 2014. aastal. Ukraina agressioonisõda ja sügisene mobilisatsioon lõid kirstu viimased naelad.
Võttes mehi peredest ja saates nad suveräänsesse Ukrainasse tapmisele näitab, et teda (Putinit) ei huvita karvavõrdki see, mis meie riigi ja Ukrainaga juhtub, rääkis Karakulov.
Karakulov on Venemaa eriteenistuste kõrgeim liige, kes teadaolevalt on kaasajal riigist põgenenud.
Dossier Center jälgib Kremli töötajate kuritegelikku tegevust ja seda rahastab eksiilis viibiv endine oligarh Mihhail Hodorkovski. Dossier Center avaldas 2022. aasta intervjuu alles sel nädalal, olles esmalt veendunud, et Karakulov ja tema pere on Türgist edasi kolinud.
Karakulov teab oma karjääri kaudu üksikasju Putini harjumuste, perekonna ja tervise kohta. President ei kasuta nutitelefoni ega internetti ning nõuab, et ta saaks Venemaa riigitelevisiooni vaadata ka välisreisidel.
Välismaal on aga täna palju vähem teha kui varem. Karakulov kirjeldab, et Putin suleti 2020. aastal oma „punkrisse”, misjärel pole ta naasnud oma endise tiheda ärireiside mustri juurde.
President on koroonaviirusesse nakatumise suhtes endiselt väga paranoiline, kuigi paljud teised on pandeemia juba mälestuste arhiivi lükanud. Karakulov ütleb, et Putin sunnib töötajad kahenädalasesse karantiini, enne kui neil lubatakse temaga ühes ruumis viibida. Ta kogeb patoloogilist hirmu oma elu pärast.
Paranoiat on Putini igapäevaelus näha ka mitmel muul moel: kõiki toiduaineid testib ja kontrollib spetsiaalne meeskond, tuletõrjujad ja insenerid vaatavad reisidel üle kõik rajatised ning reisidel on kaasas 2,5 meetri kõrgune telefoniputka, kus saab rääkida ilma riskita, et välisluure kõne pealt kuulab.
Ta on end välismaailmast sulgenud erinevatel viisidel: karantiin ja infovaakum. Tema ettekujutus reaalsusest on moonutatud, räägib Karakulov.
Karakulov suhtub aga ettevaatlikult spekulatsioonidesse, et Putin põeb mingit varjatud haigust ja nimetab presidendi tervist „paljudest tema eakaaslastest paremaks”.
Putini varade ja pereasjade kohta on Läänes tehtud mitmeid oletusi. Karakulovi sõnul on „avalik saladus”, et Putinil on perekond, mida ta pole kunagi avalikult tunnistanud.
Mees kinnitas ka teavet väidetava Musta mere palee kohta. Kinnipeetud opositsiooniliidri Aleksei Navalnõi asutatud korruptsioonivastane rühmitus avaldas palee kohta teabe aasta tagasi. Putin ise on eitanud, et talle kuulub tsaariaegset hiilgust meenutav loss.
Karakulovi sõnul on spekulatsioonid eraluksusjahi Scheherazade omandi kohta samuti õiged.
Lisaks paljastab ta lõbusa fakti Putini viisi kohta, kuidas president ringi liigub: tal on identsed kabinetid mitmes erinevas elukohas. Karakulov räägib, et oli tunnistajaks näiteks Sotšis sellele, kuidas televisiooni reportaaži järgi osales Putin Moskvas koosolekul, kuigi tegelikult oli ta sadade kilomeetrite kaugusel.
Siin on video asja kohta:


Kelmuse ohvriks langenud mees kandis tundmatule välismaa kontole kümneid tuhandeid eurosidPPA poole pöördus pettuse ohver, kes kandis tundmatule Suurbritannia kontole üle 25 000 euro.
Politseisse pöördus Pirital elav meesterahvas, kes langes pettuse ohvriks. Nimelt helistati mehele ning helistaja esitles end pangatöötajana, kes teatas mehele, et keegi soovib tema nimelt laenu võtta. Pärast seda suunati kõne väidetavale LHV panga töötajale, kes palus mehel teha koostööd pangakonto kaitsmiseks.
Selleks pidi mees edastama internetipanga kasutajatunnuse ning kinnitama tehinguid Mobiil-ID PIN-koodidega. Hiljem selgus, et mehe pangakontolt tehti makseid kogusummas 25 874 eurot tundmatutele Suurbritannia pangakontodele. Politsei alustas juhtumi osas menetlust.
Pangapettuste või muude telefoni- või investeerimiskelmuste puhul on kelmi esmane eesmärk saada kätte inimese autentimisandmed. Tasub meeles pidada, et pangatöötaja ei küsi kunagi telefoni teel PIN-koode. PIN1 kood on mõeldud inimese tuvastamiseks, PIN2 on aga võrdne allkirjaga.


Eestis võivad julgeolekuohuks saada Venemaale kadunud otstega rahaskandaalide osalisedPraeguses Vene-Lääne vastasseisus läheb Venemaa ilmselt kõige peale välja ja võib muuhulgas hakata koostööle sundimiseks santažeerima ka neid, kelle kohta on tal kompromiteerivat infot.
ERR kirjutab: “Pärast Venemaa täieulatuslikku kallaletungi Ukrainale saadeti Euroopast välja üle 400 Vene luureagendi, ent nüüd on Vene luureagentuurid hakanud taastama oma agentide võrgustikku Euroopas ning mõned Euroopa luureagentuurid kardavad, et Venemaa võib edaspidi aktiveerida ka nö uinuvaid agente.”
“Uinuvad agendid” on mõiste, millega tähistatakse inimesi, kes on mingi luure poolt värvatud, kuid ei tegutse aktiivselt. Samas võivad “uinuvad” olla ka need, kelle kohta on Vene luurel kompromiteerivat infot, aga seda ei ole käiku lastud.
Eestis on vähemalt kaks skandaali, mille juured ulatuvad Venemaale ja mille osad tegelased elavad Eestimaal – VEB Fond ja Skandinaavia pankade suur rahapesu Venemaalt läbi Eesti Läände. Kuna mõlemad skandaalid on seotud Venemaaga, siis on Vene luurel kindlasti olemas pilt sellest, mis nende käigus tegelikult toimus ja nimed, kes sellega seotud olid. Ilmselt ei ole seda infot veel enda huvides kasutatud, kuid nüüd võib see aeg käes olla.
VEB Fondi ja rahapesu puhul on ja võivad olla inimesed, kes pole selles aktiivsed olnud, kuid on selle niiöelda maha maganud ning on seega santažeeritavad, kuid võivad olla ka inimesed, kes on mõlemast otseselt kasu saanud ja on nüüd vastava info omajatel “konksu otsas”. Ja paraku on need inimesed peaministripartei rahvas – VEB Fondiga on seotud otseselt nimed ja isikud, Skandinaavia pankade rahapesu aastatel aga oli võimul just nimelt üks erakond, kelle puhul võib väikseim patt olla ehk see, et nad olid hoobade juures, aga ei märganud midagi.
Ka kõige positiivsema mõtlemise korral on kahe rahaskandaali tagajärjel Eestis olemas inimesed, kellele saab ette heita Venemaa tegevuse mahamagamist. Kuivõrd aga rahapesu uurimist on ühe erakonna poolt püütud igati takistada, siis on julgeolekuoht ilmselt Eestile päris suur.
Uued Uudised


Maksuameti nimel levivad petusõnumidMaksu- ja tolliameti (MTA) nime all levivad õngitsussõnumid, kirjutab Postimees.Sõnumi kohaselt on saajal tasumata trahvid, mida suunatakse lingi kaudu tasuma. Postimehele laekunud vihje kohaselt oli sõnumis sisaldunud link, mis oli aktiivne ligikaudu pool tundi, küllaltki usutavalt petturite poolt tehtud.
Lingile vajutades oli autoriseerimise valikuteks jäetud ainult pangad. Ülejäänud lingid suunasid õigetele ameti lehekülgedele.
Maksu- ja tolliamet teavitas ühismeedias levivatest petusõnumitest. "Tegemist ei ole maksu- ja tolliameti teavitusega, palume lingile mitte vajutada," hoiatas amet.


Kavalasse skeemi tõmmatud tallinlane kandis tundmatule kontole kümneid tuhandeid eurosidNetipetturite lõksu langenud Tallinna härra kandis tundmatule Suurbritannia kontole üle 25 000 euro.Teisipäeval pöördus politseisse Pirital elav 44-aastane meesterahvas, kes langes pettuse ohvriks.
Nimelt tutvustas teisel pool telefonitoru olnud isik end kui pangatöötajat ja teatas mehele, et keegi soovib tema nimel laenu võtta.
Seejärel ühendati kõne väidetava LHV panga töötajaga, kes palus teha koostööd pangakonto kaitsmiseks.
Selleks pidi mees edastama internetipanga kasutajatunnuse ning kinnitama tehinguid mobiil-ID PIN-koodidega. Hiljem selgus, et mehe LHV pangakontolt tehti makseid kogusummas 25 874 eurot tundmatutele Suurbritannia pangakontodele.
Politsei alustas juhtumi uurimiseks menetlust.
LHV kommunikatsioonispetsialist Marthi Lepik on varem sõnanud, et kuna kelmide sihtmärk on klient, mitte pank, siis kliendid saavad ise palju ära teha selleks, et ohvriks mitte sattuda. Tasub jälgida hoiatusi ning alati pigem kahtlustada kui usaldada.
Lepiku sõnul on tarvis sisestada PIN2 selleks, et siseneda panka. Pank ei küsi mitte kunagi telefonis kaardiandmeid ega paroole.
«Kontrolli e-kirja saatja aadressi, millisele lehele link tegelikult viib, sisesta PIN-koode ainult juhul, kui on selge, millise tegevuse jaoks seda tehakse,» soovitab politseikapten Maarja Punak. «Igasuguse kahtluse korral on mõistlik kohe oma pangaga ühendust võtta ja uurida, mida annab veel teha, et kontol olevat raha kaitsta ja võimalusel juba tehtud ülekanne tagasi kutsuda. Mida kiiremini reageerida, seda parem!»


Põlesid autod ja peteti rahaPühapäeval põles Kundas sõiduauto.
Autor: Kunda päästekomando
Eelmisel nädalal andsid päästjatele tööd põlenud autod, mis süttisid pühapäeval nii Kundas kui Kõrgemäel. Politsei sai aga teate pettusest Rakveres.
Alljärgnevalt toome ära eelmise nädala päästjate ja politsei olulisemad sündmused.
Kas tahad alati teada, kui Lääne-Virumaa Uudistes sel teemal kirjutatakse? Kasuta Minu Lääne-Virumaa funktsiooni ja vali märksõnad, mida oma personaalses uudiskirjas näha tahad.


Järjekordne kelmuseohver jäi ilma kümnetest tuhandetest eurodestPolitsei algatas eile järjekordse kelmusjuhtumi uurimise, kus kannatajaks on Pirital elav mees, kelle arvelt liikus tundmatule Suurbritannia kontole 25 874 eurot.Korrakaitsjate poole pöördus Pirital elav 44-aastane mees, kes sai telefonikõne «politseitöötajalt», kes teatas talle, et keegi soovib tema nimel laenu võtta, vahendas politsei- ja piirivalveamet (PPA).
Seejärel ühendati kõne väidetava LHV panga töötajaga, kes palus teha koostööd pangakonto kaitsmiseks. Selleks pidi mees edastama internetipanga kasutajatunnuse ning kinnitama tehingud Mobiil-ID PIN-koodidega.
Hiljem selgus, et mehe LHV pangakontolt kanti 25 874 eurot tundmatutele Suurbritannia pangakontodele.

Kelmid on muutunud väga aktiivseks

Selle aasta esimese kolme kuuga on Eestis langenud petukõnede ohvriks 143 inimest, kes on PPA andmeil kandnud kokku üle 1,5 miljoni euro kahju.
Kelmide ohvriks langemist saab vältida – ei jaga teistele oma Smart-ID, Mobiili-ID ega ID-kaardi paroole ega sisesta neid kellegi teise palvel.
Põhja prefektuuri kriminaalbüroo juhi Urmet Tambre sõnul on olukord murettekitav, sest inimesed kaotavad kelmidele järjest rohkem raha.
«Selle aasta algusest on kelmid muutunud väga aktiivseks ja kasutavad üha keerulisemaid võtteid inimestelt raha väljapetmisel. Kelmide ohvriks langemist saab aga vältida – ei jaga teistele oma Smart-ID, Mobiili-ID ega ID-kaardi paroole ega sisesta neid kellegi teise palvel. Tuletan meelde, et PIN2 on digitaalne allkiri ja see on sama, kui panna allkiri paberile,» toonitas Tambre.
Kelmid helistavad korrakaitsjate sõnul erinevatel ettekäänetel väidetavalt migratsiooniametist, pangast või politseist, et kätte saada inimeste isiklikke andmeid ja PIN-koode, millega nad paraku saavad ka täieliku ligipääsu pangakontodele.


Minister: Ukraina hariduse suurim mure on korruptsiooni sallimineKIIEV, 5. aprill, Interfax-BNS – Ukraina hariduse suurim mure on õppeprotsessi käigus üldise sallivuse kujundamine korruptsiooni suhtes, ütles haridus- ja teadusminister Oksen Lissovõi kolmapäeval.
"Pööran pidevalt tähelepanu sellele, et hariduse suurim mure on õppeprotsessis, eriti kõrghariduses, korruptsioonisallivuse kujundamine," ütles Lissovõi 2023.-2025. aasta riikliku korruptsioonitõrjeprogrammi tutvustamisel.
Minister märkis, et selles kontekstis tuleb rääkida igapäevasest korruptsiooni soosimisest kõrghariduses, kõrgkoolide kinnisvara halduses, sertifitseerimis- ja litsentsimisasutustes.
"Aga vaatame juuri. Täna tuleb kodanik kõrgkooli kõrgharidusdiplomi, mitte teadmiste pärast... Seega on mure juur kõrgharidusreformis üldiselt," ütles ta, viidates vajadusele kujundada haridus ümber selliselt, et prioriteediks saaksid teadmised ja kvalifikatsiooni omandamine, mitte diplom kui vahend. "Siis on meil nii olme- kui ka muu korruptsioon kõrghariduses oluliselt vähenenud."
Lissovõi rääkis ka hariduse digiteerimise olulisusest kõigil tasanditel, eelkõige kõrghariduses ja välisõppuritele mõeldud hariduses.
Interfax – Baltic News Service


Politseinikuna esinenud kurjategija varastas naise kontolt 1500 eurotTALLINN, 5. aprill, BNS – Politseinikuna esinenud kurjategija varastas Kiviõlis elava naise pangakontolt 1500 eurot.
Teisipäeval pöördus politseisse Kiviõlis elav naine, kes oli väidetavalt saanud politseist telefonikõne, milles anti märku kahtlastest tehingutest tema pangakontol, teatas Ida prefektuuri pressiesindaja kolmapäeval.
Probleemide kõrvaldamiseks paluti naisel laadida arvutisse programm, mida ka naine tegi ja mille kaudu sai kelm juurdepääsu tema arvutile ja pangakontodele. Kahju on 1500 eurot ning kelmusjuhtumi üksikasju selgitab politsei kriminaalmenetluses.
Tallinna toimetus, +372 610 8866, sise@bns.ee
Baltic News Service


Rein Sikk: Ida-Virumaa ootab juba ammu kuningat   Olen Ida-Viru teemadega tegelenud ligi 40 aastatja mulle jäävad arusaamatuks need Ida-Viru praeguse probleemipuntra tunnistajad, kes väidavad, et kuninga saatmise plaan on paha plaan, leiab Rein Sikk Vikerraadio päevakommentaaris.   Au ja kiitus loodavale valitsuskoalitsioonile plaani eest Ida-Virumaale viimaks kuninga ametikoht luua. Vahet pole, kas kuninga nimeks on valitsuse eriesindaja või idaküsimuste minister. Või taas sünnitatud maavanem. Tegu ootab tegemist. Meenutan, et esimene sisuline Ida-Viru tegevuskava loodi aastal 2010, aga siis läks see Tallinnas meelest. Ja nii iga valitsuse puhul. Ikka käib valitsus idas vaid tulekahju kustutamas, mitte igapäevaselt Eesti elu edendamas, Eesti riiki kehtestamas. Äkki nüüd saame inimese, kes on igal päeval idas Eesti esindusnägu ja esindustegu? Aga milleks teda vaja? Oleme paraku kolmkümmend aastat vaid tõdenud, et asjad Ida-Virus käivad pigem slaavi müstika kui Eesti edu teed. Viimaseid aastaid iseloomustavad korruptsioonikahtlused, linnapeade ja vallavanemate vahetamine, ametis püsimine kui noateral käimine. Kurbloolisus, et Ida-Viru venekeelsete koolide lõpetajad ei suuda eesti keeles hakkama saada. Samal ajal ähvardab eestikeelseid koole sulgemine. Avalik ja varjatud putinism. Tankikummardajad. Impeeriumimeelsed tänavanimed, mis ei kao. Valimistel tabanud šokk, et kolmandik Ida-Viru valijatest toetab pigem Peipsi-tagust mõttelaadi kui Eesti oma. Olen Ida-Viru teemadega tegelenud ligi 40 aastat. Ja sel taustal jäävad mulle arusaamatuks need Ida-Viru praeguse probleemipuntra tunnistajad, kes väidavad, et kuninga saatmise plaan on paha plaan. Aga endal paremat plaani pole."Eesti Energia juhile makstud lahkumishüvitise eest saab kuningat Ida-Virus pidada lausa viis aastat jutti."Oleme näinud, et paljud teised plaanid idas kas ei tööta või siis unustatakse. Miks siis mitte kuninga või idaministriga proovida? Ma rahustaks ka kõiki kuninga koha pärast muretsejaid sellega, et kuninga pidamine pole sugugi kallis. Eesti Energia juhile makstud lahkumishüvitise eest saab kuningat Ida-Virus pidada lausa viis aastat jutti. Mida ühe kuningaga Ida-Virus peale hakata. Kõigepelt näidata. Kuningas peab idas igapäevaselt näha olema. Mitte sildina kontoris, vaid reaalse inimesena reaalselt tänavail, vastuvõttudel, kohtumistel, läbirääkimistel, mõttetalgutel. Kuninga juurde peab pääsema iga inimene alates pensioni pärast muretsevat baabuškast kuni tippjuhtideni. Kuninga teokas ja eestikeskne sõna peab kõmisevalt kõlama kõigis Ida-Viru meediakanaleis. Läbi päevade, läbi aastate. Tunnetatav ja tugev peab olema ta võime viia olulised Virumaa teemad kiirelt otse valitsusse. Kuningas peab tegema ka Eesti enam Ida-Virus nähtavaks läbi kesklinnades toimuvate atraktiivsete ja rahvarohkete Eesti ürituste. Laadad, kontserdid, paraadid. Mäletatavasti on ju Narvas Peetri platsil toimunud Eesti kaitseväe marssimine alati kaasa toonud palju positiivseid emotsioone. Loomulikult olen rõõmus, et Narva Vabal Laval oli hiljuti koos kogu Eesti teatrieliit. Aga kas see fakt ka enamiku narvalasteni jõudis? Vaevalt. Sama kehtib Tartu Ülikooli Narva kolledži külastuste kohta Eesti prominentide poolt. Suurel osal narvalastest pole neist visiitidest halli aimugi. Aga tänavail hommikujooksu teinud president Kersti Kaljulaid? Millegi sarnase silmapaistvaga peab ka kuningas tegelema. Ja silmapaistvus Sillamäel, aga ka Kohtla-Järvel! Kõikjal linnasüdametes peab Eesti mitte lihtsalt nähtav, vaid jõuliselt nähtav olema. See on üks kuninga võimalikke tegevusi. Kunagi käis üks partei välja idee Narvast kui Ida-Viru pealinnast. Mäletan, kui õnnelikud olid narvalased, kui tänavail nendega sellest rääkisin, arvamust küsisin. Idas elavale slaavi verd inimesele läheb reporteriga rõõmsalt jutlemisest aga veel enam korda, kui ta tunneb, et tähtsad Eesti tegelased ta ära kuulavad. Ja kuningas saab olla selles tähtsas rollis. Läti astub jõulisi samme vene keele ruumi vähendamiseks ja läti oma suurendamiseks. Eks sama hakka käima Ida-Virus, kus viimaks on otsustatud haridus eestikeelseks muuta. Ka sellel närvesööval teel kuluvad kuninga nõu ja vägi ära. Selgitamiseks, rahustamiseks, nõudmiseks. Kuningas olgu ühtaegu kui kirss tordil ja ka pind pehmes kohas. Seega, kuidas täpselt kuningat idas kasutada, võib arutleda. Aga kindel see, et kuningaga ida on kümme korda parem kui kuningata. Elagu kuningas! Kõiki Vikerraadio päevakommentaare on võimalik kuulata Vikerraadio päevakommentaaride lehelt.  ERR.ee võtab arvamusartikleid ja lugejakirju vastu aadressil [email protected]. Õigus otsustada artikli või lugejakirja avaldamise üle on toimetusel.     					Toimetaja:  Kaupo Meiel


Terav sõnasõda, mis lõbustas ka teisi?Mart Maastiku repliigist sündis eelmisel neljapäeval Saaremaa vallavolikogus terav sõnasõda, mis lõbustas ka teisi (""Juhin tähelepanu, et see on korruptsioonihõnguline!" Emotsioonide paraad Saaremaa volikogus", Saarte Hääl, 31. märts). Kas ikka lõbustas?lates märtsist osaleb ka allakirjutanu volikogu töös ja võib seetõttu osalejana kommenteerida ka volikogus viimati toimunut, nagu kirjeldas ka Saarte Hääl oma loos sellest, kuidas Mart Maastiku repliigist sündis neljapäeval volikogus terav sõnasõda, mis lõbustas ka teisi. Kas ikka lõbustas?
Rikutud huumorimeel?
Tõsi ta on, et istung meenutas kohati kuuekümnendate Eesti filmiklassikasse kuuluvat mängufilmi (filmi nime ei mäleta), kus kolhoosi koosoleku toimumise ajal kisas keegi tegelane, keda mängis Katrin Välbe, sõnavõttudele vahele fraasidega: õige...vale… sa ei tea midagi jne.
Aga mitte see polnud oluline, vaid pigem teema ise ja Saarte Hääles mainitud volinike lõbusus. Ma ei pannud tähele, et keegi teine oleks ennast Maastiku sõnavõtu ajal lõbusana tundnud.
Võimalik, et ülejäänud volinikel on huumorimeel raske lapsepõlve tõttu rikutud, aga ka see on väheusutav. Pigem oli see lõbususe eesmärk ikkagi hinnangu andmine Maastiku väljaöeldule. Mõni teine reageeris hoopis teistmoodi ja palus kohe vaheaega.
Ilmselt oli, mida arutada, sest võimatu oli mitte mõista, kellel on kandev roll Salme rahvamaja müügis, nagu ka Maastik mainis.
Demagoogiline võte
Aga naeru abil hinnangu andmine on ju suhteliselt tavaline demagoogiline võte mõne inimese (ei hakka siinkohal neid inimesi selliste võtete alusel klassifitseerima) argumenteerimises. Selle lõbususe eesmärk oli pigem soov teemat vajalikus suunas juhtida, kuna Maastiku jutt ja eriti üks viide ei olnud just meeldivad.
Tihti kannavad sellised võtted ka loodetud vilja ja seda eriti siis, kui nad on perfektselt orkestreeritud.
Värske volikogusse tulijana otsustasin hiljem kodus veel viis viimast volikogu istungit järele vaadata ja märkasin, et Maastiku väljatoodud sildile teatud mittelubatud tegevuse kohta volikogus vastab ka ühe varasema teema arutelu ja ka hääletamine ühel eelneval istungil.
Kui aega saan, vaatan veel kord täpsemalt üle nii selle kui ka muud asjad ja läheme lõbusatele teemadele tagasi. Saavad ka teised naerda.


Prokuratuur: Särava tegutsemisel pole kuriteo tunnuseid   Nii prokuratuur kui ka Korruptsioonivaba Eesti tegevjuht Steven-Hristo Evestus on seisukohal, et endise tööandja Bolti optsioonid deklareerimata jätnud majandusministeeriumi asekantsleri Sandra Särava tegevuses pole võimalik tahtlikke rikkumisi tuvastada.   "Meedias avaldatu põhjal ei näe prokuratuur hetkel kuriteole viitavaid tunnuseid," ütles ERR-ile prokuratuuri avalike suhete juht Kairi Küngas. Evestus on samuti seisukohal, et praegusel juhul ei ole tahtlikke rikkumisi võimalik tuvastada, sest Särav on seisukohti avaldanud ettevõtlussektori suhtes laiemalt - mitte konkreetse ettevõtte suhtes - ning see ei too kaasa taandumise kohustust. "Kogu juhtum tõstab esile aga korruptsiooniennetuse vältimatut vajalikkust," ütles Evestus. Ta lisas, et huvide deklareerimine on ette nähtud selleks, et ametiisiku puhul oleks juba eos välistatud isiklike majanduslike huvide esinemine tööalaste otsuste ja toimingute tegemisel. "Erasektorist avalikku sektorisse liikumine on tervitatav, kuid selle juures tuleb tähelepanu pöörata, et vahetult eelmise tööandja huvides oleks otsuste tegemine aasta jooksul välditud. Nn pöördukseefekti silmas pidades on mõistlik ka ajaliselt edaspidi hoolikalt kaaluda, kas endise tööandja poolt initsieeritud lobikohtumistel osalemine on põhjendatud, eriti kui seda suhet saadavad lobistiga seotud majanduslikud huvid," selgitas Evestus. ERR kirjutas teisipäeval, et Särav oli majanduslike huvide deklaratsioonis jäänud märkimata talle kuuluvad Bolti aktsiaoptsioonid. Särava sõnul polnud ta teadlik, et see on vajalik ning ta lubas need esimesel võimalusel deklaratsiooni kanda. Särav, kes töötas aastatel 2019 kuni 2021 Boltis valitsussuhete juhina ja globaalse kestliku arengu juhina, ütles ERR-ile, et enne rahvusringhäälingu päringut ei olnud ta teadlik, et optsioonide deklaratsioonis esitamine on kohustuslik.    					Toimetaja:  Mari Peegel


Tai opositsioon nimetas peaministrikandidaadiks Thaksini tütreNONTHABURI, 5. aprill, AFP-BNS – Tai peamine opositsioonipartei Pheu Thai kinnitas kolmapäeval üheks oma peaministrikandidaadiks tulevastel valimistel miljardärist ekspeaminister Thaksin Shinawatra tütre.
Poole miljoni Instagrami-jälgijaga 36-aastane Paetongtarn Shinawatra on teravas kontrastis oma kahe rivaaliga, endiste armeeülematega, kellel on kahepeale vanust kokku 146 aastat.
Pheu Thai toetajad kogunesid jalgpallistaadionile Bangkoki lähistel, kus Paetongtarni kõrval nimetati kandidaatideks ka ärimees Srettha Thavisin ja partei strateeg Chaikasem Nitisiri.
Paetongtarn on teinud jõulist kampaaniat hoolimata asjaolust, et on kaheksandat kuud rase. Ta ütles, et naudib heitlust.
"Sellest kujuneb väljakutse, kuid lähme ja suhtleme nii palju kui võimalik," ütles ta ajakirjanikele.
Parteid jagunevad 14. mail peetavatel valimistel suuresti kahte leeri: need, mida toetab Tai sõjavägi ja monarhistlik establishment, ja reformimeelsem opositsioon eesotsas Pheu Thaiga.
Sõjaväesõbralike kandidaatide eesotsas on praegune peaminister Prayut Chan-O-Cha (69), kes tuli võimule riigipöördega 2014. aastal, ja 77-aastane erukindral Prawit Wongsuwan valitsevast Palang Pracharath Parteist.
Pheu Thai on arvamusküsitlustes kõrgel positsioonil, kuid võib jääda peaministrikohast ilma põhiseaduse alusel, mille kirjutas 2017. aastal toona valitsenud sõjaväehunta.
Thaksin, 73-aastane telekomimagnaat, on üks mõjukamaid ja vastuolulisemaid tegelasi Tai lähiajaloos. Töölisklassi ja maarahva seas on ta endiselt palavalt armastatud, kuid riigi sõjalis-monarhistlik eliit põlgab teda.
Thaksin kukutati võimult 2006. aastal riigipöördega ning elab nüüd Dubais, et vältida vahistamist korruptsioonisüüdistuste alusel, mis on tema sõnul poliitiliselt ajendatud.
AFP – Baltic News Service


KOV-ide esindajad arutavad õigus-, eetika- ja sotsiaalteemasidTALLINN, 5. aprill, BNS – Kohalike omavalitsuste (KOV) esindajad arutavad järgmisel nädalal peetavatel linnade ja valdade päevadel olulisi õigus-, eetika- ja sotsiaalteemasid.
12. ja 13. aprillil peetavatel linnade ja valdade päevadel võetakse luubi alla erinevad õigus- ja eetikaalased teemad ning kahel päeval arutatakse ka põletavamatel sotsiaalvaldkonna teemadel, teatas Eesti Linnade ja Valdade Liidu esindaja kolmapäeval.
Esimene päev keskendub sotsiaalvaldkonnas hoolivuse ja hoolekande temaatikale ning arutatakse nii psüühikahäirega inimeste toetamist omavalitsuse poolt alates aastast 2025 kui ka uutest tuultest lastekaitses ning asendushoolduses. Tutvustatakse sotsiaalministeeriumi tellitud projekti "Abi- ja toetusvajaduse hindamisinstrumendi analüüs ja hoolduskoormuse hindamise metoodika ja hindamisvahendi väljatöötamine“ ning sellega seotut.
"Hoolivus näitab kogukonna või ühiskonna küpsust. Täna tõdeme vajakajäämisi erivajadustega inimestele ja nende lähedastele teenuste pakkumise osas, aga ka laiemas kontekstis vaimse tervise toetamises, mistõttu peaksid käsitlemisele tulevad teemad kõnetama võrdselt nii teenuse vajajat, korraldajat kui pakkujat. Kui pikkade sammudega liigub lastekaitsereform, mis muutub lähitulevikus, siingi loodame saada uut teadmist, et kohtadel startimine ei kujuneks meeletuks spurdiks, vaid oleks hea ettevalmistusega rahulik, eesmärgistatud kõnd,“ sõnas töötoa kõnejuht, Keila abilinnapea Eike Käsi.
Ürituse teisel päeval toimub aga kaasavas formaadis töötuba ennetusteemadel. Keskendutakse valdkondadeülesele ennetusele ning lahatakse erinevaid võimalusi, kuidas võimalikult laia sihtgruppi haarates tegeleda ennetusega. Vestlust veavad sotsiaalministeeriumi, Tervise Arengu Instituudi, päästeameti, siseministeeriumi, sotsiaalkindlustusameti ja vabatahtlike seltsiliste esindajad.
Õiguse ja eetika töötoas uurib Järva vallasekretär Karin Tenisson-Alev ettekandjatelt, millised on kohaliku omavalitsuste võimalused oma õiguste kaitseks Riigikohtus, või kas ametnikule kingitud tort on mõjutusvahend? Samuti tehakse toas ülevaade kohaliku omavalitsuse tegevuse läbipaistvuse suurendamise võimalustest, räägitakse korruptsioonivastase seaduse muudatustest ning huvide deklaratsioonist.
Tallinna toimetus, +372 610 8866, sise@bns.ee
Baltic News Service


Tallinna Sadama korruptsiooniasjast on plusspoolel vaid üks asiArvamusMäletan hästi päeva 2015. aasta augusti lõpus, kui kaitsepolitseiametnikud riigile kuuluva ASi Tallinna Sadam kaks ainsat juhatuse liiget Ain Kaljuranna ja Allan Kiili suures ulatuses altkäemaksu võtmises kahtlustatuna kinni pidasid ning ettevõtte ruumid ja kahtlusaluste elukohad läbi otsisid. Väljaanne, kus töötasin, oli esimene, kes uudisele jälile sai ning selle avaldas. Kahetsusväärselt ei tekitanud esimesed vihjed toimuvale minus ja kolleegides erilist šokki või imestust.Kui järgnevate päevade ja nädalate vältel Eesti kõrgeima profiiliga korruptsioonikahtluse kohta aina uut infot lisandus, siis näis, et asi on küll väga halb, aga vähemalt võis loota, et järgnev puhastus tuleb selge, kiire ja tulemuslik.Kuigi näiteks Tallinna Sadama nõukogu liige Kalev Lillo ja pikaajaline endine esimees Neinar Seli väljendasid suurt üllatust, siis tollane majandusminister, samuti Reformierakonda kuuluv Kristen Michal ütles ajakirjanikele, et sai Kaljuranna ja Kiili tegevuse suhtes käivast menetlusest teada kohe pärast kevadisi riigikogu valimisi uude ametisse asudes. Prokuratuur kinnitas, et uurimine on väldanud aastaid. See kõik viitas, et tõendeid on kaua kogutud ja need on kaalukad.Nüüd, aprillis 2023 ehk pea kaheksa aastat hiljem näib võimalus, et kohus Tallinna Sadama asjas selge otsuse teeb, väike. Ja see on tegelikult šokeeriv.Isegi ajakirjanikud ei mäleta enam arhiivis sorimata, millises altkäemaksuvõtmise juhtumis Kaljurand, Kiil ja nende arvatavad kaasosalised süüdistused said. Kas see oli kuidagi seotud uute suursaarte parvlaevade soetamisega Türgist ja Poolast? Saarte laevaühenduse operaatori valikuga? Või oli asi kohtuvälises kokkuleppes, mis lõpetas vaidluse Muugale terminali rajamata jätnud Prevo Holdinguga?Kõik need asjad on tänaseks ajaloo tolmukihiga ühtlaselt kaetud, seda vaatamata alates 2019. aastal alanud kriminaalprotsessist esimese astme kohtus toimunud 90 kohtuistungist.Enne kohut tegi tööd ka Tallinna Sadama juhtumi riigikogu uurimiskomisjon, mille lõppraportist selgus, et korruptsiooniriski Tallinna Sadamas võimaldas nõrk ja ülepolitiseeritud nõukogu. Uurimiskomisjoni juht Artur Talvik ütles raportit tutvustades, et iga vähegi mõtlev inimene, kes seda loeb, saab aru, et kaasus on täis poliitilist korruptsiooni. Kas mäletate? Kasu komisjoni tööst siiski oli, aga sellest veidi hiljem.Kohtus esitatud süüdistuse järgi võtsid Tallinna Sadama juhatuse liikmed kümne aasta jooksul mitmeid miljoneid eurosid altkäemaksu, suurema osa sellest küsisid nad Türgi ja Poola laevatehaste esindajatelt parvlaevade müügilepingute sõlmimise eest. Kohtus liikus aga asi väga vaevaliselt ning sai täiesti uskumatuid pöördeid.Vähe sellest, et süüdistatavate advokaadid valisid algusest peale suuna menetluse venitamisele, prokuratuur ei suutnud ennast ja süüdistust näidata piisavalt tugevana. Näiteks lisasid prokurörid kriminaalasja esialgsesse süüdistuskokkuvõttese kogemata omavahelised vestlused. Nii hindaski kohus süüdistusakti puudulikuks ja tagastas selle prokuratuurile ning alles ringkonnakohtu mõistvam suhtumine päästis nad. Keegi ei osanud arvata, et olulise kohtuasja algus võib nii pikalt venida.Aga juba veidi pärast istungite algust keelas Harju maakohus arusaamatutel põhjustel nende kajastamise, mistõttu paljud olulised tõendid ja tunnistajad on avalikkusele teadmata. Riigikohus küll tühistas keelu eraldi vaidluse tulemusel, kuid kahju oli sündinud. 2020. aasta oktoobris lõpetas maakohus Allan Kiili asja menetlemise, sest ta oli raskelt haigestunud. Kiil suri möödunud aasta juunis.Praegu uue ootamatusena avanenud perspektiiv, et rahvakohtuniku vahetuse tõttu võib kogu protsess esimesele ruudule tagasi variseda, on nagu kurb punkt kurva i peal.Lõpuks positiivse juurde. Riigikogu Tallinna Sadama uurimiskomisjon tegi lõpparuandes muu hulgas ettepaneku töötada välja läbipaistev riigi äriühingute nõukogu liikmete valiku menetlus ning luua nõukogude mehitamiseks nimetamiskomitee. See sai 2017. aastal tehtud.On hulk näiteid, et 10-20 aasta taguse ajaga võrreldes käibki seetõttu riigile kuuluvate firmade juhtimine paremini. Viimane neist on äsjane Eesti Energia juhtum, kus sõltumatu nõukogu ei paindunud poliitikute marulise surve ees."Nüüd, aprillis 2023 ehk pea kaheksa aastat hiljem näib võimalus, et kohus Tallinna Sadama asjas selge otsuse teeb, väike. Ja see on tegelikult šokeeriv."ANVAR SAMOST, AJAKIRJANIK


Avalik sektor leidku oma palkadele nüüd kate“Täna võin kinnitada, et mu tutvusringkonnas on avaliku sektori töötajate palk kõrgem erasektori omadest,” tõdeb ettevõtja Indrek Kasela 29. märtsi Postimehes.
“Ametisse astuv valitsus seisab silmitsi 1,5 miljardi eurose eelarve puudujäägiga, mida kasvatavad kõige enam avaliku sektori palgatõusud,” kirjutas 28. märtsi Postimees.
Ma olen viimased aastad kuulnud pidevalt erinevate ametnike selgitusi - ja ma ei räägi meediast, vaid koosolekutest, kus arutatakse palkasid -, et avaliku sektori palgad peavad järgi jõudma erasektorile.
Täna võin kinnitada, et mu tutvusringkonnas on rohkem neid, kel on avalikus sektoris palk kõrgem erasektoris töötajatest (ja ärme, palun, võrdle korruptsioonimaiguga linnapead tippjuhiga).
Mission accomplished (ingl k “missioon on täidetud”). Nüüd on arvete maksmise aeg. Ma paluksin avalikul sektoril nüüd leida kate - ei, mitte erasektori arvelt! Kiire koondamine, palun. Ühiskonna solidaarsus on kõrgem, kui seda ei aeta kunstlikult kiiva. Lihtsalt kui on raske, siis ei saa üks osa ujuda vastuvoolu. Kasinamad ajad on käes.
Ja ma ei ole avalikus sektoris töötavate inimeste vastu. Peale Mihhaili ja Jüri ja Heliri on vähestel võimalik iseendal palka tõsta või raha laiali loopida. Kes ütleks ära suuremast palgast? Ainult et lubajatel peaks olema vastutustunne.


Tallinna Sadama korruptsiooniasjast on plusspoolel vaid üks asiMäletan hästi päeva 2015. aasta augusti lõpus, kui kaitsepolitseiametnikud riigile kuuluva ASi Tallinna Sadam kaks ainsat juhatuse liiget Ain Kaljuranna ja Allan Kiili suures ulatuses altkäemaksu võtmises kahtlustatuna kinni pidasid ning ettevõtte ruumid ja kahtlusaluste elukohad läbi otsisid. Väljaanne, kus töötasin, oli esimene, kes uudisele jälile sai ning selle avaldas. Kahetsusväärselt ei tekitanud esimesed vihjed toimuvale minus ja kolleegides erilist šokki või imestust.Kui järgnevate päevade ja nädalate vältel Eesti kõrgeima profiiliga korruptsioonikahtluse kohta aina uut infot lisandus, siis näis, et asi on küll väga halb, aga vähemalt võis loota, et järgnev puhastus tuleb selge, kiire ja tulemuslik.Nüüd, aprillis 2023 ehk pea kaheksa aastat hiljem näib võimalus, et kohus Tallinna Sadama asjas selge otsuse teeb, väike. Ja see on tegelikult šokeeriv.Kuigi näiteks Tallinna Sadama nõukogu liige Kalev Lillo ja pikaajaline endine esimees Neinar Seli väljendasid suurt üllatust, siis tollane majandusminister, samuti Reformierakonda kuuluv Kristen Michal ütles ajakirjanikele, et sai Kaljuranna ja Kiili tegevuse suhtes käivast menetlusest teada kohe pärast kevadisi riigikogu valimisi uude ametisse asudes. Prokuratuur kinnitas, et uurimine on väldanud aastaid. See kõik viitas, et tõendeid on kaua kogutud ja need on kaalukad.Nüüd, aprillis 2023 ehk pea kaheksa aastat hiljem näib võimalus, et kohus Tallinna Sadama asjas selge otsuse teeb, väike. Ja see on tegelikult šokeeriv.Isegi ajakirjanikud ei mäleta enam arhiivis sorimata, millises altkäemaksuvõtmise juhtumis Kaljurand, Kiil ja nende arvatavad kaasosalised süüdistused said. Kas see oli kuidagi seotud uute suursaarte parvlaevade soetamisega Türgist ja Poolast? Saarte laevaühenduse operaatori valikuga? Või oli asi kohtuvälises kokkuleppes, mis lõpetas vaidluse Muugale terminali rajamata jätnud Prevo Holdinguga?Kõik need asjad on tänaseks ajaloo tolmukihiga ühtlaselt kaetud, seda vaatamata alates 2019. aastal alanud kriminaalprotsessist esimese astme kohtus toimunud 90 kohtuistungist.Enne kohut tegi tööd ka Tallinna Sadama juhtumi riigikogu uurimiskomisjon, mille lõppraportist selgus, et korruptsiooniriski Tallinna Sadamas võimaldas nõrk ja ülepolitiseeritud nõukogu. Uurimiskomisjoni juht Artur Talvik ütles raportit tutvustades, et iga vähegi mõtlev inimene, kes seda loeb, saab aru, et kaasus on täis poliitilist korruptsiooni. Kas mäletate? Kasu komisjoni tööst siiski oli, aga sellest veidi hiljem.Kohtus esitatud süüdistuse järgi võtsid Tallinna Sadama juhatuse liikmed kümne aasta jooksul mitmeid miljoneid eurosid altkäemaksu, suurema osa sellest küsisid nad Türgi ja Poola laevatehaste esindajatelt parvlaevade müügilepingute sõlmimise eest. Kohtus liikus aga asi väga vaevaliselt ning sai täiesti uskumatuid pöördeid.Vähe sellest, et süüdistatavate advokaadid valisid algusest peale suuna menetluse venitamisele, prokuratuur ei suutnud ennast ja süüdistust näidata piisavalt tugevana. Näiteks lisasid prokurörid kriminaalasja esialgsesse süüdistuskokkuvõttese kogemata omavahelised vestlused. Nii hindaski kohus süüdistusakti puudulikuks ja tagastas selle prokuratuurile ning alles ringkonnakohtu mõistvam suhtumine päästis nad. Keegi ei osanud arvata, et olulise kohtuasja algus võib nii pikalt venida.Aga juba veidi pärast istungite algust keelas Harju maakohus arusaamatutel põhjustel nende kajastamise, mistõttu paljud olulised tõendid ja tunnistajad on avalikkusele teadmata. Riigikohus küll tühistas keelu eraldi vaidluse tulemusel, kuid kahju oli sündinud. 2020. aasta oktoobris lõpetas maakohus Allan Kiili asja menetlemise, sest ta oli raskelt haigestunud. Kiil suri möödunud aasta juunis.Praegu uue ootamatusena avanenud perspektiiv, et rahvakohtuniku vahetuse tõttu võib kogu protsess esimesele ruudule tagasi variseda, on nagu kurb punkt kurva i peal.Lõpuks positiivse juurde. Riigikogu Tallinna Sadama uurimiskomisjon tegi lõpparuandes muu hulgas ettepaneku töötada välja läbipaistev riigi äriühingute nõukogu liikmete valiku menetlus ning luua nõukogude mehitamiseks nimetamiskomitee. See sai 2017. aastal tehtud.On hulk näiteid, et 10-20 aasta taguse ajaga võrreldes käibki seetõttu riigile kuuluvate firmade juhtimine paremini. Viimane neist on äsjane Eesti Energia juhtum, kus sõltumatu nõukogu ei paindunud poliitikute marulise surve ees.


Darvinistlik Jeesus: see on minu ihu, mis teie eest antakseOma taotluses tagada inimkonna jätkusuutlik heaolu on nii teaduslik kui ka kristlik maailmavaade oma praegusel, üksteist eiraval kujul läbi kukkunud. See, mis on meid siia toonud, ei vii meid siit enam edasi mujale kui kiirteed mööda põrgusse. Õnneks on neil kahel teineteisega palju rohkem pistmist, kui oleme harjunud mõtlema, kirjutab teaduse- ja pühademõtiskluses bioloog Juhan Javoiš.
Anglikaani kiriku piiskop Samuel Wilberforce.
Julia Margaret Cameron/Wikimedia Commons

Kohe kui tänapäevane evolutsiooniteooria poolteise sajandi eest oma ninaotsa loodusteaduste viljakast mullapinnast välja pistis, niipea ta ka kristliku maailmavaatega karvupidi kokku läks. Legendaarne näide on 1860. aasta debatt Oxfordi ülikoolis, kus väitlesid piiskop Samuel Wilberforce (1805–1873) ja Charles Darwini tuliseim eestkõneleja Thomas H. Huxley (1825–1895). Wilberforce olla pilkavalt küsinud, kas Huxley arvab end ahvist põlvnevat vanaema või vanaisa liini pidi, mispeale Huxley lajatanud vastu, et pigemini põlvneda ahvist kui kasutada oma head kõneannet tõe ähmastamiseks.
Eks kesta sama sõnasõda tegelikult juba sajandeid ja suuremate variatsioonideta tänapäevani. Kui Giordano Bruno (1548–1600) ajal oli peksukoti rollis pigem veel teaduslik «ketserlus», siis tänapäeval teevad teadusejüngrid pigem kristlastele tuule alla. Loodusteaduslik meetod on oma võimsust lihtsalt niivõrd muljet avaldavalt meie igapäevaelus tõestanud – pool planeeti on juba pahupidi pööratud ja temperatuur tapvalt tõusmas –, et kristlusel oleks justkui aeg vabatahtlikult pillid kotti panna ja koos teiste ebauskudega ajaloo prügikasti kobida.
Heakene küll, Jumala mõistet, kandku ta siis Jehoova, Allahi või mõnda muud nime, annab teaduspõhise maailmapildiga sobitada ju suhteliselt hõlpsasti ja seda on mitmelgi moel tehtud. Nii elusmateeria kui ka üleüldse mateeria evolutsiooni alguspunktide kohta napib veel korralikku teaduslikku teavet, sestap pole keeruline kujutleda mingit vaimolendit (miks mitte koguni mingi kõrgema evolutsiooni produkti), kes kummagi masinavärgi tahtlikult või teadlikult käivitas.

Jeesus ei anna ennast kätte

Aga mida võtta ette kristliku maailmapildi keskse tegelase – Jeesuse Kristusega? Jeesus näib esmapilgul lausa ahastamapanevalt ebaloogiline tegelane. Loogika enfant terrible, võiks isegi öelda. No kuulake seda lugu.
Jumal – universumi kõikvõimas ja õiglane peremees – meisterdas valmis inimese, ei saanud aga tollega siiski hästi hakkama (?!) ning otsustas selle äparduse eest trahvi sisse nõuda mitte iseendalt kui valmistajalt (?!), vaid hoopis oma untsuläinud loomingult, inimeselt. Et tal aga hakkas inimesest kahju, otsustas ta enda määratud trahvi iseenda taskust kinni maksta (kellele? iseenesele?). See omast taskust maksmine käis õige veidras «valuutas» – ta lasi oma pojal sündida inimesena (mida see üldse geneetilises mõttes tähendama peaks?) ja teistel inimestel oma poja süütuna (kuhu jääb õiglus?) risti lüüa.
Tavaloogikaga Kristusele «peale lennates» saame ainult muhu otsaette.
Selle aktiga luges Jumal trahvid makstuks, manitsedes meid siiski heateo eest tänulikud olema. Nüüd elamegi nõnda, et ehkki kõik meie patud on ette lunastatud, me pattu teha ometi justkui ei tohiks (aga miks siis? nüüd võiks just eriti rahulikult patustada?).

Koristage kõigepealt ristilöödu laip ära!

Tavaloogikaga Kristusele «peale lennates» saame ainult muhu otsaette. Mõned kristlikud mõtlejad on avaldanud arvamust, et Jeesuse lugu ei saa juba seetõttu olla inimese väljamõeldis, et inimene ei mõtleks eales välja midagi nii ebaloogilist. Nõnda pole imestada, et kui Jumala mõiste üle julgevad mõnedki kristlastest loodusteadlased üpris avalikult arutleda, siis Jumala Pojast käiakse kaarega mööda nagu kass palavast pudrust. Vist küll nüüdseks juba enamiku eestlaste silmis tekitab kujutis ristil rippuvast verisest surnukehast eelkõige võõristust ja nõutust.
Mõni aasta tagasi palusid Haapsalu pastorid ühispöördumises lõpetada linnal õudusfilmide festivali toetamine, et mitte mahitada kurjust. Kirjanik Andrus Kivirähk kommenteeris seepeale: «Endal neil ripub kiriku seinal risti löödud laip. Tehku enne kirikud korda ja siis hakaku midagi ära keelama.»
Väike torge kiriku võimuambitsiooni pihta, ent üksiti ilmekas kujund nüüdisaegsest totaalsest mittemõistmisest. Ühed fantaasiaolendid kõik, olgu zombi, Frankensteini peletis või Kristus, olgu meelelahutustoode või õhtumaa kultuuri keskne sümbol ...?

Kummatigi on Jeesus loodusteaduslik fakt

Niivõrd ilmselge, et tema tõestuse üle pole isegi midagi vaielda. Kohe seletan.
Ma ei pea silmas ajaloolist isikut nimega Naatsareti Jeesus. Tema eluloo uurimine on teadlastele kindlasti mõistlik väljakutse, kuivõrd on tegemist kõige mõjukama teadaoleva inimesega maailma ajaloos. Ainult et selline uurimistöö viib teadusmeelse skeptiku mõistma Jeesuse keskset jumalikku olemust kui üldse kunagi, siis väga pika ringiga.

Jeesus Kristus Läti kunstniku Kārlis Baltgailise (1893–1979) nägemuses.
repro/Juhan Javoiš

Arheoloogid võivad leida Jeesuse tegevusjälgi, ajaloolased uusi ürikuid tema kohta, kinnitusi tema ühe või teise ettevõtmise kohta. Aga iga leiuga kerkib taas küsimus: kuidas kõik need ajalooseigad kinnitavad, et Jeesus polnud lihtsalt üks ülimalt heatahtlik ja teravmeelne suurusluuluga noormees? Leidub ehk isegi neid, kelle silmis iga tõendiga ajaloolise Jeesuse olemasolu kohta langeb tema jumalikkusele suurem kahtlus.
Kristluse tuum ja ühtlasi ainulaadne eripära suuremate religioonide seas on ristisurm ja lunastus.
Aga hakakem pihta hoopis teisest otsast, sügavalt põhimõtte tasandilt. Kristluse tuum ja ühtlasi ainulaadne eripära suuremate religioonide seas on ristisurm ja lunastus. Teisisõnu kujuteldamatult («jumalikult») suur vereohver, mis on toodud, et inimene saaks olla õnnelik, et inimese õnn põhimõtteliselt üldse oleks võimalik. Küsime: kas midagi sellist looduses reaalselt eksisteerib, praeguse parima teadusliku teadmise järgi? Vastus on jah. Jah, see on nõnda, ja see on ilmselge.

Patta pandav ja ahju aetav

Vereohvril, mis on antud inimese ja kõigi teiste elusolendite õnne nimel, on lausa kolm üpriski iseseisvat aspekti. Kõige ilmsem neist avaldub ressursside tarbimises. Teadupärast jagunevad elusolendid auto- ja heterotroofideks. Autotroofid, vähemalt osa neist, on põhimõtteliselt võimelised elama n-ö õhust ja armastusest: ehitades end üles õhus leiduvast süsihappegaasist, päikesevalgusest, veest ja mineraalainetest. Lill suudab õitseda ka kaljupraos, kus muud elu peaaegu ei leidu.
Inimene ja muud loomad paraku autotroofide hulka ei kuulu, meie oleme heterotroofid. Meie elu põhineb paratamatult kellegi teise surmal. Toitume laipadest, nii kitsas kui ka laias mõistes. Olgu see meie igapäevane leib või vorst sellel leival, keegi on jätnud oma elu, tihti kõige «õitsvamas» eas, et meile sellist luksust pakkuda.
Nüüdisaegse inimese puhul on hea näide ka nafta. Meie praegune maailmakord põhineb ümardatult 100 protsenti naftal ja muul fossiilsel orgaanikal nii kütuse kui ka toorainena, tänapäeva inimene elab naftast nagu riidekoi villasest riidest. Nafta pole teadupärast muud kui surnukehad, kunagiste elusolendite jäänused.
Eestis on hea näide põlevkivi, meie elektritootmise A ja O kuni kõige viimase ajani – taas, muistsed surnukehad. Või muld, huumus: oma olemuselt ülikeerukas elusorganism, koosneb see siiski suurelt jaolt surnukehadest. Näiteid võiks tuua lõputult, kuni meditsiini katseloomadeni välja, kelle tapmiseta poleks tänapäevane ravi mõeldav.

Põlvnemise miljardid aastad ohverdusi

Teine inimese (ja teiste elusolendite) eest valatud vereohvri aspekt on põlvnemine. Meil kõigil on vanemad, vanavanemad, vaarvanemad jne – kuni kõigi Maa elusolendite ühise esivanemani välja. See rivi on hoomamatult pikk! Võttes keskmiseks põlvkonnapikkuseks ülikonservatiivselt ühe aasta, saame arvutada, et igaühel meist on umbes kolm miljardit esivanemat (alates soolise sigimise tekkest tuleb see arv mõistagi veel korrutada kahega). Kõik nad on andnud oma elu, et meid ilmale tuua või koguni kaitsta, kuni ise oleme hakanud kaela kandma.
Meie praegune maailmakord põhineb ümardatult 100 protsenti naftal, tänapäeva inimene elab naftast nagu riidekoi villasest riidest.
Kõik me teame lugusid vanemate kangelaslikust eneseohverdusest laste nimel, käigu see siis kärarikkalt, nii et karvad ja suled lendavad, või õige vaikselt ja alandlikult. Et tegelikku pilti mingilgi määral aimata, korrutage need lood umbes miljardiga (kognitiivselt kontimurdev ülesanne muidugi). Ja mõistagi ei piirdu eneseohverdus, ei inimese ega isegi teiste liikide seas, üksnes hoolega omaenda järglaste eest, püütagu seda seletada siis mõne asjaliku teadusmudeliga (hõimuvalik, retsiprookne altruism) või lihtsalt püha vaimuga, nagu teevad kristlased.

«Liikide teke» kattub Uue Testamendiga

Aga kolmas – ja nüüdisaja teadlase jaoks ehk kõige hämmastavam ning kütkestavam aspekt meie eest valatud vereohvrist – ilmneb Darwini evolutsiooniteoorias endas. Loodusliku valiku protsessis, mille läbi (praeguse teadusliku maailmapildi järgi) kogu Maa üüratu elurikkus, inimesega tükkis, on tekkinud. Kui panna kõrvuti Darwini «Liikide teke» ja kristluse tüvitekst uus testament (Jeesuse lugu), siis räägivad need meile põhimõtteliselt sama loo!
Tuletagem meelde Darwini liigipuud: iga muutus (mutatsioon) liigis saab kinnistuda, liigiomaseks tunnuseks talletuda ainult tänu sellele, et teistsuguste kandjad tema ümbert kaovad, välja surevad, on sunnitud oma eluõnnest loobuma, olgu siis järsult või järk-järgult (teisisõnu, saagu neile osaks siis õudne lõpp või lõputa õudus). Aga see on ainult üks samm! Veidigi suuremad muutused genoomides kujunevad alles sadade või tuhandete selliste tsüklite kaudu.
Vaadakem nüüd iseend, oma kaaslasi, teisi liike – kui otsatult palju on meis seesuguseid tunnuseid, mis võimaldavad keskkonnas paremini hakkama saada, arvutiklahve klõbistavatest sõrmedest juuksekarva struktuurini. Kui üüratult pika tee oleme läbi käinud esimestest elusrakkudest saadik. Rääkimata rakkude endi kujunemisest: iga meie keha rakk on keerulisem ehitis kui kõige keerulisem tänapäeva arvuti.
Ja kui meeletult palju on sellel teel meie teistsuguste, väetimate vendade ja õdede kannatusi ja surma, loodusliku valiku toormaterjali, mis on tulnud prügikasti loopida selleks, et loodus saaks vormida sellised «ultrakõrgtehnoloogilised» kunstiteosed nagu sina ja mina! Selle vereohvri, nende hääbuma määratud elude ja nende kannatuste hulk on juba sootuks hoomamatu.

Mõistmine ja tänulikkus

Kui selle vereohvri üle – ilma milleta poleks võimalik ei meie elu ega ammugi mitte õnn – veidigi tõsisemalt järele mõelda, siis tundub see korraga otsatult imeline, otsatult õudne ning otsatult tänulikuks ja alandlikuks tegev. See tänu ja alandlikkus on ka Kristuse loo moraalne järeldus. Jah, tänu ja alandlikkust seavad esikohale teisedki «ontlikumad» religioonid, ent Kristuse loos on kesksel kohal sisuline põhjendus: vereohver ja lunastus.
Tõsi, ka loomad oskavad olla tänulikud, küllap taimed ja seenedki (nende kohta on teadusuuringud veel suhteliselt napid) – ilmselt ilma igasuguse teadmiseta vereohvrist, rääkimata religioossest pöördumisest. Ainult et nende puhul – nii nagu tihtipeale ka inimeste puhul – on see tänulikkus lihtsat ja pragmaatilist, kasumliku vahetuskauba laadi.

Suurel reedel toimub läbi Tallinna  vanalinna kirikute ristitee ehk Jeesuse Kristuse kannatustee rännak.
Sander Ilvest

Filmis «Arabella, mereröövli tütar» kutsub vaga rändur Aadu piraate üles vahetama kurjust headuse vastu. Väga sümptomaatiline on pootsman Meremõrtsuka vastus: «Aga äkki tõesti ... hakkaks heaks? Äkki ajab headusega palju rohkem nodi kokku?»
Selline on loomalik tänulikkus, evolutsiooniliselt vettpidav, materialistlik tänulikkus, mille püramiidskeemi libastuvad pahatihti ka kristluse jutlustajad, nn edukristlased («Anneta kogudusele 10 eurot ja pane tähele, ülehomme annab Jumal sulle 100 vastu!»). Eesmärk on aritmeetiline: teenida oma tänuliku teoga välja uusi «maiseid» hüvesid. Kristus kutsub üles teistsugusele, «kõrgemat sorti» tänulikkusele vereohvri ees, kes ei viibi enam siinpoolsuses ega saa meile «sularahas peo peale» enam vastuteeneid osutada.
Kristliku tänulikkuse põhiline kasu ilmneb alles pärast tänaja surma ega pruugi seisneda ka tema geenide hoogsamas edasikandumises. Sellist tänulikkust suudab praegune evolutsiooniteooria seletada vaid kui eksitust, äpardust, möödalaskmist.

Ja võitlusväljaks on me südamed

Kui loodusliku valiku «lihalik» algoritm sunnib meid krabama üha rohkem (ükskõik kui ilusate sõnade ja keeruliste vahetustehingute taha me seda ka ei varja), siis taju lunastusest (pigem aimdus, sest tajuda midagi nii suurt pole inimlikult võimalik) pigem hoopis vastu andma, loovutama, tagasihoidlikkusele. Tundub, et need vastupidised tungid on mõlemad meis olemas, ükskõik kui väga me ka ei püüaks oma heatahtlikkuse taga viimseni näha isekate geenide varjatud motiive. Inimene hõljub kahe suure vastandtungi pingeväljas otsekui metallitükk kahe magneti vahel.
Tõsine teadususk vähemalt tänapäevase seisuga ei võimalda sellist inimhinge duaalsust tunnistada.
Eeldusest, et oleme vaid loodusliku valiku vormitud omapärane mateeria liik, iseenda paljundamiseks mobiliseerunud kogumid tähetolmu, ei järeldu muid stsenaariume kui üha kiirem ja agressiivsem ressursside (loodusvarade, raha, menu, partnerite) hõlvamine. Ka piibel möönab ja hoiatab, et nn lihalikud tungid on peaaegu vastupandamatud, aga rõhutab seda enam inimese valikuvõimalust, nn vaba tahet.

Jeesuse sõnumi kaal üha kasvab

Kas panete tähele selle rõhuasetuse praktilist olulisust just tänapäeval? Olukorras, kus inimene on bioloogilise liigina maailma ajaloos enneolematus ulatuses väljunud looduslike piirajate (ressursinappuse ja vaenlaste) kontrolli alt, pole meil muud õlekõrt kui loota vaba tahte toimimisele ja nn eetilisele printsiibile meis enestes (täpsemalt, pühale vaimule, kuivõrd eetika alla käib ka loomalik vahetuskaubanduse esteetika, mida kirjeldasin eespool), et päästa teised liigid meie liigi «lõugade» vahelt.
Elame koletus kiusatuses ja poole valik on nüüdseks juba kogu ökosüsteemi elu ja surma küsimus.
Mitte kunagi maailma ajaloos – ja seda rõhutavad nüüd juba pigem ökoloogid kui kristlased – pole vajadus inimese pöördumise, meeleparanduse järele olnud suurem kui praegu. Teaduspõhine moraal on viimastel aastakümnetel väga kiiresti konvergeerunud Jeesuse õpetustega praktiliselt identseks, tuleb lihtsalt ligimese mõistet laiendada – ajastukohaselt – ka teistele liikidele peale inimese.
Kui Jeesus ütleb, et «minu riik pole sellest maailmast», siis ei pea ta silmas, et elu planeedil Maa pole oluline hoida, vaid täpselt vastupidist: et inimesele on antud eluslooduses erakordne võime olla õnnelik ka ilma «selle maailma» hukatusliku lihaliku himutsemiseta, evolutsioonilise suitsiiditerrorismita, mis loodusliku valiku loogika järgi on justkui vääramatult ette määratud Maa elurikkust alla neelama ja ära seedima. Elame koletus kiusatuses ja poole valik on nüüdseks juba kogu ökosüsteemi elu ja surma küsimus.