MEEDIAKRIITIKLA: „Isamaa“ jälle hädas, nagu mustlane mädas. Yana Toom kaitseb EL-is Eesti põlevkivitööstust. Vihakõneseadust teevad eestlastele konjakitooli hoidjadIsamaa nimelises parteis tärkas jälle lootus – et nüüd, kui Eesti 200 on ikka sügava ahjusooja lehtmekoogi sees, sai esimehe kandidaadi Lea Danilson-Järgi suu läbi taas distantseeruda resoluutselt EKRE-st ja otse pakkuda oma teeneid reformierakonnale, nagu tegi Lauri Hussar enne valimisi. Lea ka distantseerus ja pakkus ennast ning Isamaad, avalikult ja häbenemata, justkui mõni praidi eriti ülesköetud semu.
Kuid võta näpust: ega reformierakonna huvides ei ole see, et ainult üks roomaks mudas, teine aga see-eest kerkiks, nagu pärmi täistopitud kärbes päikese loojangul. Alandatud lojuseid on kergem juhtida, nii et kui Isamaa kunagi tulebki tagasi oravate külje alla, siis isegi mitte käpukil edenedes, vaid kõhuli roomates.
Ja tuligi topeltpauk – Isamaa suur rahatuus Parvel Pruunsild ja samast parteist Tartu aselinnapea sattusidki tule alla, oravate vastaste miinipildujaga terminaator Eesti Ekspress avaldas täna loo „Isamaa saab uue juhi. Kõik räägivad majandusest ja taanduvad Parvel Pruunsillast“. Irooniline, et loo autori nimi on Märt Belkin, ehk eestikeeli Märt Orav.
Vaadake, kui Isamaa saab uue juhi, ei muutu siin elu ei paremuse ega halvemuse poole. Vat kui väikse algustähega isamaa saaks uue juhi, siis ehk toimuks midagi. Kuid mingi külakilbi klubi intriigid ei mõjuta elu isegi vallas mitte, maakonnast või riigist rääkimata.
Enne kui kellestki taanduda, oleks viisakas kõigepealt tagastada temalt saadud raha. Ja Isamaast rääkides ei aidanud neid viimastel aastatel mitte ükski taandumine – ei põhiseaduse preambulist, ei ausast koostööst maailmavaateliselt lähedaste partneritega, ei tõest ja õigusest. Taandasite end EKRE-st juba aasta jutti ja ühinesite isegi tolle Prigožini infooperatsiooniga, lubades Kremlil meie valimistega manipuleerida.
Lõpuks taandasite end kraavi, kus teie õige koht ongi. Ainus mees, kes suudaks teid sealt välja tõmmata, aga sedagi teeservale, on ehk Urmas Reinsalu tänu tema tohutu energia, otsekohesuse, eruditsiooni ja sõnaosavusele. Ta ei oleks küll „uus nägu“, aga kõva tegija igatahes.
„Isamaa saab pärast kuut aastat uue juhi. Kõik kandidaadid proovivad erakonnale anda uut nägu ja aega tagasi kerida – näidata Isamaad majandusest ja noortest hooliva parteina,“ kirjutab EE.
Kes neil seal „uus nägu“ on – ega ometi Tõnis Lukas? Ainult Lea Danilson-Järg, aga need naisjuhid on viinud selleni, et nende juhitavaid erakondi ei kiputa enam tõsiselt võetama, v.a. Vana Siimu tütre totaalne sekt. Sellest sai aru isegi Eesti 200, mis vahetas enne valimisi kiiruga Kristina Kallase Lauri Hussari vastu, kes on kahtlemata võimas figuur. Selles mõttes et tema figuur on võimas.
+ + + + + + +
Ma ei osanud ette näha, et mainin eurosaadikut Yana Toomi kunagi ka hea sõnaga, aga täna see päev saabus. Eurosaadiku internetilehekülg vahendab: „Euroopa Parlamendi regionaalarengukomisjoni (REGI) koosolekul eurosaadik Yana Toom (Renew Europe/Keskerakond), variraportöör REGI arvamuse kohta raportist “Töökohtade loomine – õiglane üleminek ja tõhus investeerimine”, rääkis olukorrast Eesti Ida-Virumaa piirkonnas.“
Yana Toom rõhutas põlevkivitööstuse olulisust Ida-Virumaal ning seda, et 2020. aastal moodustasid põlevkiviettevõtted 40% piirkonna suurimatest tööandjatest. “On selge, et Roheline üleminek mõjutab Ida-Virumaad tohutult,” ütles ta. „Mõnede hinnangute kohaselt võib põlevkivitööstuse järkjärgulise kaotamise plaani tõttu kaduda 3700 töökohta ehk 10% kõigist töökohtadest. Juba praegu on oodata, et praeguste trendide jätkudes kaotab Ida-Viru aastaks 2045 enam kui kolmandiku elanikkonnast. Ja kui me ei suuda luua atraktiivsete töökohtadega keskkonda, muutuvad sellised piirkonnad nagu Ida-Virumaa kummituslinnadeks, noored eelistavad lahkuda ja sinna jäävad elama ainult eakad inimesed.“
“Brüsselis on väga lihtne rääkida fossiilkütustel töötavate elektrijaamade sulgemise tõttu töö kaotanute ümberõppest ja oskuste täiendamisest. Tegelikult tähendab selliste piirkondade tuleviku tagamine kohalike inimeste ärakuulamist ja võimaldamist neil suunata piirkonna majanduse arengut… Me ei tohi unustada, et paljude jaoks on töö midagi enamat kui võimalus elatist teenida. Töö võib olla osa identiteedist, midagi, mida tegid isad-emad, vanaisad ja vanaemad, seda saab edasi anda põlvest põlve… Ida-Viru erineb teistest Euroopa sarnastest piirkondadest selle poolest, et valdav enamus kohalikest elanikest on venekeelne ja piirkond ise asub Venemaa piiril. Seda tuleks arvesse võtta kõigi sellele piirkonnale õiglase ülemineku kava raames välja pakutud meetmete puhul,“ ütles Yana Toom.
Ei oska eesti põlevkivitööstuse ja meie strateegiliselt tähtsa energiasõltumatuse kaitsmisele vastu vaielda. Kui meie kohapealsed rohepöörased üraskid ei kuula eestlaste häält ja täidavad vaid eurodirektiive, siis äkki jõuab ülalmainitud eestlaste hääl transiidina läbi Yana Toomi ja Brüsseli tagasi Eestisse ja siis lüüakse kulpi ning pööratakse põlevkivitööstuse päästmine täitmisele.
Sest, nagu ütlevad venelased, „kui ei jõua pea kaudu, siis jõuab p..se kaudu“.
+ + + + + + +
Rahvusringhääling annab väga palju sõna ebaintelligentsetele sallimatutele inimestele. Ma ei pea hetkel silmas Andrus Kiviräha ja Mart Juure etteastet riigieetris, kus iga teine nende sõna oli „m..n“.
ERR-i portaal avaldas loo „Carry Ginter ja Maarika Maripuu: vaenukõne paragrahv on nüüd nutikas“. Tegemist on mittetootvat tööd tegevate tegelastega, kes moodustavad Eesti elanikkonnas enamuse. Näiteks see Carry Ginter on esitletud kui „TÜ Jean Monnet õppetooli hoidja ja kaasprofessor“. No kujutage nüüd ette heade töökate inimeste seltskonda, kuhu siseneb mingi Ginter ja esitleb end: „Hello! Olen TÜ Jean Monnet õppetooli hoidja ja kaasprofessor“.
Ja ruumi sigineb piinlik vaikus, kuid mõni teadjam mees kindlasti elavneb: Jean Omer Marie Gabriel Monnet oli ju prantsuse poliitik ja konjakitööstur, seega võib oletada, et uustulijal on põues paar-kolm südantsoojendavat argumenti. Hoidke, sõbrad, mind ja mu tooli, ma tahan mekkida!
Kas siis ainult Eestis võib iga piiratud mats ennast paabulinnu sulgedega ehtida? Kindlasti mitte, sest ka näiteks Ramzan Kadõrov on akadeemik ja mitme teadusharu auprofessor.
„Eestis on vaenukõne paragrahvis leitud sõnavabadusele soodsaim lahendus. Kodanik võib jätkuvalt naabriga “võidu joodeldada” ja kõnepuldist kurje sõnu maha hõigata. Tema vabadus rusikatega vehkida lõpeb seal, kus algab oluline oht ühiskonna turvalisusele,“ kirjutavad Carri Ginter ja Maarika Maripuu. Loos tstsiteeritakse ka teisi Gintereid.
„Võidu joodeldada“, „kurje sõnu maha hõigata“, „rusikatega vehkida“ – need on siis toolihoidjatest autorite kujundid ja leksikon, mida kuuldes jääks rüütellikule prantslasele monseigneur Monnetile tema toodetud peen konjak kurku. Ei, härrased, teie jook on ilmselgelt „Laua viin“, sest milline vulgaarne põlgus „pööbli“ vastu kumab läbi teie kirjutisest!
„Valenarratiiv on see, justkui nõuaks Euroopa meilt igasuguse vaenukõne kuriteoks muutmist. 2022. aastal analüüsisime kaasprofessor Anneli Sooga hoolsalt EI-i raamotsust, millega Eesti võttis 2008. aastal endale vabatahtlikult vaenukõne karistamise kohustuse… Nii ei suru Euroopa Liit meile midagi peale, mida me ise poleks liidus aktiivselt toetanud,“ kirjutavad toolihoidjad.
Kes need „meie“ on? Selles on küsimus. Kes esindab EL-is „meid“ – korrumpeerunud süvariiklased, kes oma üüratute sissetulekutega ei raatsi endale naftaparunite erakutse peale oma raha eest lennupiletitki osta? Eesti rahva äraandjatest globalistid?
„Töötasime eelnõu valvsalt läbi ja võime kinnitada, et sellel korral ajab riik õiget asja,“ kirjutavad  Ginter ja Maripuu.
Ah selline ongi vastus, kes need „meie“ on. Nemad ongi. Mis volituste alusel nad „võivad kinnitada, et sellel korral ajab riik õiget asja“? Kas nemad ongi riik? Mida nende kinnitus peaks üldse maksma?
„Karistamisele läheb ainult selline vaenukõne, mis ohustab meie julgeolekut. Julgeolekut ohustav vaenukõne peabki olema karistatav. Sõna jääb vabaks,“ väidavad tegelased. Kõlab nagu anekdoot.
Venemaal lähebki karistamisele enamasti selline „vaenukõne“, mis „solvab“ võime, armeed ja ohustab seega riigi julgeolekut. Aga solvab võime nii laul, sinikollane riie, rahupooldajate kommentaari laikimine internetis jne. Tuhanded on juba pagendatud või trellide taga. Raadiojaamad ja väljaanded kinni pandud.
Aga sõna on vaba.
+ + + + + + +
Ja lõpetuseks tänane fantastiline uudis buduaar.tv3-lt: „IMELINE: ABIELUPAAR MART HABER JA TAIVO PILLER teatasid õnnerohkest uudisest“.
Tundes Buduaari repertuaari, esimene mõte oli: kas üks nendest inimestest jäi siis rasedaks või kogunisti äsja sünnitas. Aga ei: „Eile oli aga Mardi ja Taivo jaoks tõeliselt erilise tähendusega päev – neil täitus 31 aastat koos olemist, millest viimased viis aastat on abielus oldud.“
Nii et isegi mitte ümmargune juubel, vaid 31 aastat. Nii et iga jumala aastal teatatakse siis kogu Eestile „imelisest õnnerohkest uudisest“: täna 31, aasta pärast 32 jne. Aga tervist ja pikka iga, mis siis ikka!
„Mart Haber ja Taivo Piller said 2018. aasta oktoobrikuu lõpus kaksikute vanemateks – neile sündisid poeg Hubert ja tütar Hilda,“ teatab väljaanne.
No näete, kõik on võimalik: tol 2018. aastal oli möödunud 26 aastat ehk veidi rohkem kui veerand sajandit kooselu – ja saadigi käima peale!
Nagu laulis oma nooruspõlves Alla Pugatšova, „если долго мучиться, что-нибудь получится!“
Ivan Makarov


KAJAR LEMBER | Samas Tartu raekoja kabinetis toimus läbiotsimine ka 7 aastat  tagasi, ning see nn juuksurikaasus pole veel lõpplahendini jõudnudTeisipäev peaks justkui olema reeglina tavaline tööpäev, aga tundub, et avaliku sektori inimestel ja nendega suhtlevatel tegelastel tasub olla ettevaatlik. Ehk samas Tartu raekoja kabinetis toimus läbiotsimine ka 7 aastat ja 7 päeva tagasi, ning see kaasus pole veel oma suursuguses - ehk nn juuksurikaasuses - lõpplahendini jõudnud. Aga juba on käsil uus suur mõjutamise ja isikutevaheliste suhete tõestamine.
Ma tõesti ei suuda aru saada, miks peaks kedagi mõjutama või kuritegelikule teele viima kaasus, kus konkreetse hoone kontekstis on arutelud juba väga vanad, ja lōpuks suhteliselt loogilise stsenaariumi kujunemises ei suuda küll kuritegu näha?
Miks peaks kedagi mōjutama, kui üks tahab müüa, üks ei taha osta ja teine tahab ? See paistab täpselt sama tark, kui arvata, et Raadil lagunevad angaarid olid ja on mingi magus kinnisvara, mille nimel pidin kellegi arvates omal ajal toimingupiirangut rikkuma, et ise midagi justkui saada.
Anna mõistust ja aeg üldiselt annab – ehk tänaseks on ju siililegi selge, et kui need angaarid oleks reaalselt miskit väärt ja investeering sinna selgelt tasuv, siis oleks seal viimase seitsme aastaga ka midagi toimunud. Aga kahjuks see ei ole nii ja kogu aktsiooni üks kindel tulemus oli vaid see, et hooned seisavad jätkuvalt alakasutuses ja linnal on püsiv kulurida eelarves.
Sama seis tundub olevat ka selle RKAS´le kuuluva hoonega. Kogu lugu on seda jaburam, et see käib kõik läbi avaliku enampakkumise ning ei saa ka mingit soodsat olukorda kuidagi tekkida? Loomulikult ei tea ma täna selle kaasuse nii-öelda võimalikke tagamaid, aga ei saa tõesti aru, kus isegi vōiks olla loogiline motivatsioon ning üleüldse vajadus midagi mōjutada.
See, et linnal pole piisavalt vahendeid selle maja renoveeriseks, on seitse aastat teada. Pigem oli küsimus, et miks riik seda linnale ei võiks odavamalt müüa? Aga kui riigi otsus oli teha enampakkumine, siis panebki selle kõik ju paika riigiasutus ning avalik pakkumine.
Mida siin on mõjutada? Rahanduse abilinnapea roll on hoida ka linnaeelarvel silm peal ja kui mingi asi käib üle jõu, siis seda ka selgelt öelda. Kui selle valguses ilmneb, et enampakkumisel osaleb tema tuttav, mis on paraku Eestis ja ka Tartus suhteliselt paratamatu, siis justkui peaks inimene ennast igast liigutusest taandama – no ikka väga jaburaks kisub see lugu. Hakata otsima sinna veel külge, et „tänu“ sellistele suhetele on kõik inimestevahelised toimingud ja suhted kuidagi korruptiivsed – no ei kõla tervemõistuslikult.
See kōik oleks nagu juba olnud. Mingite geeniuste arvates olin mina ka kunagi väidetava tasuta juukselōikuse saamise tōttu jäänud seeläbi juuksurile faktiliselt vōlgu. Ning see suurejooneline võlasuhe siis sundis mind tegelema mingite otsustega kellegi teise kui linna huvides. Tule taevas appi! See sobiks tõesti paremini kuskile Lindgreni muinasjuturaamatusse.
Usun, et sellest tuleb taas üks mage lugu, mis parimal juhul päädib ülimalt segase ja mitmeti tōlgendatava toimingupiirangu rikkumisena, millest lōpuks ei saa aru ka süüdistajad ise, rääkimata kahtlusalustest - isegi kui tuvastatakse miski formaalne eksimus.
Alati on võimalus kuskil tonti otsida. Hulleim on see, et vähegi ettevõtluse taustaga või valdkonnas suhteid omavad inimesed ei julge ega taha nii enam Eesti heaks avalikus sektoris mitte midagi teha, sest see kõik muutub lihtsalt vastikuks. Kui kellegi eesmärk on, et avalikes ametites on vaid inimesed, kellel puudub nii töökogemus kui ka inimlikud suhted erasektoriga; kui igas arutelus või ühises õllerüüpamises nähakse korruptsioonitonti, siis oleme ikka teel päris haige ühiskonna suunas.


Paul Keres: Pruunsilla ja Humala kriminaalasi tuleks lõpetada   Parvel Pruunsilla kaitsja vandeadvokaat Paul Keres ütles ERR-ile, et isegi prokurör Kairi Kaldoja on avalikult tunnistanud, et tema kliendile esitatud kahtlustuse aluseks olev karistusseadustiku paragrahv 300 on ebaselge. Kerese väitel ei tohiks niisugust segast õigusnormi üldse rakendada.    Te olete pikaajalise praktikaga advokaat. Kui suur on tõenäosus, et see asi üldse kohtusse jõuab?  Ei oska öelda, ma ei tahaks spekuleerida. Kui see oleks minu otsustada, siis oleks sajaprotsendiline tõenäosus, et ei jõua. Aga see ei ole paraku minu otsustada.  Mis toimus eile hommikul, kui Parvel Pruunsilla juures kodus tehti menetlustoiminguid? Ta üritas teile helistada?  Jah, ta üritas mulle helistada. Esimest korda ta ei saanud mind kätte ja ma helistasin talle tagasi. Telefoni võttis vastu kaitsepolitsei töötaja, kes pani telefoni valjuhääldi režiimile ja ütles, et suhelge. Sellest tekkis intensiivne vaidlus, sellisel moel ei ole ju  tagatud advokaadi ja tema kliendi vahelise suhtluse ja sõnumivahetuse konfidentsiaalsus.  See on lihtsalt täiesti elementaarne inimõiguste konventsioonist, kriminaalmenetluse seadustikust, advokatuuriseadusest ja advokatuuri eetikakoodeksist tulenev nõue. Ja selle üle me seal vaidlesime.  Pean tunnistama, minu jaoks on see täiesti esmakordne juhtum. Ma sellist asja ei ole enne näinud.  Millega kaitsepolitsei ametnikud seda põhjendasid, et ei lubata advokaadil ja kliendil omavahel konfidentsiaalselt asju arutada?  Las nad põhjendavad seda ise, kui nad seda põhjendada soovivad. Kuna Parvel Pruunsild ei ole seda omaenda avalduses välja toonud, siis mina seda välja tuua ei saa. Minu arvates see võib kujutada endast kohtueelse menetluse andmete avaldamist ja ma ei taha riskida seaduserikkumisega.  Iga toimingupiirangu rikkumise kahtluse juhtum on kindlasti eriline. Kas me saame seda võrrelda  mõne varasema skandaalse juhtumiga, mis valikkuse ette on jõudnud. Mulle meenub kohe tuntud poliitiku Keit Pentus-Rosimannuse kontrollikotta saamise saaga, prokuratuur uurimist ei algatanudki…  Praegune Priit Humala  kahtlustus puudutab toimingupiirangu rikkumist. Toimingupiirangu kahtlus, mitte kahtlustus oli üleval ka Keit Pentus-Rosimannuse osas. Ta osales avalike väidete kohaselt selles protsessis, mis viis tema Euroopa kontrollikotta saamiseni. Kahtlustust ta ei saanud.  Mõte veab nüüd kahjuks vägisi sinna, et osadele poliitikutest esitatakse kahtlustus ja osadele mitte?  Ja teil on täielik õigus seda arvata ja mõelda.  Ma ei ole teadlik, mis oli Keit Pentus-Rosimannuse suhtes esitatud kahtluse täpne sisu. Tean vaid seda, mida avalikult väideti. Aga tean seda, mida on Parvel Pruunsillale ette heidetud. Need asjad ei ole sarnased. Pruunsilda kahtlustakse selles, et ta aitas Priit Humalal toimingupiirangut rikkuda. See on juba iseenesest  huvitav kontseptsioon. Kui aga vastab tõele, et osadele poliitikutele samasuguste asjade eest esitatakse kahtlustusi ja  teistele isikutele ei esitata kahtlustusi, siis see on loomulikult probleem. See on valikuline kriminaalmenetluste läbiviimine ja see ei ole kohane õigusriigile. Kas see nii on, mina seisukohta ei võta. Aga minu arvates on hoopis tõsisem probleem selle karistusõigusnormi olemasolu iseenesest. Tegelikult on sellele tähelepanu juhtinud õiguskantsler, kes on käsitlenud seda paragrahvi, öeldes, kui ma nüüd täpselt mäletan: "Andke meile inimene, leiame ka paragrahvi." Ma arvan, et selles on tal õigus. Seda kuriteo koosseisu on tegelikult kritiseerinud prokuratuur ka ise. Prokurör Kairi Kaldoja püüdis viia Tartu abilinnapea Semilarski asja selguse huvides riigikohtusse, see aga ei õnnestunud.  Seejärel andis ta avalikkusele  sellise kommentaari, et jätkuvalt on see kuriteo koosseis ebaselge. Ja ka minu arvates on normistik äärmiselt hägune ja laialivalguv.  Aga mida sellisel juhul teha?  Mina arvan, et kui tegelikult prokuratuur ka ise ei pea seda karistusõiguse normi selgeks ja  ühemõtteliselt rakendatavaks, siis tuleks tegelikult igasugune edaspidine kriminaalmenetluste alustamine ja läbi viimine selle paragrahvi alusel lõpetada. Mitte üksnes prokuratuurile ei pea see paragrahv olema selge, vaid paragrahv peab olema eeskätt selge õiguskäibes osalejatele, et nad saaksid täpselt aru, mis on keelatud, mis on lubatud. Aga antud juhul see nii ei ole.  Jättes kõrvale käesoleva jutumi, siis oleme tegelikult siis kehvas olukorras? Näiteks võib võtta ühte erakonda toetanud äriinimese ja võimul oleva erakonna poliitiku ning nad omavahel kokku siduda pärast seda, kui võimul olijad on teinud selle äriinimese tegevusvaldkonda puudutavaid otsuseid?  No seda võib nii võtta küll. Sellepärast et korruptsioonivastases seaduses on  toimingupiirangu rikkumine ja sellega seotu hästi laialt defineeritud. Ja see mõju aspekt on täielikult prokuratuuri sisustada. Ühel juhul nad võib-olla leiavad, et tehtul on mingisugune mõju, teisel puhul nad leiavad, et ei ole mingisugust mõju.  See peaks ikkagi olema selgemalt sätestatud, millisel juhul see paragrahv rakendub, kuidas ta rakendub ja kelle suhtes ta rakendub. Eriti eriti hägune on kogu see regulatsioon osas, mis puudutab kaasaaitamistegu.  Mis siis nüüd edasi saab?  Väga-väga ootaks kriminaalmenetluse lõpetamise sammu.


INTERVJUU | Priit Humal: arutasime Pruunsillaga Kuperjanovi kinnistu küsimust, aga huvide konflikti mul poleTartu abilinnapea kohalt tagasi astunud Priit Humal ei näe, et tal oleks olnud Kuperjanovi kinnistu küsimuses huvide konflikti, ega arva, et kapo kahtlustusel on alust saada süüdistuseks.
Ma ei näe ennast süüdi olevat selles, milles kaitsepolitsei on mulle kahtlustuse esitanud. Ma arvan, et mul ei ole sellist seost Parvel Pruunsillaga, nagu nad väidavad.
Eile, siis, kui mulle koju tuldi.
Minu arvates ei ole mul Parvel Pruunsillaga sellist seost, nagu kapo arvab, et mul on, ja ma ei näinud põhjust ennast taandada. Mul ei ole huvide konflikti. Ma pole temaga nii seotud isik. Korruptsioonivastasel seadusel on selline paragrahv, mis on suhteliselt umbmääraselt sõnastatud, sellest on raske aru saada, aga need koolitused, mis meil tehtud on, nende järgi ma ka toimisin. Meil ei ole [Parvel Pruunsillaga] sõltuvuslikku majandusseost ega midagi selle sarnast. Muidugi tunnen Parvel Pruunsilda juba pikka aega, aga see ei tähenda, et mul on temaga selline seos, mis eeldaks minu taandamist.
Bigbankist on minu lähisugulased saanud laenu tavatingimustel. Samamoodi, nagu igaühel on võimalik laenu saada.
Isamaa erakonnas oleme Parvel Pruunsillaga koos, Sakala korporatsioon on samuti Pruunsillaga seotud – see on avalik info, mida teavad kõik. Pruunsillal on erinevaid heategevuslikke sooni nii korporatsioonis kui ka erakonnas. Siin ei ole küsimus selles, et ta oleks seda kuidagi enda huvidest soovinud omandada. Nagu mina aru saan, on Sakala korporatsioonil huvi omandada [Kuperjanovi kinnistu].
Ma ei oska teiste koha pealt öelda, aga see, et mina ja Parvel Pruunsild kuulume samasse erakonda ja oleme tuttavad, polnud saladus. Seda peab teiste käest küsima, mida keegi teadis või ei teadnud.
Jah, ma ei näinud, et siin huvide konflikti oleks. Mina käitusin linna huvidele vastavalt ja mingit sellist põhjuslikku seost, et ma peaksin millegi muu alusel otsuseid langetama, ei olnud.
Kapo kahtlustab Parvel Pruunsilda ja Priit Humalat korruptsioonikuriteos
Prokuratuur teatas kolmapäeva hommikul, et esitas Pruunsillale (Isamaa) ning Tartu abilinnapeale Priit Humalale (Isamaa) kahtlustuse korruptsioonikuriteos. Humalat kahtlustatakse toimingupiirangu rikkumises eriti suures ulatuses, Pruunsilda aga toimingupiirangu rikkumisele kaasaaitamises.
Kahtlustus on seotud vana Eesti Rahva Muuseumi hoonega Tartus Kuperjanovi tänaval, mis ERM-i kolimise järel 2017. aastal tühjaks jäi ning mille nüüd ostis endale Korp! Sakala, mille liige Pruunsild on.
Prokuratuuri sõnul soovis kinnistut endale Tartu linn, kel oli ostmiseks ka eesõigus. Kahtlustuse kohaselt suunas Pruunsild abilinnapead Priit Humalat nii, et linn tehingust loobuks.
Pruunsild sõnas oma avalduses, et kapo otsis tema kodu läbi eile hommikul. „Esialgu ei lubatud mul advokaadiga eraviisiliselt vestelda, vaid soovitati nõu pidada uurijate juuresolekul valjuhääldi režiimis,“ kirjutas Pruunsild.
Pruunsilla advokaat Paul Keres sõnas Delfile, et tõepoolest nii oli. „Algul proovisime telefoniteel [vestelda], aga siis muutus see keeruliseks,“ ütles Keres, viidates kapo viibimisele Pruunsilla kodus, ning lisas, et tal on juhtunust ka helisalvestis. Kuna telefoni teel ei olnud enam mugav suhelda, läks Keres ka ise Pruunsilla koju kohale. „Minu arvates on see õigusriigi vaatest uskumatu, et advokaadiga omavahel suhelda ei saa,“ ütles Keres.
Sellepärast, et linnal ei ole selle jaoks raha. See on meile üle jõu käiv kohustus. See hakkaks meie käest nõudma korrashoiukulusid ja muud ülalpidamist, linnal ei ole sellist võimalust nii palju kinnisvara omada.
Ma ei oska neid arutelusid niimoodi kommenteerida. Neid arutelusid oli palju pikema aja jooksul, sest see protsess on toimunud juba väga pikalt enne mind. Arvamusi on linnavalitsuses ilmselt olnud erinevaid, mul on seda raske kommenteerida.
Seda kindlasti mitte. Me arutame neid asju ikkagi ühiselt. Peame kuidagi neid tegevusi koordineerima – osakonnad toimetavad oma tegevusi, mida on vaja teha selleks, et jõuaksime selguseni, kas saame seda kinnistut omistada või mitte. Nii-öelda koordineerimistöö on meil linnavalitsuse liikmetena, aga põhimõttelisi lahendusi teevad linnavalitsuse töötajad. Abilinnapead ise selliseid toiminguid ei tee.
Kindlasti mitte.
Näost näkku näeme üsna harva, telefoniga räägime aeg-ajalt. Suhtlen ikka. Nüüd viimastel päevadel ei ole suhelnud, aga aeg-ajalt ikka.
See on avalik teave, et ta on Sakala korporatsiooni liige ja olnud huvitatud, et Sakala korporatsioon saaks seda omandada. Selle vastu, kuidas see protsess linnavalitsuses sujub, on ta huvi tundnud – kas see asi venib edasi või saame millalgi selgusele. Ajaline surve tuli ka riigi kinnisvara poolt, kes soovis selle maja planeeringuga edasi minna. Nad ei tunne otseselt huvi Kuperjanovi vastu, vaid selle kinnistu vastu, mida nad linnalt vastu tahavad saada.
Ei, kindlasti mitte. See, et linnal ei ole võimalik seda kinnistut omandada, tuleneb rahalistest võimalustest, mitte sellest, kas Sakalal on sellega midagi paremat peale hakata või mitte.
Jah, kindlasti mitte.
Minu asi vist ei ole selle koha pealt midagi spekuleerida, kuidas kapo ja prokuratuur oma tööd teevad. See kahtlustus, mida mulle on tutvustatud, ei viita mulle, et ma oleksin midagi valesti teinud.


Filipiinid kiitsid heaks 8,9 miljardi dollarise varafondi loomiseMANILA, 31. mai, AFP-BNS – Filipiinide seadusandjad kiitsid kolmapäeval heaks 8,9 miljardi dollarise riikliku varafondi loomise, et toetada majanduskasvu ja vähendada vaesust.
Kriitikute sõnul on fondi kujul tegemist pettusega ja sellest tuleks loobuda.
Esindajatekoja asespiiker Aurelio Gonzales kuulutas senati versiooni eelnõust istungil vastuvõetuks.
AFP – Baltic News Service


Võrumaa mees tahtis osta interneti kaudu traktoreid, jäi ilma 3450 eurostTeisipäeval, 30. mail pöördus politseisse 33-aastane Võrumaa mees, kes tahtis internetiportaalist soov.ee osta traktoreid T-25 ja MTZ 82.
Tehingu broneerimiseks tegi mees kaks ülekannet, aga pole siiani traktoreid kätte saanud ning müüjaga ei ole õnnestunud enam kontakti saada.
Kelmusega tekitatud kahju on 3450 eurot.


ÕUDNE NEEDUS! Austraalias on hakanud levima selgeltnägemispettusedSkeptilisem lugeja ehk muigab sellise pealkirja üle. Et noh, kes selgeltnägija, kaardimoori või muu voodoo-isiku jutule läheb, see juba petta ongi saanud. Ent Austraalias, aga ka mujal maailmas levivad pettused, mis ei kujuta endast pelgalt ebamäärast või mittetäituvat ennustust, vaid väga kindlat skeemi, mille õnge langemiseks ei pea olema kergeusklik või rumal, piisab vaid meeleheitest.
Just sellises keerulises emotsionaalses olukorras viibis Sydney mees Nasser, kui talle tänaval üks end selgeltnägijaks kuulutanud tüüp ligines. Ta räägib Austraalia rahvusringhäälingule, et tema tütardel on mõlemal raske puue, keeruline oli tervislik olukord ka tema abikaasal. Tütarde eest hoolitsemine võttis mehelt nii palju aega, et tööl käimiseks seda ei jätkunud. Kuigi nüüd tundub see talle tobe, suutis selgeltnägijast mees Nasseri endaga kaasa meelitada.
Nagu kõigil teistel temalaadsetel ohvritel, algas Nasserigi lugu ühest needusest, mis olla nii võimas, et meedium peab järgmiseks korraks kohale kutsuma oma ülemuse, „meisterguru“. Nasser pidi endale möönma, et tol madalhetkel tundus tema elu tõesti täiesti ära neetud. No miks siis mitte, vaatame, mida meister räägib.
Guru kinnitas, et meest ja tema peret vaevab needus, selleks oli vaja järjekorras juba kolmandat (kallist!) seanssi, kuhu Nasser pidi tooma riideid. Need pandi põlema, assistent haaras kusagilt välja koleda välimusega nuku, kukkus karjuma ja suust verd välja ajama. Sellised trikid on muidugi osav silmamoondus: võltsveri, deemonlikud kriisked ja butafooria käib pettuse juurde, et sugestiivne etendus ohvrit vapustaks ning veenaks teda järgmiste seansside peale veelgi rohkem raha kulutama. Tõtt-öelda tekitas see Nasseris hirmu. Nõutud raha vaesel mehel samuti taskus ei olnud, selleks, et veidrast olukorrast tervelt pääseda, andis ta neile nii palju, kui leidus. Olles saanud hoiatuse, et ülejäänud summa tuleb ka kindlasti ära tasuda, lasi ta sealt jalga.
Usk raha maagiasse
Kahjuks ei kipu ametivõimud Nasseri-suguseid ohvreid kusagil väga aitama, ehkki juhtumid väidetavast needusest on äravahetamiseni sarnased. Meedium-petturid teavad ka väga hästi, kui psühholoogiliselt rusuvalt mõjub ohvrile oma vigade tunnistamine. Eriti, kui mängus on raha. Inimene on juba kord selliselt loodud, et usub raha jõudu. Kui millegi eest raha maksta, on raske– ja mida rohkem, seda raskem – leppida sellega, et see on tuulde läinud. Äkki kui veel ja veel maksta. Isegi need, kes suudavad viimaks endale tunnistada, et neid on haneks tõmmatud, ei julge pärast sellest rääkida, kartes teiste väljanaermist.
Ameerika pensionäride ühendus (AARP) hoiatab oma veebilehel, et petturid jahivad üksildasi, leinavaid, raskes olukorras inimesi. Mõned pakuvad oma teenuseid, ent kui raha üle kantud, mingit seanssi ei järgnegi ja selgeltnägija on haihtunud kui tina tuhka. AARP kirjeldab, et petise kindlaim tunnus on see, et tema töö ei saa kunagi valmis. Kui üks rituaal on sooritatud või loits lausutud, tuleb aga teha teinegi, sest needus on nii võimas või tuleb muidu tagasi – või juhtub midagi hirmsat kliendi lähedasega. Hinnad aga ulatuvad tuhandetesse. Austraalia pettusevastane organisatsioon Scamwatch lisab, et keeldumise korral võib mõni tegelane hakata ka oma needustega ähvardama. Seda ei maksa kuulda võtta. Mõni aga lubab ära hoida mõne tulevikus juhtuda ähvardava suure õnnetuse, mis on, kui järele mõelda, küllaltki isetäituv ennustus. Ja kui ikkagi midagi halba juhtub, saab petis alati käsi laiutada ja öelda, et aga tänu mulle maksmisele pääsesid veelgi hullemast.


KÕNE MEELEAVALDUSEL ⟩ Malle Pärn: abielu okupeerijad soovivad rahvast allutada ja vaikima sundidaNäitleja, teoloog ja kolumnist Malle Pärn rääkis 27. mail 2023 Riigikogu ees peetud kõnes, et vallandatud abielusõja tegelik eesmärk on vaenuliku vähemuse piiramatu võim terve rahva üle, millega sunnitakse enamus alla andma ja vaikima. Ta võrdles olukorda ka okupatsioonisõjaga Ukrainas, kus abielu okupeerijad on Kremli rollis ning abielu kaitsjad ukrainlaste rollis.
"Me oleme täna siia kokku tulnud üle Eesti suure murega. Murega meie rahva oleviku ja tuleviku pärast, sest meid alatu pettusega valitsema trüginud seltskond on alustanud Eestis kurjuse kiiret lõppmängu. Me ei tea, kas me suudame seda peatada. Me ei tea, kas me oleme ära teeninud selle, et Jumal tuleb meile appi. Ta on meile kahel korral appi tulnud, aga me oleme oma kingitud vabaduse käest ära lasknud võtta. Kas meil on veel kolmandat võimalust?" küsis Pärn oma kõne alguses.
"Me nimetasime Nõukogude Liitu kurjuse impeeriumiks, aga kurjus, mis tänapäeva maailma oma haardes hoiab on mõõtmatult võimsam ja hävitavam. Pange tähele: kurjus valitseb maailma rumalate inimeste kätega. Liberaalidest on tänapäeval saanud ahned diktatuuri ihalevad võltsliberaalid. Ustavad kurjuse teenrid. Nad elavad programmeeritud robotitena mudelmaailmas. Nad ei kuule ega näe midagi väljastpoolt seda mudelit ja nad peksavad kõiki, kes ei taha selles mudelis elada. Nad valetavad. Kurb on vaadata, kuidas inimesi valelike meelituste ja räige demagoogiaga sunnitakse mingi väikese ahne ja agressiivse grupi tahtmist tegema. Meil pole enam ühtki riiklikku instantsi, mida saaks usaldada… mis ei oleks allutatud rahvavaenulikule võimuaparaadile."
Pärna sõnul on selle abielusõja tegelik eesmärk on vaenuliku vähemuse piiramatu võim terve rahva üle: "Enamus sunnitakse alla andma ja vaikima. Inimeste normaalne elukorraldus lõhutakse ära. Ühiskonda reguleeriv ja kurjust vaos hoidev vaimne alus asendatakse egoistliku anarhiaga."
Ta leiab, et me võime oma olukorda võrrelda okupatsioonisõjaga Ukrainas: "Abielu okupeerijad on siin praegu Kremli rollis ja meie, abielu kaitsjad, oleme ukrainlaste rollis."
"Meie ei hoia oma väärtustest kinni mitte isekusest, mitte õelusest, mitte pahatahtlikkusest, mitte kadedusest. Me sõdime inimväärikuse eest. Oma laste turvalise ja õnneliku tuleviku eest. Meie kaitseme oma eluruumi, täpselt nagu ukrainlased sõdivad oma kodumaa vabaduse eest. Sest siit Toompealt veereb rahva suunas hiigelsuur teerull, mida rahvas püüab takistada," rääkis Pärn.
Ta rõhutas, et rahvas ei tohi vait olla, kui temast teerulliga üle sõidetakse, sest vastutusest tuleviku ees ei ole vaba ka see, kes ülekohut märgates ei ole sellele vastu astunud.
Toimetas Martin Vaher


Rågervik ehk Paldiski on uus Kopli. Intervjuu vallavanem Jaanus SaadigaPaldiskisse käib korra tunnis Tallinnast rong, mis sõidab mere äärde nagu Belgias, Põhjamaades või Šveitsis järvede kallastel. Võrdlus sellega ka lõpeb: rongilt maha astudes tööstussadamate pärast randa ei pääse. Paldiskis on ajad aga muutumas.
Siia arendatakse kliimaneutraalset kvartalit, kus saaks elada tark tööjõud, kes töötaks siinsamas. Linn võtab eeskuju Põhjamaadest, konkreetselt Eskilstuna linnast. See on praktiline ja loomulik. Eesti saartel ja läänerannikul elasid teise ilmasõjani rannarootslased, kes pea kõik evakueeriti sõja eel Rootsi. Noa-Rootsis näeme rootsikeelseid silte tänini. Enne, kui Venemaa anastas 18. sajandil Soome ja Eesti, kuulusime hõimunaabritega Rootsi kuningriigi alla. Paldiski asemel oli Rågerviki küla. Mulle see meeldib, sest meenutab meie põhjamaist kultuuriruumi ja näen selles sümbolit.
Ostsin rattapileti ja sõitsin rongiga, et rääkida Paldiski olevikust ja tulevikust Lääne-Harju vallavanema Jaanus Saatiga lähemalt.
Sa oled erakondliku kuuluvuseta Lääne-Harju vallavanem alates aastast 2021, varem kaks korda Paldiski linnavolikogu liige ning Paldiski Ettevõtjate Liidu esimees 2015-2018, mis sind Paldiskisse tõi?
Ma olen sündinud ja kasvanud Paldiskis. Noorena sain näha ja tunda nii linna tühjaks jooksmist kui ka tajuda linna potentsiaali. Üheksakümnendatel veel tuldi siia. 2000ndatel hakkas see trend pöörduma. Pea kõik mu klassikaaslased Paldiski koolis on tänaseks lahkunud. Tegin koolis lõputöö “Paldiski 10 aasta pärast”. Otsustasin peale kooli siia jääda ning ise käed külge lüüa. Ma ei tahtnud olla lihtsalt kritiseerija. Arvan, et kui tahad midagi paremaks muuta, siis tuleb ise sellega algust teha.
Mis seni linna arengut takistanud on?
Usun siiani, et Paldiski on lihvimata pärl. Nullindatel ei läinud kohalik võim uuendusmõtetega kaasa. Korruptsioon oli loonud linnale selgelt negatiivse kuvandi. Täna on linn perspektiivikas elukoht ning 21. sajandi tööstuslinn.
Paldiski kui hea elukeskkonnaga linn tundub julge mõte. Kes ja miks siia tulema peaks?
Alustuseks üliõpilased ja noored pered. Rongiühendus on meil tihe ja 59 minutiga saab mugavalt pealinna. Kui oled Lääne-Harju valla elanik, siis on rongisõit 60 protsenti soodsam. Oleme tudengitega Eesti Kunstiakadeemiast ja TalTechist arutanud endiste suurte tööstusruumide kasutamist stuudiotena. Näiteks kuidas endist Marati tootmishoonet saaks kasutada õppeklassideks, üritusteks, ühistööruumidena ja ka elamiseks. Elamiseks on kinnisvara hind on meil taskukohasem kui Tallinnas.
Mis peaks üht noort inimest siia tooma?
Tudengid ja mitte ainult räägivad Tallinna elukallidusest, uuringutes kirjutatakse Euroopa kõige hoogsamalt segregeeruvast pealinnast. Tudengitel ja noortel pole tihti ei üüriks ega ostuks raha. Kel käib jõud käib peale, sel võtab laen hinge ikka üsna kinni. See jutt meenutab elu Lääne-Euroopas, kus on sama dünaamika juba aastakümneid kestnud, kasvanud ning sõna “eluasemekriis” on Suurbritannias, Saksamaal, Prantsusmaal ja mujal tõesti kriis. Nii kolitakse mujale ja niinimetatud teised või kolmandad linnad saavad arengust osa. 2022 tuli Lääne-Harju valda juurde elama 600 inimest.
Tuleme tuleviku juurde veel tagasi. Milline on elu siin täna?
Meil on juba tasapisi tekkinud väike kogukond siia käivatest üliõpilastest ja loomeinimestest. Kohalik Eesti seltsielu kogub taas hoogu. On Paldiski laulukoor, Paldiski kogukonnapäev kord aastas ja selle ümber toimetab üha kasvav hulk aktiivseid inimesi tervest Lääne-Harju vallast. Lääne-Harju vallas elab hulk eri valdkondade inimesi, näiteks ajakirjanikke, ettevõtjaid ja kultuurinimesi. Meil on kogukonnakomisjon, kus kaasame inimesi valla arengu planeerimisel.  Meil on kogukonnamaja, kus kohtutakse korra nädalas. Vabatahtlik värk kõik puha. Näiteks korraldab kohalik kogukond “Teeme ära!” talgupäeva, kogukonnapäeva ja muud.
Amandus Adamsoni muuseum tegutseb aktiivselt, sealt tulid palju ideid ja seal on tugev eestvedaja. Muuseumis töötavad inimesed mõistavad nagu teisedki siin, et neist sõltub ja nad saavad linnale tagasi anda.
Ma arvan, et selline mõtteviis aitab elu tekkele kaasa nii meil kui mujal: kui on inimesi, kes küsivad endalt, mida ma saan teha, siis see on hea algus. Väikses linnas nagu Paldiski või kustahes maakohas on tihti võimalik märgata üksikute inimeste panust rohkem kui suures linnas. Või riigis.
Räägime venekeelsest elanikkonnast, ukrainlastest ja eestikeelsest haridusest. Kui 2024. aastast algab üleminek eestikeelsele haridusele, kuidas olete valmis?
Paldiskis elab ligi 4000 inimest, kellest 60 protsenti on Eesti Vabariigi kodanikud, 40 on muu passiga. Kokku on kogu vallas 71 rahvust, enamasti venelased, ukrainlased ja grusiinid. Ukraina sõja algul oli näha pingeid, aga ei midagi erilist. Me liigume selles suunas, et sulgeda kohalik vene kool sel kümnendil, ühendame koolid üldise eestikeelse koolireformi raames. Integratsiooni Sihtasutuse Eesti Keele Maja esindus on avatud, siin saab eesti keelt õppida, ka täiskasvanuna. Me oleme hoolitsenud ja hoolitseme selle eest ka tulevikus.
Endine Nõukogude ohvitseride maja on ehk huvitav näide. Kohalikule vene elanikule oli see sümboolse tähtsusega. Seal peeti pidusid, isegi idanaabri estraaditäht Alla Pugatšova olla seal esinenud. Kohalikud ütlesid, et tehke korda, ärge lammutage. Kuid vald pani jala maha ja 2020 läks see lammutamisele praktilistel põhjustel. Eesmärk oli korrastada linnaruumi, mitte tegelda punamonumentide või -hoonetega. Elu on rahulikult edasi läinud.
Rohetiiger avaldas hiljuti “Ehituse teekaardi 2040”, milles on lahendused, kuidas alandada ehitus- ja kinnisvarasektori süsinikujälge 85 protsenti aastaks 2040. Rõhku on pandud planeerimisele, ka hoonete renoveerimisele ning ringmajandusele. Kuidas plaanite ruumi Paldiskis?
Soovime nagu iga omavalitsus, et meile koliks rohkem inimesi, elu ja maksumaksjaid. Mais avalikustas kinnisvaraarendaja Invego Kersalus uue arenduse, mis peaks lähiaastatel Paldiskisse juurde tooma ligi sada uut elukohta. Tähtsaim asi on ehk kinnisvaraarendaja rohelinnaku arendus Pallas, mis on kümne minuti jalutuskäigu kaugusel Paldiski kesklinnast. Nad soovivad kasutada kliimaneutraalse ehituse põhimõtteid ja tehnoloogiaid. Wolfscape’i eksperdid ja spetsialistid on välja töötanud süsinikneutraalse arenduse. See tõstab juba veidi ka linna asustustihedust ehk linna ka neile, kes ise sinna ei koli.
Paldiski raudteejaama peahoone. Foto: Argo Viikvald
Wolfscape’i ambitsioon on ju Tallinnas Paljassaare poolsaarel arendamas Hundipead, Eesti ja isegi Baltimaade esimest süsinikuneutraalset linnaosa.
Seesama. Praegu on Pallas ilmetu tühermaa, sellest teisel pool teed asub aga suvilate ala. Valglinnastumine see aga pole, kuna nii kesklinn kui rongijaam on veerand tunni jalakäigu ja lühikese rattasõidu kaugusel. Lapsed saaksid seal ise liikuda, me rajame koos arendajaga ohutu taristu. Pallases on laual kogukonnaaiad, madala süsinikujäljega ehitusmaterjalid, hallvee kogumine ja taaskasutus. Wolfscape tahab Pallases kujundada ruumi nii, et jala ja rattaga on parem liikuda kui autoga, ehkki mõlemaga saab. Autoliiklus joondub inimeste järgi, mitte vastupidi. Meie selge huvi on näha siin tulevikus iduettevõtjaid, haritud spetsialiste, kes siin töötaksid ja ka elaksid. Töö- ja elukohad peavad käima käsikäes, muidu loome kummituslinnu. Maailmas on palju häid näiteid, kus elu- ja ettevõtluskeskkond arenevad koos ning üksteist ei sega.
Kuidas vältida seda, mida Eesti inimarengu aruanne nimetas autokeskseks planeerimiseks? Maal peab elu olema võimalik, aga kui kavandame koos uute hoonetega pikki distantse ja sundliikumisi, pole see roheline. Fred Jüssi sõnu kasutades kaoks ka vaikus kui loodusvara: igal pool on mootorimüra. Mida te teete, et vältida valglinnastumise põhjustatud autosõltuvust?
Säästval liikuvusel on tugevad eelised inimeste tervisele ja rahakotile, ühiskonnast ning loodusest rääkimata. Säästev liikuvus ei pea jääma ainult tihedate ja suurte linnade pärusmaaks. On linnas, on maal elamine ja kuskil seal vahepeal on linnastu ja hajaasustus. Meil Lääne-Harju vallas on palju alevikke, aleveid ja külasid, olgu Padise, Ämari, Riisipere, Vasalemma, Klooga, Kloogaranna, Laulasmaa, Lohusalu ja teised. Juba praegu läheb Paldiskist poolsaare tippu läheb jalgratta- ja kõnnitee. Me tahame valla suurimad keskused ära ühendada rattateedega. Praegu juba saab Tallinnast rattaga ohutult Tabasallu. Siis on veidi tühjust ning Meremõisa kandist saab juba läbi Laulasmaa ning Tuulna Kloogani samuti ohutult.
Miks ei peaks isegi Tallinnast suisa Paldiskini rattaga saama? Siit omakorda saaks Padisele või Keilasse. Oleme hinnanud, et valla kõiki peamisi asulaid ühendav rattatee maksaks umbes üheksa miljonit eurot. Ka naaber Keila tahab, et Keilast saaks Kloogaranda ja Paldiskisse rattaga või rulluiskudega.
Me proovime leida tasakaalu valglinnastumise negatiivse ja uute arenduste positiivse arengu vahel. Paldiski kesklinna ei ole tungi elamute ega eramute rajamiseks, olen kindel, et see aeg saabub. Kui me uusi arendusi planeerime, siis me nõuame, et sinna viiks kõnniteed ja ma tahaks kindlasti rõhutada, et ka jalgratteed.
Mõni ütleks, et see pole mõistlik kulutus. Et on tähtsamaid asju.
Rattateed pole prioriteet, inimeste ohutus teedel ja eriti laste ohutus kooliteel kindlasti on. “Eesti 2035” ju näeb samuti, et meie riigis on 55% inimeste liikumistest säästev ehk mitte autoga. Meie eesmärk on rohevald, tervislik elukeskkond ja targad töökohad. Kui meil on ohutu ja hea elukeskkond, tahavad inimesed siin elada ja töötada. Käia meie paljudes randades, metsades, asulates.
Meie vallas on raudteeliin Turbani, ehk tulevikus Haapsaluni välja, lisaks Paldiski ja sealt kõrvalharu Kloogaranda. Selline raudteevõrk on haruldane ühe valla kohta. Miks mitte seda potentsiaali täiel määral ära kasutada ning tõsta, luues taristu, mis võimaldaks liikuda lisaks rongile nüüd ka rattaga.
See kõlab õige põhjamaiselt, kus pool tundi rattaga tööle-kooli uksest ukseni on mitte ainult tavaline, aga ka näiteks Stockholmi regioonis ametlik alus taristu rajamiseks naabervaldadest kesklinna välja. Mis teil aga praegu konkreetselt käsil on?
Päiksepaneeliparke on viimastel aastatel palju kerkinud. Seegi muutus on kiire, mõne jaoks sedavõrd, et mõni naaber läheb peaaegu kohtusse, sest see häirib vaadet. Meie kortermajadele võiks panna päiksepaneelid katustele. Valla eesmärk on vähemalt üks hoone aastas katta päiksepaneelidega. Kui saame sellega hakkama, on hästi ja saame ambitsiooni tõsta.
Paldiskis üritame töötada, et inimeste suhtumine tuuleparkide laienemisse muutuks soojemaks. See on peamiselt meie ülesanne, mitte riigi, et selgitada kohalikele, miks seda on vaja ja mida see annab. Me tahame üldplaneeringus mainida, mis on potentsiaalsed alad, kuhu need võiksid tekkida. Uue üldplaneeringu saame tänavu vastu võtta.
Kui mõelda roheliselt, siis ühistranspordipõhise arendusega (inglise keeles Transit-oriented development) järgi oleks keskkonna, inimese rahakoti ja ühiskonna rahakoti jaoks mõistlik ehitada hooned ümber raudteesõlmede. Mis juhiseid te kinnisvaraarendajatele annaksite?
Meie vallas on ühistranspordiühendus naabervaldade ja eriti pealinnaga äärmiselt head. See loob kinnisvaraarenduseks, eriti madala süsinikujäljega arenduseks haruldaselt soodsad eeldused. Niitväljale käivad inimesed rongiga ratsutamistrennis, ma ei tea, kas ka golfi mängimas. Näiteks Klooga ja Klooga alevik, kus rong käib korra tunnis, seal on üsna korralik asustus ajalooliselt ümber raudteejaamade arenenud. Edasi on aga Laoküla ja Põllküla, seal on asustust vähem ja seda just raudteejaama vahetus ümbruses. Me oleme avatud koostööle erasektoriga ning peame mõistlikuks arendada kinnisvara nende või teiste raudteejaamade ümber, et inimesed saaksid soovi korral ise või oma lapsi rongiga saata Paldiskisse, Keilasse või Tallinnasse kooli. Isegi Kloogarannast, kus käib kõigest neli rongi päevas, sealt käiakse hommikuti pealinna kooli. Paljud sõidavad ka autoga, see on inimeste vaba valik.
Miks peaks ettevõtjad Paldiski ja Lääne-Harju vastu huvi tundma?
Me soovime teha ja teemegi paljusid asju teistmoodi. Otsime endasuguseid ehk ettevõtted, kes soovivad samuti teha asju teistmoodi, nad on teretulnud siin kasvama ja arenema. Kaasaegseks teeb selle ettevõtmise sisu, aga ka ühiskondlik vastutustunne. Me ootame rohelise mõtteviisiga ja uuendusmeelseid ettevõtteid.
Näiteks oleme keeldunud uutest liiva- või paekivikaevandustest. Meil on aga hea meel Energiasalve üle, mis küll kaevab samuti massiivse augu, aga ülisügavale maa alla ning kogu ettevõtmine on uuenduslik viis toota energiat. Kui pole päikest ega tuult, siis toodab elektrit Energiasalv. See on hoopis teine viis läheneda maapõuele.
Me ütleme, et asjad ei käi enam nagu vanasti. Näiteks oleme öelnud, et kogukond vajab mänguväljakut. Üks metanoolitehas soovis Paldiskisse tulla, me ütlesime, et vajame uut gümnaasiumihoonet – õnneks või kahjuks jäi kogu saaga aga nende hämara tausta pärast katki. Alexela seevastu rajas meile staadioni. Cronimet on aidanud rajada mänguväljakuid. Me saame ettevõtetega jutule sotsiaalse vastustundliku küsimustes. Paljas jutt lisanduvatest töökohtadest ei ole meie jaoks enam ammu argument – jah, töökohad on olulised, kuid keegi ei saa pead anda, et just kohalikud tööd seal saavad, mistõttu kasutegur peaks olema tuntav siiski paljudele kohalikele.
Miks te uutest karjääridest keeldunud olete?
Me ei taha lasta hävitada meie poolsaare ja valla elukeskkonda, kohalikud inimesed on vastu ning üks vald ei saa oma territooriumil tegutseva kaevanduse majandustegevusest maksutulu. Kaevandustasu, mida me saaksime, on minimaalne võrreldes keskkonnamõjuga ja saamata jäänud maksulaekumisega. Keegi ei taha tulla elama kaevanduste juurde. See pole NIMBY ehk mitte-minu-tagahoovis mõtlemine, vaid laiem ja pikem vaade loodusele. Kahjuks võimaldab praegune seadus aga riigil eriotsusega anda kaevandajaile uuringuloa.
Idülliline Paldiski maastik. Foto: Shutterstock
Elurikkus. Lääne-Harju vallas on palju endisi karjääre, tuntuim neist juba keskajal oli Vasalemma marmori kaevandamine, tänapäeval ka Rummu karjäär. Mis saab endistest karjääridest?
Padisel on üks endine karjäär, mille loodus taastatakse metsana. Karjakülas saab seal tegutseva liivakarjääri aeg ümber lähiaastail. On vaikimisi eeldus, et kaevandustesse lastakse pärast kasutust vesi sisse, see fikseeritakse lepingus tihti ära. Nii on tekkinud ka tiike või järvi küll Vasalemma või ka näiteks Männikule Tallinnas. Me pole kindlad, kas see vee täis laskmine on parim mõte.
Tahame nendes küsimustes aru pidada Eestimaa Looduse Fondi ja teistega. Järv võib olla ilus, aga kas ka praktiline? Mis on selle mõju põhjaveele? Kas elurikkuse taastamisele aitaks miski muu rohkem kaasa? Järve peale enam ehitada ei saa. Äkki on seal mõni põnev maastik, mida saab kasutada tulevikus pargina, kontserdialana või muuna, Rummu karjäär on hea näide karjääride rekultiveerimisest. Sealjuures ei ole seda tundmatuseni muudetud, vaid kasutatakse ära koha lugu, kasutades tolle jutustamiseks mitmeid uuenduslikke lahendusi. Muide, väidetavalt on Rummu karjäär välismaalaste seas Instagramis enim pildistatud Eesti koht. Tahame endisi karjääre näha võimalustena.
Linnadest tehakse järjestusi, indekseid, võetakse eeskuju parimatest praktikatest, õpitakse teiste vigadest. Tallinn pole näiteks seni suutnud öelda, mis linna või linnu nad eeskujuks võtavad. On teil mõni inspireeriv linn?
Eskilstuna linna lugu Rootsis võiks olla meie linna lugu üks ühele. See on endine tööstuslinn, käinud pankroti äärel ja tulnud tagasi tugevamana. Eskilstunas on vanad tootmishooned ehitatud ägedateks büroohooneteks. Ringmajanduslikult on kasutatud olemasolevaid materjale, parimal juhul terveid hooneid või nende kandvaid konstruktsioone.
Eskilstunas on võetud palju riske. Kui oleks võetud mõõdukam lähenemine, poleks võit praegu nii tõhus. See linn majandab nagu ettevõte: tulud-kulud ja sihikindel areng. Nad ehitavad inimestele üürimaju, eakatekodusid – kõik toimib.
Õpetajate puudus on igal pool, ka meil – miks üks õpetaja, eriti noor õpetaja, peaks siia tööle tulema, kui Tallinnas saaks oma kodu kõrval töötada? Miks ei saaks meil olla avalikus teenistuses töötavate inimeste jaoks üürimaja?
Meenub Mart Kalmu hiljutine intervjuu rahvusringhäälingus, kus ta ütles, et pommitatud Harju tänav tuleks taashoonestada ning teha sinna korterid õpetajatele, et saaks nii õpetajaid kesklinna koolidesse kui elu tagasi vanalinna.
Eluruumid on õpetajate puuduse leevendamisel tähtis küsimus. Miks mitte anda näiteks kümneaastase üürimise järel õigus korter osta? Elupinna mure lahendamine annaks sisuliselt õpetaja palgale lisa ning võiks motiveerida inimesi küll õpetaja ametit valima ning ka kaugemale kolima. Narvas tõuseb õpetaja palk 3000 euroni. See on kahtlemata kõrge palk, aga meil on üksikud õpetajad seda tõsiselt kaalunud.
Meri on Paldiskis nii lähedal, samas kaugel: kõnnid tänaval või istud rongis, näed merd, aga ei pääse sinna. Kuidas läheb linna avamisega merele?
Tasapidi õiges suunas. Miks ei võiks Põhjasadam olla nagu Tallinnas Noblessner? Poisipõlves sain viie minutiga linnast randa. Ühel hetkel see pandi aga kinni. Tehti koguni valimisliit Põhjasadam, käiku läksid jahukotid ja muu, et hääli saada. 2018 võim vahetus ning küsitakse aina rohkem, millal pääs merele avatakse. Põhjasadama juhtkonnaga üritame leida koostööd. Oleme pannud ette osta tagasi üks kinnistu, mis vabastaks mereranna. Küsiti summa, mis ületas valla aasta eelarve.
Me ei anna alla. Oleme teinud eskiisi promenaadi kohta, kuidas saaks kesklinnas ohutult ja otse mere äärde. Kogukond on teinud liikumise “Meri vabaks”. Samuti soovime linna ka väikesadamat, kus jahtidel oleksid kaikohad ning Paldiskit saaks avastada ka meritsi. Looduslikult huvitav keskkond Peeter I kindlus ehk Muulamäed on Põhjasadama lähedal, me saaksime ära kasutada ning rajada sinna hariduslinnaku. Me soovime, et lähiaastatel oleks meil kaasaegne hariduskompleks, millega kaasneks siinse ruumi ära kasutamine. Me teeme koostööd Eesti Arhitektide Liiduga, et see arhitekuurivõistlus oleks tasemel ning saaksime parima võimaliku lahenduse.
Teil tundub olevat kõvasti muutusi käsil. Kuidas sa juhina muutusi juhid?
Rohevalla küsimus muutus ruttu juhtimisküsimuseks – kui kolleegid ei mõista, miks me seda teeme, siis tuli astuda samm tagasi. Tulid koosolekud, vestlused, infolehed ja lõpuks arusaam, miks. Teeme ettevõtetega koostööd, näiteks Tallink on meeldiv partner: nad saadavad oma vanad kardinad laevadelt ja hotellidest, millest valmistame poekotte, oleme neid tootnud juba umbes kümme tuhat. Neid jagatakse kauplustes.
Ma ütlen kolleegidele, et katsume alati leida lahenduse. Muidu takerdume pisiasjadesse. Mõtleme üldpildile, siis tegeleme lahendustega. Enne küsime miks, siis kuidas ja mida.  Rohevalla projektiga tahame vähendada enda süsinikujalajälge. Tegutseme sellega, miks me peame pöörama tähelepanu energiatõhususele, miks toiduraiskamisele, miks puhtale energiale. Rõhk on ennetusel: ärme tekitame nii palju jäätmeid. Jäätmed on tagajärg. Hoolitseme, et jäätmeid ei tekiks või tekiks minimaalselt. Ärme osta plastpudelites vett ja muud sellised väiksed asjad. Kraanivee joomise soodustamiseks ja pudelivee ostmise kahandamiseks ehk ühekordsete pudelite kasutamise vähendamiseks soetasime ja ehitasime veekonteineri: kraanidega kaadervärk, milles viime valla ja kogukonnaüritustele joogivett.
Me märkame, et kohalik eestlane mõistab seda. Vene inimeseni see info sageli ei jõua. Me näeme isegi, et jäätmete sortimisega on veel muret. Alla anda ei tohi, me peame neid teemasid edasi ketrama. Oleme kortermajade juurde viinud eri konteinerid, areng on, ehkki aeglane. Me saime teada, et paljud ei mõista lõpuni, miks me seda teeme. Tööd jagub.


Uus komistuskivi Soome valitsuse moodustamise teel on abi arengumaadeleSoome koalitsiooniläbirääkimistel jõudis õhkkond pärast eelmise nädalavahetuse madinat vaevu veidi rahuneda, kui töölauale ilmus uus tüliõun.
Põlissoomlaste (PS) esimees Riikka Purra on kogu aeg sihtinud sinnapoole, et arenguabi – toetuste maksmist arengumaadele – tuleks põhjalikult läbi vaadata ja selles suuri kärpeid teha.
Rootsi rahvapartei (RKP) esimees Anna-Maja Henriksson oli enne valimisi kindlal seisukohal, et arenguabi, vastupidi, tuleb lisada. Läbirääkimiste käigus on ta nähtavasti taibanud, et kui on tahtmist loodava valitsuse vankril püsida, siis tuleb milleski ka järele anda. Teisipäeval (30.05.) leidis ta, et jah, eks midagi peab ju sealtki kärpima, kuid lisas kohe, et Soome peab kindlasti täitma endale võetud rahvusvahelisi kohustusi.
See on seni olnud roheliste lemmikargument. Otsitakse mingi Soome allkirjaga riikidevaheline leping, väänatakse omalt poolt veel paar vinti juurde ja minnakse mingi sõgedusega Eduskunna ette, et aga mis meie teha saame, lepingut tuleb järgida. Kui tõsine või tõelevastav see väide on, on enamasti juba iseasi. Esimees Henrikssoni mõnelgi seisukohal on alati olnud tugevat rohekat vastuhelki märgata.
Mikko Hautala (1972), 2016 – 2020 Soome suursaadik Moskvas, alates 2020 Soome suursaadik USA-s, on Suomen Kuvalehti värskes numbris (26.05.2023) analüüsinud suurriikide konkurentsi arenguriikide poliitilise poolehoiu saavutamisel. Arenguabist kirjutab ta: „Oleks naiivne arvata, et arengumaade poolehoidu on võimalik arenguabiga ära osta. EL on kokku arvatuna suurim arenguabi maksja maailmas, kuid vaevalt kujutleb keegi, et selle mõjuvõim arengumaade seas teistega võrreldes esikohal oleks.“
Hautala lisab, et selmet vahtida, mitu protsenti SKT-st makstav arenguabi moodustab, tuleks keskenduda võrdõiguslike vastastikuste suhete arendamisele nende riikidega, kus Soomel on oma erihuvisid.
Jussi Halla-aho on ammu tähelepanu juhtinud vajadusele tõhustada kontrolli arenguabina makstavate summade kasutuse üle, et arenguabist kohaliku korruptsiooni toiduküna ei saaks. Arenguabi käsitleva töörühma liikmena leiab ta, et kogu Soome arenguabi süsteem tuleks põhjalikult läbi vaadata. Rahasummasid tuleks vähendada, kus vähegi mõistlik, ja makseid täpsemalt suunata.
RKP esimees aga pole oma arenguabi suurendamise taotlustes üksi. Rahvaalgatuslikke, rohujuuretasandi ühinguid, mis tegelesid arengumaade abistamisega, oli juba 2012. aastal ligi 300.
Suurim arenguabi andev organisatsioon on Kiriku abi välismaale (Kirkon ulkomaanapu, asutatud 1947, iseseisva fondina tegutseb alates 1995). Kavatsused arenguabi summasid kärpida on äratanud vastuseisu Soome ev. lut. kiriku piiskoppide seas. Soome Misjoniselts toetab arenguabisse panustamist. Piiskop Teemu Laajasalo Helsingist on seisukohal, et me peame vaeseid aitama sõltumata sellest, kas meile on sellest kasu või ei. Piiskop Mari Leppänen Turust aga lisab: „Kiriku vaatenurk ei ole kunagi rahvuslik, vaid see on globaalne.“
1922 asutatud registreeritud ühing „Päästke lapsed“ („Pelastakaa lapset“ ry) on moodustatavalt valitsuselt otse nõudnud, et arenguabi tuleb jätta rahule. Ühing hüüab: „Soome ei tohi röövida oma abi maailma lastelt! Nõudke valitsuselt koos meiega: arengukoostöö summadest ei tohi teha hiiglaslikke kärpeid!“ Praegu korjab see ühing allkirju üleskutsele, mis sisaldab pisaraidpigistavaid sõnu: „Hea Petteri, kuidas teil on südant teatada 10-aastasele lapsele, et ta ei saagi enam kooli minna, vaid peab tagasi tellisetehasesse tööle minema? Armas Riikka, kuidas sa valid, kumb kahest lapsest homme enam toitu ei saa?“
Elu on näidanud, et kui pisarate pigistamiseks läheb, siis enamasti ei ole asi õige. Meenutagem värskeima näitena kasvõi üht pisaravalajat meie Riigikogu kõnetoolis.
Pauli Vahtera (1949), viljakas kirjanik, IT-spetsialist, ajakirjanik ja blogikirjutaja, hariduselt ökonoomika ja raamatupidamisala asjatundja, kes 2003 – 2007 oli Soome valitsuse infoühiskonnanõukogu püsikonsultant, on ühes blogikirjutises põhjalikult avanud lapsepäästjate ühingu tagamaid.
Selgub, et ühingu keskbüroos on tööl üle saja inimese, kohalikes osakondades mitmel pool Soome linnades kokku ligi 150. Ühingu juht on Hanna Markkula-Kivisilta, kelle maksustatav sissetulek aastal 2021 oli Iltalehti andmetel 100 000 eurot. Vahtera kirjutab: „Markkula on üks neist riigiteaduse magistreist, kellele on tarvis maksumaksja raha eest hea töökoht leida“.
Oma bilansiaruannet ühing ei avalda. Põhjusi võib ainult oletada. Vahtera on siiski välja uurinud, et tegevuseks välismaal kulutas ühing 2021. aastal 19 miljonit eurot. Igasuguste korjanduste korraldamiseks kulus samal aastal 8,4 miljonit.
Wikipediast leiab, et Soome 2023. aasta eelarvesse planeeritud arenguabi on 1 miljard 177 miljonit eurot, mis moodustab 0,42 protsenti Soome SKT-st.
Meedias ilmub aga aeg-ajalt murelikke kirjutisi toiduabijärjekordadest Soome linnade tänavail ja vaesuse pidevast lisandumisest ühiskonnas.
Põlissoomlased on ainsa erakonnana viimased paarkümmend aastat võidelnud selle eest, et seda „globaalset vaatenurka“ veidigi soomlastele kasulikus suunas nihutada. Nüüd on üle hulga aja selleks mingisugune võimalus tekkinud. Koalitsiooninõupidamisel käib vaidlus sellel teemal raginal edasi.
Petteri Orpo teatas 31. mai õhtul pressikonverentsil, et vaidlused käivad. Asja selgitama kutsutakse ka täiendavalt asjatundjaid, muuhulgas Välisministeeriumist. Põhimõte on, et arengukoostööd ei lõpetata, ka võimalike humanitaarkriiside puhuks peab jääma mingi mänguruum. Töö jätkub.
Paul Oja, Uued Uudised Soomest


Euroopa Komisjoni juht tervitas Moldova suurt edu EL-i püüdlemisel (Täiendatud!)NB! Täiendatud.
CHIȘINĂU, 31. mai, AFP-BNS – Euroopa Komisjoni president Ursula von der Leyen õnnitles kolmapäeval Moldova riigipead Maia Sandut suurte edusammude puhul reformide osas, mida on vaja Euroopa Liidu liikmeks saamise taotluse toetuseks.
Von der Leyen andis EL-i liidrite suure tippkohtumise eelõhtul Moldova pealinnas Chișinăus Sanduga ühise pressikonverentsi-.
"Moldova on Euroopa keskmes. Moldova on Euroopa. Ja täna ja homme on kogu Euroopa Moldova," ütles von der Leyen.
Moldova loodab, et kümnete juhtide võõrustamine neljapäevasel Euroopa Poliitilise Ühenduse (EPC) tippkohtumisel näitab riigi Euroopa ambitsioonide tugevust.
Venemaa sissetung naaberriiki Ukrainasse ja väidetavad katsed Moldovat ennast destabiliseerida on Chişinăus kasvatanud Euroopa Liidu liikmelisuse soovi, mida kunagi peeti pikaajaliseks eesmärgiks.
Euroopa Liidu laienemise toetaja Von der Leyen peab oktoobris ühenduse riikidele aru andma Moldova edusammudest korruptsioonivastases võitluses ja demokraatlike struktuuride tugevdamisel.
Ukraina soovib, et ametlikud läbirääkimised riikide liitu liitumise tingimuste üle algaksid aasta lõpuks ning Euroopa Komisjoni presidendi soojad sõnad annavad lootust ka Moldovale.
"Mis puudutab Moldova reforme, et liikuda edasi EL-i teel, siis näen selgelt, et teete suuri edusamme," ütles von der Leyen ühisel pressikonverentsil.
"Seda on hea näha ja see on hämmastav ning me aitame teid veelgi kiiremini edasi liikuda. Ja see on põhjus, miks me suurendame nüüd oluliselt oma EL-i delegatsiooni töötajate arvu Chişinăus.Põhimõtteliselt on see selleks, et toetada teid reformide väljatöötamisel, aga ka aidata teil luua vajalikku haldussuutlikkust," rääkis von der Leyen.
Sandu ütles selle kuu alguses uudisteagentuurile AFP, et soovib ametlike liitumisläbirääkimiste alustamist ja Moldova liitumist Euroopa Liiduga võimalikult kiiresti, mille eesmärgiks on kaitsta riigi habrast demokraatiat.
Kolmapäeval von der Leyeniga vesteldes tänas Sandu Brüsselit usalduse eest tema läänemeelse valitsuse vastu ja abi eest reformide läbiviimisel.
"Meie põlvkonna ülesanne on tuua Moldova Euroopa perekonda ja tuua Euroopa Liit koju. Ja, kallis Ursula, ma olen täiesti kindel, et see õnnestub," ütles Sandu.
Moldova tippkohtumisele on kutsutud umbes 47 juhti Euroopa Liidust ja väljastpoolt, et arutada ühiste strateegiliste ja julgeolekuohtude käsitlemist.
AFP – Baltic News Service


Noored mehed kavatsesid Soomes järelmaksuga ostetud autod maha müüa Iraaki ja selle pealt teenidaNoored mehed otsustasid Soomes autopettusega raha teenida. Nad ostsid järelmaksuga kaks autot ja viisid need Rootsi, kust mõlemad autod pidi müüdama Türgi kaudu Iraaki.
Kuriteod pandi toime 2021. aasta veebruaris ja märtsis Helsingis, vahendab MTV.
Kaks sõpra aitasid kolmandal mehel erinevates autokauplustes järelmaksulepinguid sõlmida.
Esimene autodest oli A-seeria Mercedes-Benz, mille ostuhind jäi 73 000 euro kanti. Teine Range Roveri marki auto osteti umbes 118 000 euro eest.
Autode koguväärtus oli seega üle 190 000 euro, millest mehed tegid ostu hetkel sissemakse 18 000 eurot.
Ostjana esinenud mees teatas aastasissetulekuks 65 000 eurot, kuigi tegelikkuses oli ta töötu.
Mõlema auto igakuised osamaksed jäid tasumata.
Pärast ostu transportisid mehed autod juba järgmisel päeval Rootsi, kust nad pidid toimetama need Türki ja sealt edasi Iraaki müügiks.
Meeste õnnetuseks läks aga Rootsis Mercedes-Benz rikki ning meestel ei õnnestunud seda edasi toimetada. Lõpuks saadeti auto müügiesindusse tagasi.
Range Rover jäi kadunuks.
Helsingi kohus käsitles tegevusi kui etteplaneerituid.
Kohus karistas 25-aastast meest kahe kelmuse eest poolteiseaastase tingimisi vangistusega. Veel kaks meest said oma tegude eest karistada varem.
Mehed peavad solidaarselt hüvitama finantsettevõtetele nende tekitatud rahalise kahju ehk umbes 110 000 eurot.


Vaheriga seotud järelevalve valmib hiljemPärast endise politseijuhi Elmar Vaheri kelmusekahtlustuse saamist pidi siseministeeriumis alustatud teenistuslik järelevalve politsei- ja piirivalveameti (PPA) üle algse plaani järgi valmima mai lõpus, kuid lükkus nädala võrra edasi.Siseministeerium alustas teenistuslikku järelevalvet PPA üle märtsis, et selgida välja kõik teenistujate tähtaegse üleviimisega ehk rotatsiooniga politsei- ja piirivalveametist seotud asjaolud ja nende õiguspärasus. Järelevalve tähtajaks seati toona 31. mai. ERR


Oleme teel haige ühiskonna suunasTeisipäev peaks justkui olema reeglina tavaline tööpäev, aga tundub, et avaliku sektori inimestel ja nendega suhtlevatel tegelastel tasub olla ettevaatlik. Ehk samas Tartu raekoja kabinetis toimus läbiotsimine ka seitse aastat ja seitse päeva tagasi ning see kaasus pole veel oma suursuguses - ehk nn juuksurikaasuses - lõpplahendini jõudnud. Aga juba on käsil uus suur mõjutamise ja isikutevaheliste suhete tõestamine.Ma tõesti ei suuda aru saada, miks peaks kedagi mõjutama või kuritegelikule teele viima kaasus, kus konkreetse hoone kontekstis on arutelud juba väga vanad, ja lõpuks suhteliselt loogilise stsenaariumi kujunemises ei suuda küll kuritegu näha.Miks peaks kedagi mõjutama, kui üks tahab müüa, üks ei taha osta ja teine tahab? See paistab täpselt sama tark, kui arvata, et Raadil lagunevad angaarid olid ja on mingi magus kinnisvara, mille nimel pidin kellegi arvates omal ajal toimingupiirangut rikkuma, et ise midagi justkui saada.Anna mõistust ja aeg üldiselt annab - ehk tänaseks on ju siililegi selge, et kui need angaarid oleks reaalselt miskit väärt ja investeering sinna selgelt tasuv, siis oleks seal viimase seitsme aastaga ka midagi toimunud. Aga kahjuks see ei ole nii ja kogu aktsiooni üks kindel tulemus oli vaid see, et hooned seisavad endiselt alakasutuses ja linnal on püsiv kulurida eelarves.Sama seis tundub olevat ka selle RKASile kuuluva hoonega. Kogu lugu on seda jaburam, et see kõik käib avaliku enampakkumise kaudu ning mingit soodsat olukorda ei saa ka kuidagi tekkida.Loomulikult ei tea ma täna selle kaasuse nii-öelda võimalikke tagamaid, aga ei saa tõesti aru, kus isegi võiks olla loogiline motivatsioon ning üleüldse vajadus midagi mõjutada.See, et linnal pole piisavalt vahendeid selle maja renoveerimiseks, on seitse aastat teada. Pigem oli küsimus, et miks riik ei võiks seda linnale odavamalt müüa? Aga kui riigi otsus oli teha enampakkumine, siis panebki selle kõik ju paika riigiasutus ning avalik pakkumine.Mida siin on mõjutada? Rahanduse abilinnapea roll on hoida ka linnaeelarvel silma peal ja kui mingi asi käib üle jõu, siis seda ka selgelt öelda.Kui selle valguses ilmneb, et enampakkumisel osaleb tema tuttav, mis on paraku Eestis ja ka Tartus suhteliselt paratamatu, siis justkui peaks inimene ennast igast liigutusest taandama - no ikka väga jaburaks kisub see lugu. Hakata otsima sinna veel külge, et „tänu“ sellistele suhetele on kõik inimestevahelised toimingud ja suhted kuidagi korruptiivsed - no ei kõla tervemõistuslikult.See kõik oleks nagu juba olnud. Mingite geeniuste arvates olin mina ka kunagi väidetava tasuta juukselõikuse saamise tõttu jäänud seeläbi juuksurile faktiliselt võlgu. Ning see suurejooneline võlasuhe siis sundis mind tegelema mingite otsustega kellegi teise kui linna huvides. Tule taevas appi! See sobiks tõesti paremini kuskile Lindgreni muinasjuturaamatusse.Usun, et sellest tuleb taas üks mage lugu, mis parimal juhul päädib ülimalt segase ja mitmeti tõlgendatava toimingupiirangu rikkumisena, millest lõpuks ei saa aru ka süüdistajad ise, rääkimata kahtlusalustest - isegi kui tuvastatakse miski formaalne eksimus.Alati on võimalus kuskil tonti otsida. Hullem on see, et vähegi ettevõtluse taustaga või valdkonnas suhteid omavad inimesed ei julge ega taha nii enam Eesti heaks avalikus sektoris mitte midagi teha, sest see kõik muutub lihtsalt vastikuks.Kui kellegi eesmärk on, et avalikes ametites on vaid need, kellel puudub nii töökogemus kui ka inimlikud suhted erasektoriga; kui igas arutelus või ühises õllerüüpamises nähakse korruptsioonitonti, siis oleme ikka teel päris haige ühiskonna suunas."Kui igas arutelus või ühises õllerüüpamises nähakse korruptsioonitonti, siis oleme ikka teel päris haige ühiskonna suunas."KAJAR LEMBER ettevōtja, endine Tartu abilinnapea


Austraalias on hakanud levima selgeltnägemispettusedSkeptilisem lugeja ehk muigab sellise pealkirja üle. Et noh, kes selgeltnägija, kaardimoori või muu voodoo-isiku jutule läheb, see juba petta ongi saanud. Ent Austraalias, aga ka mujal maailmas levivad pettused, mis ei kujuta endast pelgalt ebamäärast või mittetäituvat ennustust, vaid väga kindlat skeemi, mille õnge langemiseks ei pea olema kergeusklik või rumal, piisab vaid meeleheitest.Just sellises keerulises emotsionaalses olukorras viibis Sydney mees Nasser, kui talle tänaval üks end selgeltnägijaks kuulutanud tüüp ligines. Ta räägib Austraalia rahvusringhäälingule, et tema tütardel on mõlemal raske puue, keeruline oli tervislik olukord ka tema abikaasal. Tütarde eest hoolitsemine võttis mehelt nii palju aega, et tööl käimiseks seda ei jätkunud. Kuigi nüüd tundub see talle tobe, suutis selgeltnägijast mees Nasseri endaga kaasa meelitada.Nagu kõigil teistel temalaadsetel ohvritel, algas Nasserigi lugu ühest needusest, mis olla nii võimas, et meedium peab järgmiseks korraks kohale kutsuma oma ülemuse, „meisterguru“. Nasser pidi endale möönma, et tol madalhetkel tundus tema elu tõesti täiesti ära neetud. No miks siis mitte, vaatame, mida meister räägib.Guru kinnitas, et meest ja tema peret vaevab needus, selleks oli vaja järjekorras juba kolmandat (kallist!) seanssi, kuhu Nasser pidi tooma riideid. Need pandi põlema, assistent haaras kusagilt välja koleda välimusega nuku, kukkus karjuma ja suust verd välja ajama. Sellised trikid on muidugi osav silmamoondus: võltsveri, deemonlikud kriisked ja butafooria käib pettuse juurde, et sugestiivne etendus ohvrit vapustaks ning veenaks teda järgmiste seansside peale veelgi rohkem raha kulutama. Tõtt-öelda tekitas see Nasseris hirmu. Nõutud raha vaesel mehel samuti taskus ei olnud, selleks, et veidrast olukorrast tervelt pääseda, andis ta neile nii palju, kui leidus. Olles saanud hoiatuse, et ülejäänud summa tuleb ka kindlasti ära tasuda, lasi ta sealt jalga.Usk raha maagiasseKahjuks ei kipu ametivõimud Nasseri-suguseid ohvreid kusagil väga aitama, ehkki juhtumid väidetavast needusest on äravahetamiseni sarnased. Meedium-petturid teavad ka väga hästi, kui psühholoogiliselt rusuvalt mõjub ohvrile oma vigade tunnistamine. Eriti, kui mängus on raha. Inimene on juba kord selliselt loodud, et usub raha jõudu. Kui millegi eest raha maksta, on raske- ja mida rohkem, seda raskem - leppida sellega, et see on tuulde läinud. Äkki kui veel ja veel maksta. Isegi need, kes suudavad viimaks endale tunnistada, et neid on haneks tõmmatud, ei julge pärast sellest rääkida, kartes teiste väljanaermist.Ameerika pensionäride ühendus (AARP) hoiatab oma veebilehel, et petturid jahivad üksildasi, leinavaid, raskes olukorras inimesi. Mõned pakuvad oma teenuseid, ent kui raha üle kantud, mingit seanssi ei järgnegi ja selgeltnägija on haihtunud kui tina tuhka. AARP kirjeldab, et petise kindlaim tunnus on see, et tema töö ei saa kunagi valmis. Kui üks rituaal on sooritatud või loits lausutud, tuleb aga teha teinegi, sest needus on nii võimas või tuleb muidu tagasi - või juhtub midagi hirmsat kliendi lähedasega. Hinnad aga ulatuvad tuhandetesse. Austraalia pettusevastane organisatsioon Scamwatch lisab, et keeldumise korral võib mõni tegelane hakata ka oma needustega ähvardama. Seda ei maksa kuulda võtta. Mõni aga lubab ära hoida mõne tulevikus juhtuda ähvardava suure õnnetuse, mis on, kui järele mõelda, küllaltki isetäituv ennustus. Ja kui ikkagi midagi halba juhtub, saab petis alati käsi laiutada ja öelda, et aga tänu mulle maksmisele pääsesid veelgi hullemast.Panthermedia ScanpixRAHA EEST ÕNNE:Petised lubavad needuse ära võtta, ja kui ei maksa, ähvardavad veel uue peale panna.GREETE KÕRVITS


PolitseiKOHTLA-JÄRVEL SAI KAKS MEEST PEKSA29. mail sai politsei teate, et Kohtla-Järvel Pärna tänaval toimus konflikt, mille käigus sai 43aastane mees vigastada. Samal päeval teatati politseile, et Kohtla-Järvel Uuel tänaval asuva kortermaja trepikojas lõi 36aastane mees 44aastast meest. Juhtumite täpsemad asjaolud selgitab politsei kriminaalmenetluses.KELM SAI KOHTLA-JÄRVE MEHELT PETTUSEGA KOPSAKA SUMMAPolitseisse pöördus Kohtla-Järvel elav mees, kellele helistas kelm, väites, et mees on kogunud krüptoraha, ning palus tal edastada oma pangakonto andmed krüptoraha kättesaamiseks, mida mees ka tegi. Kelm palus mehel arvutisse laadida AnyDeski programmi, mille kaudu mees sisestas enda ID-kaardi PIN1 ja PIN2 koodi. Hiljem avastas ohver, et tema pangakontolt on kadunud 5800 eurot.


Venemaa sõidukite rohelised kaardid kaotasid Eestis kehtivuse1. juunil kaotasid kehtivuse kõik senised Venemaa ja Valgevene sõidukite rohelised kaardid Eestis ja teistes Euroopa Majanduspiirkonna riikides.Alates tänasest peab neile sõidukitele Eestis liiklemiseks tegema piirikindlustuse või tuleb sõiduk registreerida Eesti liiklusregistrisse ja teha tavaline liikluskindlustus.
Liikluskindlustuse fondi (LKF) juhatuse liikme Lauri Potsepa sõnul on sõda Ukrainas ja finantssektorile kehtestatud sanktsioonid viinud selleni, et Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigid lõpetasid rohelise kaardi süsteemi lepingu Venemaa ja Valgevenega.
«Kui Venemaa registrimärgiga auto omanik elab Eestis, siis ta võiks tõsiselt kaaluda autole Eesti numbrimärgi võtmist, sest tavaline liikluskindlustus on meie piirikindlustusest märksa soodsam. Muidugi võib teha piirikindlustuse ka teises Euroopa Majanduspiirkonna riigis, kus see võib olla odavam,» ütles Potsepp.
Maksu- ja tolliameti välispiiri valdkonna juhi Ants Kutti sõnul saab piirikindlustust osta juba 30 päeva enne reisi algust ja kuni üheks aastaks. «Et vältida võimalikke ootejärjekordi Eesti-Vene piiril, kutsume üles kõiki reisiplaane tegevaid inimesi ja ettevõtteid, keda muudatus puudutab, soetama korrektne piirikindlustus juba täna. See tagab sujuva piiriületuse ilma tülikate viivitusteta,» ütles Kutti.
Piirikindlustust saab teha Narva, Luhamaa ja Koidula piiripunktis ning Tallinna lennujaama tollipunktis maksu- ja tolliameti esinduses.
Narva piiripunkti juht Marek Liiva selgitas, et piirivalvurid kontrollivad sõidukitel kehtiva kindlustuse olemasolu nii Eestisse sisenemisel kui siit väljumisel. «Kui Eestisse tuleval sõidukil ei ole Eestis kehtivat kindlustust, siis ei luba me sõidukiga riiki siseneda. Sõidukijuht saab sellisel juhul piiril vormistada piirikindlustuse,» rääkis Liiva.
Alates 1. juunist ei kehti ka Eesti sõiduki roheline kaart Venemaal ja Valgevenes.
Roheline kaart on rahvusvaheline liikluskindlustuse poliis, mille saab Eesti registris olevale sõidukile tellida kindlustusseltsilt koos Eesti liikluskindlustuspoliisiga.
LKF on liikluskindlustuse registri pidaja, liikluskindlustuse garantiifond, Eesti rohelise kaardi büroo ja liikluskindlustuse lepinguta sõidukite sundkindlustaja. LKF hüvitab registreerimata, sundkindlustusega ja tuvastamata jäänud sõidukiga tekitatud kahju. Samuti korraldab LKF liikluskindlustuse vaidluste lahendamist liikluskindlustuse lepitusorgani kaudu.


Tänasest kaotasid kehtivuse Venemaa sõidukite rohelised kaardid EestisTäna, 1. juunil 2023 kaotasid kehtivuse kõik senised Venemaa ja Valgevene sõidukite rohelised kaardid Eestis ja teistes Euroopa Majanduspiirkonna riikides. Alates tänasest peab neile sõidukitele Eestis liiklemiseks tegema piirikindlustuse või tuleb sõiduk registreerida Eesti liiklusregistrisse ja teha tavaline liikluskindlustus.
Liikluskindlustuse fondi (LKF) juhatuse liikme Lauri Potsepa sõnul on sõda Ukrainas ja finantssektorile kehtestatud sanktsioonid viinud selleni, et Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigid lõpetasid rohelise kaardi süsteemi lepingu Venemaa ja Valgevenega.
„Kui Venemaa registrimärgiga auto omanik elab Eestis, siis ta võiks tõsiselt kaaluda autole Eesti numbrimärgi võtmist, sest tavaline liikluskindlustus on meie piirikindlustusest märksa soodsam. Muidugi võib teha piirikindlustuse ka teises Euroopa Majanduspiirkonna riigis, kus see võib olla odavam,“ ütles Potsepp.
Maksu- ja tolliameti välispiiri valdkonna juhi Ants Kutti sõnul saab piirikindlustust osta juba 30 päeva enne reisi algust ja kuni üheks aastaks. „Et vältida võimalikke ootejärjekordi Eesti-Vene piiril, kutsume üles kõiki reisiplaane tegevaid inimesi ja ettevõtteid, keda muudatus puudutab, soetama korrektne piirikindlustus juba täna. See tagab sujuva piiriületuse ilma tülikate viivitusteta,“ ütles Kutti.
Piirikindlustust saab teha Narva, Luhamaa ja Koidula piiripunktis ning Tallinna lennujaama tollipunktis maksu- ja tolliameti esinduses.
Narva piiripunkti juht Marek Liiva selgitas, et piirivalvurid kontrollivad sõidukitel kehtiva kindlustuse olemasolu nii Eestisse sisenemisel kui siit väljumisel. „Kui Eestisse tuleval sõidukil ei ole Eestis kehtivat kindlustust, siis ei luba me sõidukiga riiki siseneda. Sõidukijuht saab sellisel juhul piiril vormistada piirikindlustuse,“ rääkis Liiva.
Alates 1. juunist ei kehti ka Eesti sõiduki roheline kaart Venemaal ja Valgevenes.
Roheline kaart on rahvusvaheline liikluskindlustuse poliis, mille saab Eesti registris olevale sõidukile tellida kindlustusseltsilt koos Eesti liikluskindlustuspoliisiga.
LKF on liikluskindlustuse registri pidaja, liikluskindlustuse garantiifond, Eesti rohelise kaardi büroo ja liikluskindlustuse lepinguta sõidukite sundkindlustaja. LKF hüvitab registreerimata, sundkindlustusega ja tuvastamata jäänud sõidukiga tekitatud kahju. Samuti korraldab LKF liikluskindlustuse vaidluste lahendamist liikluskindlustuse lepitusorgani kaudu.
Lisainfo rohelise kaardi kohta Venemaal ja Valgevenes


Endine töötaja tutvustas ka sõpradele «tasuta» tankimistPaides oli kohtu all neljane seltskond mehi, kellele pandi süüks arvutikelmust. Sel korral oli tegemist siiski kütusevargusega.Tehti kindlaks, et sama seltskond tankis ja omastas mitmel korral erimärgistusega diislikütust.Üks meestest oli lüpsikarjafarmi endine töötaja, kes teadis, et lukustamata traktorites hoitakse tankimisel vajaminevat kiipi, samuti oli tal teada tankimiseks vajaminev PIN-kood.Nii varastasid mehed iga paari päeva või nädala järel diislikütust, ikka paarsada liitrit korraga. Varastatud kütuse kogus oli 1246,25 liitrit, millega tekitati varalist kahju 1358,14 eurot.Üks meestest sai karistuseks aasta ja kaheksa kuud vangistust, teine aastase vangistuse. Mõlemad vangistused mõisteti tingimisi sama pika katseajaga. Aasta ja kaheksakuulise vangistuse sai ka grupi kolmas liige, kuid ärakandmata karistuse jagu suurenes tema vangistus kahe aastani. See asendati 720 tunni üldkasuliku tööga, mida on aega teha samuti kaks aastat. Grupi neljas liige sai karistuseks aasta ja kolm kuud vangistust tingimisi kaheaastase katseajaga.Mehed peavad kannatanule tekitatud kahju hüvitama. Menetluskuludki ulatuvad tuhandetesse eurodesse. (JT)


Venemaa sõidukite rohelised kaardid Eestis enam ei kehtiLiikluskindlustuse fondi (LKF) juhatuse liikme Lauri Potsepa sõnul on sõda Ukrainas ja finantssektorile kehtestatud sanktsioonid viinud selleni, et Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigid lõpetasid rohelise kaardi süsteemi lepingu Venemaa ja Valgevenega.
Seega alates tänasest kaotasid kehtivuse kõik senised Venemaa ja Valgevene sõidukite rohelised kaardid Eestis ja teistes Euroopa Majanduspiirkonna riikides. Alates tänasest peab neile sõidukitele Eestis liiklemiseks tegema piirikindlustuse või tuleb sõiduk registreerida Eesti liiklusregistrisse ja teha tavaline liikluskindlustus.
„Kui Venemaa registrimärgiga auto omanik elab Eestis, siis ta võiks tõsiselt kaaluda autole Eesti numbrimärgi võtmist, sest tavaline liikluskindlustus on meie piirikindlustusest märksa soodsam. Muidugi võib teha piirikindlustuse ka teises Euroopa Majanduspiirkonna riigis, kus see võib olla odavam,“ ütles Potsepp.
Maksu- ja tolliameti välispiiri valdkonna juhi Ants Kutti sõnul saab piirikindlustust osta juba 30 päeva enne reisi algust ja kuni üheks aastaks. „Et vältida võimalikke ootejärjekordi Eesti-Vene piiril, kutsume üles kõiki reisiplaane tegevaid inimesi ja ettevõtteid, keda muudatus puudutab, soetama korrektne piirikindlustus juba täna. See tagab sujuva piiriületuse ilma tülikate viivitusteta,“ ütles Kutti.
Piirikindlustust saab teha Narva, Luhamaa ja Koidula piiripunktis ning Tallinna lennujaama tollipunktis maksu- ja tolliameti esinduses.
Narva piiripunkti juht Marek Liiva selgitas, et piirivalvurid kontrollivad sõidukitel kehtiva kindlustuse olemasolu nii Eestisse sisenemisel kui siit väljumisel. „Kui Eestisse tuleval sõidukil ei ole Eestis kehtivat kindlustust, siis ei luba me sõidukiga riiki siseneda. Sõidukijuht saab sellisel juhul piiril vormistada piirikindlustuse,“ rääkis Liiva.
Alates 1. juunist ei kehti ka Eesti sõiduki roheline kaart Venemaal ja Valgevenes.
Roheline kaart on rahvusvaheline liikluskindlustuse poliis, mille saab Eesti registris olevale sõidukile tellida kindlustusseltsilt koos Eesti liikluskindlustuspoliisiga.
LKF on liikluskindlustuse registri pidaja, liikluskindlustuse garantiifond, Eesti rohelise kaardi büroo ja liikluskindlustuse lepinguta sõidukite sundkindlustaja. LKF hüvitab registreerimata, sundkindlustusega ja tuvastamata jäänud sõidukiga tekitatud kahju. Samuti korraldab LKF liikluskindlustuse vaidluste lahendamist liikluskindlustuse lepitusorgani kaudu.


Venemaa sõidukite rohelised kaardid kaotasid täna kehtivuseTäna, 1. juunil kaotasid kehtivuse kõik senised Venemaa ja Valgevene sõidukite rohelised kaardid Eestis ja teistes Euroopa Majanduspiirkonna riikides. Alates tänasest peab neile sõidukitele Eestis liiklemiseks tegema piirikindlustuse või tuleb sõiduk registreerida Eesti liiklusregistrisse ja teha tavaline liikluskindlustus.
Sõidukile saab kindlustuse teha piiril.
Foto: Andras Kralla
Liikluskindlustuse fondi (LKF) juhatuse liikme Lauri Potsepa sõnul on sõda Ukrainas ja finantssektorile kehtestatud sanktsioonid viinud selleni, et Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigid lõpetasid rohelise kaardi süsteemi lepingu Venemaa ja Valgevenega.


Ginter: kuriteokahtlustest vaikimine piiraks prokuratuuri ja meediat   Õigusteadlase Jaan Ginteri hinnangul on paratamatu, et kuriteokahtlustused saavad avalikuks ning kahtlustava maine seetõttu enne õigeksmõistvat kohtuotsust kannatab, ent kahtlustuse avalikustamise keelamine pidurdaks liigselt nii meediat kui prokuratuuri. Süütute inimeste au ja väärikuse kaitseks ei maksa seetõttu esialgsest kahtlustusest veel suuri järeldusi teha.      Ettevõtja Parvel Pruunsild saatis kolmapäeva hommikul ise ajakirjandusele teate, et kaitsepolitsei kahtlustab teda kuriteos. Vahel saavad aga kuriteokahtlustused avalikuks prokuratuuri enda initsiatiivil. Kahtlustava maine teiste inimeste silmis saab pihta igal juhul. "Vikerhommikus" sel teemal arutlenud Ginter osutas, et kõik inimesed tahavad, et teised temast lugu saaksid pidada ja on selge, et lugupidamine mõnevõrra paratamatult langeb niipea, kui isik saab kahtlustuse. Kui kahtlustatav taolise info ise avalikustab, saab tema au ja väärikus mõnevõrra vähem kannatada võrreldes sellega, kui info saab avalikuks muust allikast, näiteks prokuratuurist. Ginter viitas ühele Ameerikas tehtud uuringule, kus vaadati, kuidas tööandjad suhtuvad sissetulevatesse CV-desse ning ilmnes, et isegi, kui dokumentide seas on õigeksmõistev kohtuotsus koos kohtuniku allkirjastatud kirjaga, et õigeksmõistvat otsust tuleb tõlgendada nii, et isikul ei ole mingit süüd, siis tõenäosus, et sellise CV esitaja kutsutaks täiendavale intervjuule, langeb väga tugevasti. Mõnes riigis on katsetatud seda, et ei räägita ühestki kriminaalasjast avalikult meedias enne, kui on olemas juba jõustunud kohtuotsus. "Aga selline lähenemine paneks jällegi kindlasti meediale väga suured pidurid peale. Info tuleb avalikuks sellepärast, et avalikkus vajab informatsiooni selleks, et avalikkus saaks efektiivselt toimida," ütles Ginter. Ka prokuratuurile ei saa tema sõnul panna nõuet, et ta jõuab alustatud asjadega sajaprotsendiliselt süüdimõistva kohtulahendini. "Eesmärk on väga ilus ja õige, aga nõuda prokuratuurilt seda, et ta ühegi asjaga välja ei tuleks, kus võib tulla õigeksmõistev lahend, seda nõuda ei saa. See paneks prokuratuurile juba liiga suured pidurid peale," ütles Ginter. Kuigi probleemist päriselt lahti ei saa, siis ühe võimalusena selleks, et tegelikult süütu inimese au ja väärikus saaks vähem kannatada, tõi Ginter välja vajaduse avalikkusele selgeks teha, et kahtlustus tõepoolest ongi kahtlustus ja sellest ei ole põhjust teha nii tugevaid järeldusi. "Aga kahjuks on ka tänapäeval nii, et kui me loeme näiteks ainult pealkirju ja inimeste tähelepanu on lühikene, väga paljud loevadki põhiliselt ainult pealkirja, siis pealkirjades kipub süütuse presumptsioon järgimata jääma. Pealkirjades päris tihti juhtub seda, et pannakse isikule midagi väga selgelt süüks, ilma et lugejale oleks antud hoiatus, et tegemist on ainult kahtlustusega," kritiseeris Ginter, mööndes samas, et tasapisi on olukord meediakajastustes paremaks läinud. Lisaks tuletas Ginter meelde eesti vanasõna, et kus suitsu, seal tuld. See tähendab, et meil on hulk kriminaalasju, kus on küll õigeksmõistev kohtulahend olemas, aga avalikkuses ikkagi väga suur hulk inimesi usub, et tegelikult oli inimene selles asjas ikkagi süüdi. Eesti õigussüsteemis on kahju kompenseerimise süsteem olema neile, kes on kohtueelse menetluse ajal kinni istunud. Ginteri sõnul võib vaielda, kas see on piisav ja selge on see, et osa inimeste jaoks on ta kindlasti ebapiisav, sest inimeste sissetulekud on väga erinevad. "Õnneks korruptsiooniasjade puhul inimesed kinni ei istu, aga mainekahju hüvitamiseks meil mingisugust head versioon ei ole," märkis Ginter.    					Toimetaja:  Mirjam Mäekivi    					Allikas:  "Vikerhommik", intervjueerisid Margit Kilumets ja Sten Teppan


Mullasõela ostja langes kelmuse ohvriksTeadmine, et ta on ilmselt pettuse ohvriks langenud, sundis noort Valgamaa meest politseilt abi otsima.
 Maikuu viimasel päeval pöördus politseisse 30-aastane mees, kes oli soovinud osta ekskavaatorile mullasõela.
Mees kandis müüjale raha ära, aga pärast seda pole väidetav sõelamüüja tema kontaktiotsingutele enam pole vastanud. Mullasõela pole mees aga tänaseni kätte saanud.
Kelmusega tekitatud kahju on 9506 eurot.


Autot osta soovinud mees jäi rahast ilmaTartumaa mees tahtis osta auto, mille eest tuli tal müüjale tasuda pool summast ette, ent jäi tagatisrahast hoopis ilma.31. mail pöördus politseisse 35-aastane mees, kes soovis osta auto 4100 euro eest ning kandis müüjale 2000 eurot. Ülejäänud summa pidi kokkuleppe järgi mees tasuma sularahas.
Ostja pole aga tänaseni autot kätte saanud, ühtlasi pole tal müüjaga õnnestunud kontakti saada. Kelmusega tekitatud kahju on 2000 eurot.


Pressinõukogu : Raplamaa Sõnumid rikkus head ajakirjandustavaMerili Nikkolo, Pressinõukogu esimees
Pressinõukogu arutas Andi Liblikmani kaebust 19. aprillil 2023 Raplamaa Sõnumites ilmunud artikli „Kehtna valla suhtes on esitatud korruptsioonikahtlus“ peale ja otsustas, et leht rikkus head ajakirjandustava.
Artikkel räägib sellest, et Kehtna valla haljasalade hooldushankes osales ka valla juristi Andi Liblikmani firma.
Andi Liblikman kaebas Pressinõukogule, et artiklis on avaldatud tahtlikult valeinfot. Kaebaja märgib, et artiklist järeldub, et teda kahtlustatakse või süüdistatakse korruptiivse teo toimepanemises, kuigi samas ei ole Politsei- ja Piirivalveamet algatanud tema suhtes väärteo- ega ka süüteomenetlust korruptiivse teo toimepanemise episoodi uurimiseks. Kaebaja lisas, et talle ei ole esitatud kahtlustust ega süüdistust korruptiivse teo toimepanemise kohta ning samuti ei toimu kohtumenetlust, kus ta oleks kohtualune. Kaebaja märgib, et artiklis on valeväide, nagu oleks tal ligipääs valla dokumentidele ja nende koostamisele ning võimalus neid endale kasulikult suunata. Kaebaja lisas, et artiklis vastab tõele, et hanke üle teostas järelevalvet rahandusministeerium, kuid järelevalvemenetlus lõpetati. Kaebaja ei ole rahul, et talle sõna ei antud ning vastulauset ei pakutud. Samuti ei parandanud leht valeinfot.
Raplamaa Sõnumid vastas Pressinõukogule, et teema tõstatus sellest, et valla haljasalade hooldushanke valikust kõrvale jäetud firma esitas vaide nõudega tunnistada kehtetuks Kehtna vallavalitsuse poolt korraldatud haljasalade hoolduse hange kõikides osades, kus osales kaebaja firma. Vaide esitajal oli tekkinud kahtlus, et Andi Liblikmanil võis ametist tulenevalt olla ligipääs valla dokumentidele ja nende koostamisele. Artikli autor ei ole uudisloos andnud hinnangut Kehtna vallavalitsuse poolt korraldatud haljasalade hoolduse hankele ja selle tulemustele, vaid kirjeldanud vaide esitamise asjaolusid ja seda, et esitatud vaide alusel alustas rahandusministeerium järelevalvemenetlust.
Kuna vallavalitsus on kohalikku võimu teostav asutus, mille tegevusest on kodanikel õigus teada saada, pidas toimetus vajalikuks juhtunut käsitleda. Toimetus ei pidanud vajalikuks suhelda Andi Liblikmaniga, kes toimetuse hinnangul oli selles juhtumis kõrvaline isik – otsuse hanke võitja kohta tegi vallavalitsus ja nende seisukoht on artiklis ära toodud. Toimetus muutis 19. aprillil oma veebivariandis valla palvel uudise pealkirja selliseks: „Rahandusministeerium uurib Kehtna vallas läbi viidud hanke seaduspärasust” ja pakkus vallavanemale vastulause võimalust, kuid toimetusele saadetud tekst ei olnud sisuliselt vastulause. 26. aprillil ilmus Raplamaa Sõnumites ka uudis „Rahandusministeerium lõpetas Kehtna vallavalitsuse suhtes järelevalvemenetluse”.
Pressinõukogu otsustas, et Raplamaa Sõnumid rikkus ajakirjanduseetika koodeksi punkti 4.2., mis näeb ette, et konflikti sisaldava materjali puhul peab ajakirjanik ära kuulama kõik osapooled. Pressinõukogu hinnangul oleks pidanud Andi Liblikmanile artiklis sõna andma, sest ta on konflikti osapool ja teda süüdistatakse korruptsioonis. Kuigi vald osapoolena sai sõna ja vallavanem vastas artiklis enamikule etteheidetest, siis artiklis oleks kaebaja pidanud saama võimaluse kommenteerida süüdistust, miks tema ettevõte loodi just hanke ajaks.


Valitsus kiitis heaks piiriüleste maksete andmete säilitamise nõudeTALLINN, 1. juuni, BNS – Valitsus kiitis neljapäevasel istungil heaks eelnõu, mille eesmärk on e-kaubanduses maksupettuste tuvastamiseks kehtestada makseteenuse pakkujatele kohustus säilitada piiriüleste maksete andmed makse saajate osas ja anda need iga kvartal edasi maksuhaldurile.
Makseteenuse pakkujad on makseasutused ja e-raha asutused, kellele kohaldatakse makseasutuste ja e-raha asutuste seadust ning krediidiasutused, teatas valitsuse kommunikatsioonibüroo.
"Eesti on maksude kokkukogumises küll Euroopas esirinnas, kuid ka meil on veel kitsaskohti, kus saaks paremini. E-poodide käibemaksuauk on üks nendest. Täna me isegi ei tea, kui suur see olla võiks, kuna palju tehinguid jäetakse deklareerimata ja maksud tasumata ning infot nende kohta on pea võimatu kätte saada. Riigil jääb selle tulemusena kokku korjamata maksuraha ja meie e-poodidel on raske konkureerida välismaiste kaupmeestega, kes maksukohustusest kõrvale hiilivad," rääkis rahandusminister Mart Võrklaev pressiteates.
Puudulik info käibemaksukohustuste kohta ei puuduta rahandusministeeriumi teatel ainult Eestit, vaid kõiki Euroopa Liidu (EL) liikmesriike ja selle lahendamiseks lepiti kokku direktiivis, millega saavad kõik EL-is tegutsevad maksteenuse pakkujad kohustuse edastada kord kvartalis maksuhaldurile andmed piiriüleste makse saajate ja maksete kohta.
Direktiiv tuleb üle võtta selle aasta lõpuks ja selle jõustudes hakkavad maksuhaldurid esitama andmeid üleeuroopalisse andmebaasi CESOP (Central Electronic System of Payment Information). Sinna esitab Eesti üksnes makse andmed, kui makse saaja on Eestis või kolmandas riigis. Teise liikmesriikide maksesaajate kohta esitavad andmed teised riigid.
Näiteks on Hiina kauplejate makseteenuse pakkujad sageli Euroopas. Nendel pakkujatel tekib kohustus esitada läbi oma riigi maksuhalduri CESOP-ile info maksete kohta, mida e-pood saab. Nii tekib Eestil võimalus näha konkreetse e-poe Eesti-suunalist käivet.
Info maksete saajate kohta tuleb edastada siis, kui maksete koguarv ühe makse saaja kohta ületab 25 makset kvartalis. Maksete andmed esitatakse kvartali kohta ja esimene andmete esitamine toimub 2024. aasta 31. märtsil.
Teise liikmesriigi e-kauplejate piiriülene müük Eestis asuvale tarbijale kuulub maksustamisele Eestis, kui selle e-kaupleja kogu piiriülene müük EL-is ületab 10 000 eurot kalendriaastas. Kuni selle piirmäära ületamiseni on e-kaupmehel õigus käsitleda piiriülest müüki kui oma asukohariigi siseriiklikku müüki, ehk et kaup maksustatakse e-kaupmehe asukohariigis. Kui e-kaupmees on ühendusevälise riigi isik, siis maksustatakse Eestisse saadetav kaup importimisel.
Tallinna toimetus, +372 505 3628, majandus@bns.ee
Baltic News Service


Swedbanki juhatusega liitus Eero TreumannPRESSITEADE
Swedbank AS
1. juuni 2023

Swedbanki juhatusega liitus Eero Treumann

Swedbanki nõukogu kinnitas uueks ettevõtete panganduse juhiks ja juhatuse
liikmeks Eero Treumanni, kes asub juhatuse liikme kohustusi täitma alates
1. juunist.

„Mul on väga hea meel näha Eerot liitumas Swedbank Eesti juhatusega
ning võtmas üle ettevõtete panganduse juhtimist. Eero on tõestanud
ennast väga tugeva juhina, kellel on alati olemas selge äriline fookus
ning oskus leida lahendusi ka keerulises keskkonnas – need on head
eeldused selle rolli edukaks täitmiseks.“

„Eesti ettevõtete suurima finantseerijana on minu ülesanne lihtne –
pakkuda ettevõtetele stabiilseid rahastamisvõimalusi, sõltumata sellest,
kas majandusel läheb hästi või halvasti. Kuna lähiaastatel ootab
ettevõtteid ees palju jätkusuutlikkusest tulenevaid muudatusi ja
investeeringuid, siis ka nendega toime tulemist toetame nii nõu kui
jõuga,“ ütles Swedbanki juhatusega liitunud Eero Treumann. „Teiselt
poolt teen tööd selle nimel, et jätkuks tänane olukord, kus peaaegu iga
teine Eesti ettevõtetele laenatud euro oleks pärit Swedbankist.“

Eero Treumann on kogenud tippjuht, kes liitus Swedbanki meeskonnaga 2006.
aastal ärikliendihaldurina. Enne panga juhatusega liitumist töötas Eero
pikaajaliselt Swedbanki arvelduslahenduste üksuse juhi ja
korporatiivpanganduse osakonna juhina.

Swedbank Eesti juhatuses on kaheksa liiget. Juhatuse esimees Olavi Lepp,
klienditeenuste juht Ede Raagmets, finantsjuht Anna Kõuts,
vastavuskontrolli juht Annemari Õunpuu, riskikontrolli juht Jelena Raid,
finantskuritegude tõkestamise divisjoni juht Raul Vahtra, eraisikute
panganduse juht Tarmo Ulla ja ettevõtete panganduse juht Eero Treumann.

Eero Treumanni allalaetava foto leiate klikkides
siia<https://photos.app.goo.gl/HSh8heNEtwBczkVGA>.

Lisainfo ja küsimused:
Kaarel Kutti
Ettevõtete panganduse kommunikatsioonijuht

Swedbank AS
Liivalaia 12, 15040 Tallinn, Harjumaa
Tel: +372 55 54 1989


Swedbank Eesti juhatusega liitus Eero TreumannTALLINN, 1. juuni, BNS – Swedbanki nõukogu kinnitas uueks ettevõtete panganduse juhiks ja juhatuse liikmeks Eero Treumanni, kes asub juhatuse liikme kohustusi täitma alates 1. juunist.
Treumann liitus Swedbanki meeskonnaga 2006. aastal ärikliendihaldurina. Varasemalt töötas ta pikaajaliselt ka Swedbanki arvelduslahenduste üksuse juhi ja korporatiivpanganduse osakonna juhina, teatas pank.
"Eesti ettevõtete suurima finantseerijana on minu ülesanne lihtne – pakkuda ettevõtetele stabiilseid rahastamisvõimalusi, sõltumata sellest, kas majandusel läheb hästi või halvasti. Kuna lähiaastatel ootab ettevõtteid ees palju jätkusuutlikkusest tulenevaid muudatusi ja investeeringuid, siis ka nendega toime tulemist toetame nii nõu kui jõuga," kommenteeris Treumann.
Swedbank Eesti juhatuses on kaheksa liiget: juhatuse esimees Olavi Lepp, klienditeenuste juht Ede Raagmets, finantsjuht Anna Kõuts, vastavuskontrolli juht Annemari Õunpuu, riskikontrolli juht Jelena Raid, finantskuritegude tõkestamise divisjoni juht Raul Vahtra, eraisikute panganduse juht Tarmo Ulla ja ettevõtete panganduse juht Eero Treumann.
Tallinna toimetus, +372 533 38403, majandus@bns.ee
Baltic News Service


Saksamaal aeglustus inflatsioon 6,1 protsendile   Saksamaal aeglustus aastainflatsioon riigi statistikaameti järgi mais aprilli 7,2 protsendilt 6,1 protsendile. Soome tarbijahinnaindeks kerkis 5,2 protsenti.   Inflatsioon aeglustus Saksamaal peamiselt madalamate energiakulude tõttu. Analüütikud eeldasid varem, et inflatsioon aeglustub mais 6,4 protsendile. Viimati oli Saksamaal hinnakasv aeglasem 2022. aasta märtsis, siis oli inflatsioon 5,9 protsenti. Inflatsioon saavutas haripunkti eelmise aasta lõpus, kui see jõudis umbes 10 protsendini, vahendas Deutsche Welle.  Berliini meetmed aitasid viimaste kuude jooksul energiahindasid langetada.Toidukaupade hinnad tõusid aga mais võrreldes eelmise aasta sama perioodiga kiiremini.  Saksamaa viis 2022. aasta 1. juunil kolmeks kuuks sisse üheksa eurot maksvad ühistranspordi kuukaardid. Valitsus tahtis nii korvata tarbijatele kasvanud energiahindu. Berliin jätkas sarnase skeemiga sel aastal, kuid kuupilet maksab nüüd 49 eurot. See aitab inimestele siiski säästa raha rongipiletite pealt.  Hinnakasv aeglustub ka mujal Euroopas. Prantsusmaal aeglustus inflatsioon 5,1 protsendile, aprillis oli see 5,9 protsenti. Hispaania inflatsioon aeglustus mais aastavõrdluses 2,9 protsendile. Soome tarbijahinnaindeks kerkis mais 2022. aastaga võrreldes 5,2 protsenti. Aprillis oli inflatsioon 6,3 protsenti, vahendas Yle. Euroopa keskpank (ECB) on viimase aasta jooksul tõstnud intressimäärasid 3,75 protsendipunkti võrra, viies pankade hoiustelt makstava intressimäära 3,25 protsendini. ECB hoiatas hiljuti euroala haavatavuste eest, kuna kõrgemad intressimäärad panevad majapidamiste ja ettevõtete vastupanuvõime proovile, vahendas Deutsche Welle.  "Kui me karmistame rahapoliitikat kiire inflatsiooni aeglustamiseks, siis võib see paljastada finantssüsteemi haavatavuse," ütles ECB asepresident Luis de Guindos.     					Toimetaja:  Karl Kivil    					Allikas:  DW/WSJ/Yle


Valgamaa mees tahtis osta ekskavaatorile mullasõela, kahju 9506 eurotKolmapäeval, 31. mail pöördus politseisse 30-aastane mees, kes soovis osta ekskavaatorile mullasõela.
Mees kandis müüjale raha ära, aga pärast seda müüja ei vasta ja mullasõela pole mees tänaseni kätte saanud.
Kelmusega tekitatud kahju on 9506 eurot.


Valitsus kiitis heaks piiriüleste maksete andmete säilitamise nõudeValitsus kiitis tänasel istungil heaks eelnõu, mille eesmärk on e-kaubanduses maksupettuste tuvastamiseks kehtestada makseteenuse pakkujatele kohustus säilitada piiriüleste maksete andmed makse saajate osas ja anda need iga kvartal edasi maksuhaldurile.
Mart Võrklaev, rahandusminister
Makseteenuse pakkujad on makseasutused ja e-raha asutused, kellele kohaldatakse makseasutuste ja e-raha asutuste seadust ning krediidiasutused, teatas valitsuse kommunikatsioonibüroo.
"Eesti on maksude kokkukogumises küll Euroopas esirinnas, kuid ka meil on veel kitsaskohti, kus saaks paremini. E-poodide käibemaksuauk on üks nendest. Täna me isegi ei tea, kui suur see olla võiks, kuna palju tehinguid jäetakse deklareerimata ja maksud tasumata ning infot nende kohta on pea võimatu kätte saada. Riigil jääb selle tulemusena kokku korjamata maksuraha ja meie e-poodidel on raske konkureerida välismaiste kaupmeestega, kes maksukohustusest kõrvale hiilivad," rääkis rahandusminister Mart Võrklaev.
Puudulik info käibemaksukohustuste kohta ei puuduta rahandusministeeriumi teatel ainult Eestit, vaid kõiki Euroopa Liidu (EL) liikmesriike ja selle lahendamiseks lepiti kokku direktiivis, millega saavad kõik EL-is tegutsevad maksteenuse pakkujad kohustuse edastada kord kvartalis maksuhaldurile andmed piiriüleste makse saajate ja maksete kohta.
Direktiiv tuleb üle võtta selle aasta lõpuks ja selle jõustudes hakkavad maksuhaldurid esitama andmeid üleeuroopalisse andmebaasi CESOP (Central Electronic System of Payment Information). Sinna esitab Eesti üksnes makse andmed, kui makse saaja on Eestis või kolmandas riigis. Teise liikmesriikide maksesaajate kohta esitavad andmed teised riigid.
Näiteks on Hiina kauplejate makseteenuse pakkujad sageli Euroopas. Nendel pakkujatel tekib kohustus esitada läbi oma riigi maksuhalduri CESOP-ile info maksete kohta, mida e-pood saab. Nii tekib Eestil võimalus näha konkreetse e-poe Eesti-suunalist käivet.
Info maksete saajate kohta tuleb edastada siis, kui maksete koguarv ühe makse saaja kohta ületab 25 makset kvartalis. Maksete andmed esitatakse kvartali kohta ja esimene andmete esitamine toimub 2024. aasta 31. märtsil.
Teise liikmesriigi e-kauplejate piiriülene müük Eestis asuvale tarbijale kuulub maksustamisele Eestis, kui selle e-kaupleja kogu piiriülene müük EL-is ületab 10 000 eurot kalendriaastas. Kuni selle piirmäära ületamiseni on e-kaupmehel õigus käsitleda piiriülest müüki kui oma asukohariigi siseriiklikku müüki, ehk et kaup maksustatakse e-kaupmehe asukohariigis. Kui e-kaupmees on ühendusevälise riigi isik, siis maksustatakse Eestisse saadetav kaup importimisel.


Uuring: onupojapoliitikat küll märgatakse, ent vilet puhuda ei söandataVärske Eesti ja Põhjamaade ärieetika uuringu tulemused näitavad, et ebaeetilist käitumist on meilgi hakatud rohkem märkama ja sellesse ka sekkuma, ent vihjet anda ikkagi kardetakse, kirjutavad Merle Ojasoo ja Anne Reino ühingust Korruptsioonivaba Eesti.
Mullu viis Nordic Business Ethics Initiative läbi järjekordse ärieetika uuringu selgitamaks välja töötajate ja juhtide kogemused ja hoiakud ebaeetilise käitumise osas. Uuring viiakse läbi kahe aasta tagant ning seekordne oli järjekorras kolmas. Uuringusse kaasati vastajad Soome, Rootsi, Norra, Taani ja Eesti ettevõtetest. Igast riigist oli vastajaid vähemalt 1000, mis annab tulemustele usaldusväärsuse ja võrreldavuse.


Rinkēvičs näeb vajadust reguleerida partnerlussuhteid seadusegaRIIA, 1. juuni, BNS – Riik peaks partnerluse teemal võtma kasutusele õigusliku regulatsiooni, mis hõlmaks nii sama- kui vastassoolisi elukaaslasi, ütles Läti presidendiks valitud välisminister Edgars Rinkēvičs neljapäeval usutluses telekanalile TV3.
Rinkēvičs rõhutas, et tegemist ei ole ideoloogilise, vaid õigusliku küsimusega, kuna endiselt on mitu valdkonda, kus partnerlussuhte regulatsiooni puudumine toob kaasa kitsaskohti.
"Võid elada koos kellegagi sinuga samast soost või vastassoost ning kui sa ei ole seda mingil viisil registreerinud, siis me tegelikult ei tea, mis võib juhtuda näiteks korruptsiooni vastu võitlemise (juhtumite) puhul. Seetõttu olen alati rõhutanud ja jäängi rõhutama, et... mina näen seda kui täielikku juriidilist küsimust," sõnas Rinkēvičs.
Poliitik väljendas ühtlasi veendumust, et teema tuleb lahendada väärikal viisil ning kui see on ühel päeval saavutatud, siis lõppeb selle üle avalik arutelu ning annab ruumi muudele pakilistele küsimustele.
Rinkēvičsi valis kolmapäeval presidendiks seim, riigipeana asub ta ametisse 8. juulil.
Baltic News Service