Olavi Lepp hoiatas oma Swedbanki bosse: meil on valida katku ja koolera vahel* Pankurid taipasid poolteist nädalat tagasi, et panku võib tabada ränk maks.
* Nad suutsid valitsuse üle kavaldada jutuga, et palju parem on lasta lõviosal rahast minna hoopis pankade omanikele.
* Ühtlasi unustati kohe õudusjutt, et pankadest kapitali välja võtmine kägistab Eesti majandust.
Välisministrist ja Eesti 200 ühest juhist Margus Tsahknast hakkasid poolteist nädalat tagasi hargnema sündmused, mis tipnesid pankurite ennekuulmatu lubadusega tasuda järgmise kahe aasta jooksul täiendavalt tulumaksu 120 miljonit eurot.
See juhtus ajal, kui valitsus istus uhkes Vihula mõisas ja arutas eelarve koostamist. Rahandusminister Mart Võrklaev kurtis, et riik ei suuda metsikult paisunud kulude tõttu endisel moel ära elada.
Virumaalt hakkaski liikuma jutt, et Eesti 200 võib asuda pangamaksu pooldama.
See oli tõsine ohu märk.
Pankurid jäid rahulikuks, kui sotside esimees, siseminister Lauri Läänemets tuli välja ideega kehtestada pankadele „solidaarsusmaks“ ja pigistada neist järgmisel kahel aastal välja 567 miljonit eurot täiendavat maksutulu.
Kergemeelsed eestlased on teinud lõviosa oma laenulepingutest ujuva intressimääraga ja euribori tõustes maksavad nagu segased. Pankurid püherdavad seetõttu kullas. Pankade kasumid olid kopsakad juba madalate intresside ajastul, nüüd aga on need eriti rasvased. Juulis raporteerisid krediidiasutused esimese poolaasta 275 miljoni euro suurusest kogukasumist. Aasta varem oli see 106 miljonit eurot. Kasv üle kahe ja poole korra! Isegi pööraseks peetav inflatsioon punastaks häbelikult selle kõrval.
Ja need rekordkasumid ei tulnud mitte eriliselt raske tööga, vaid kukkusid pankadele sülle tänu euribori tõusule. Sotside loogika ütles, et riik võiks sellistelt ekstrakasumitelt manti võtta.
Kui sama skeemi laiendada tänavusele aastale, kasvaks maksutulu isegi 951 miljoni euroni.
Eesti 200 muudab meelt?
Pankurid teadsid, et Reformierakond ja Eesti 200 ei ole uue maksu poolt.
Eesti 200 ridadest tegid selle avalikult maha majandusminister Tiit Riisalo, kes nimetas uut maksu lahmivaks, ja Riigikogu liige Igor Taro, kes hoiatas, et see lööks bumerangina maksumaksjat.
Nädalavahetusel arutasid juhtivate kommertspankade juhid omavahel, kuidas olukorda päästa.
Seega oli selge, et sotsid kukuvad oma ettepanekuga haledalt läbi.
Aga las Läänemets võimleb valijate ees, kui seda on reitingu hoidmiseks või tõstmiseks vaja. Eesti rahva seas leidub ju päris palju neid, kes ägavad räigelt kasvanud intressimaksete all ja saadavad krõbedaid sajatusi pankade poole.
Kõik muutus siis, kui Tsahkna liigitati pangamaksu pooldajate sekka. See tähendas, et Eesti 200 võib lõhki minna ja meelt muuta.
„Ma ei tea, kas see ka oli nii või seda lasti niimoodi välja paista,“ ütleb Olavi Lepp, kes juhib siit kandi suurimat kommertspanka, rootslaste Swedbanki Eesti tütarpanka.
Häirekellad lõid igatahes helisema.
Sotside pakutud 567 miljoni euro suunamine riigikassasse tundus pankuritele õudusunenäona.
Nädalavahetusel arutasid juhtivate kommertspankade juhid omavahel, kuidas olukorda päästa.
Väiksemad, Eesti kapitalile kuuluvad LHV Pank ja Coop Pank pelgasid, et nad tehakse uue maksuga kapitalist lagedaks ja siis ei suuda nad enam senises tempos kasvada.
Suurematel Rootsi päritolu Swedbankil ja SEB-l on kapitali isegi liiga palju, kuid nende meretagused omanikud ei ole ju ometi nõus selliseid summasid niisama Eesti riigile loovutama!
Samas oli selge, et seekordne torm ei jäta panku rappimata.
Nii sündis pankadel idee pakkuda ise riigile, et nad kulutavad väga kopsaka lisasumma dividendide maksmiseks ja riik kasseerib selle pealt täiendava tulumaksu.
Äkki sellest piisab, et valitsus pangamaksust loobuks?
Iga pankur sai kodutööks rääkida läbi panga omanikke esindava nõukogu ja/või suuraktsionäridega.
„Ma ütlesin, et meil on valida katku ja koolera vahel,“ räägib Olavi Lepp. See tähendab, et omanikud said võtta dividende ja maksta sellelt kümneid miljoneid eurosid maksu (seda pakkus Lepp, rootslastel endil ei olnud seda plaani) või riskida pangamaksu kehtestamisega. Rootslased olid Lepa plaaniga nõus, sest muidu oleks Eestis „tehtud Leedut“.
Läänemetsa pangamaksu idee ei olnud nimelt originaalne. „Ettepaneku aluseks on Leedus rakendatav skeem, kus võetakse varasema nelja aasta keskmine intressitulu, lahutatakse praegusest ning saadud summast pool maksustatakse 60 protsenti,“ selgitas ta koalitsioonipartneritele saadetud kirjas.
Pankurite meelest rikkus pangamaks Leedu majanduskeskkonna.
Kohtumine Toompeal
Rahandusministriga suhtlesid LHV Panga juhatuse esimees Madis Toomsalu ja Coop Panga nõukogu esimees Rainer Rohtla. Nad kompasid, kas riik oleks valmis nende ettepanekut kuulama ja kaaluma.
Pankurid said kutse ilmuda Stenbocki majja.
Esmaspäeval lõi Pangaliidu tegevjuht Katrin Talihärm kokku eri pankade pakkumised – konkurentidena ei tahtnud pangajuhid oma plaane üksteise ette laiali laotada.
Teisipäeva hommikul saatis valitsuse pressibüroo laiali teate, et Kaja Kallas kohtub pankade esindajatega.
Ühtegi lepingut ei sõlmitud. See oli vaid „ettepanek, millega tasub rahandusministeeriumil arvestada tulude prognoosimisel“.
Lisaks peaministrile osalesid koosolekul tema majandusnõunik, endine Eesti Panga president Ardo Hansson, kabinetiülem Gerrit Mäesalu ning muidugi Mart Võrklaev.
Pangandussektorit esindasid Olavi Lepp (Swedbank), Mari Mõis (Luminor), Allan Parik (SEB), Margus Rink (Coop Pank), Madis Toomsalu (LHV Pank) ja Katrin Talihärm (Pangaliit).
Pankurid esitlesid oma pakkumist ja märkisid muuhulgas, et rahandusministeerium on pankadest laekuvate tulude prognoosimisel liiga tagasihoidlik. Nad näitasid ka, et riik peaks arvestama hoiuseintresside pealt võetava tulumaksuga, millelt võib laekuda 20 miljonit eurot.
Toompealt lahkudes olid pangajuhid napisõnalised. Nad ei teadnud, mis saab edasi. Neid võtsid vastu kaks ministrit Reformierakonnast, kuid kas neil oli voli rääkida ka teiste valitsusparteide nimel? See pidi alles selguma.
Nad ise ei teinud pakkumist kõigi Eestis tegutsevate pankade nimel, vaid sellega on seotud ainult need viis panka, kelle esindajad Toompeal käisid.
Ühtegi lepingut seal ei sõlmitud. See oli vaid „ettepanek, millega tasub rahandusministeeriumil arvestada tulude prognoosimisel“.
Olavi Lepp ütleb, et ta toonitas, kuidas pakkumise juures tasub arvestada, et esiteks vajab see finantsjärelevalve heakskiitu (too kontrollib, et pankadel oleks piisavalt kapitalipuhvreid, ja võib panna tavalisest suuremate dividendide maksmisele veto), teiseks pankade aktsionäride otsuseid (Coop Pank ja LHV Pank on seejuures börsifirmad) ning kolmandaks vaadatakse need lubadused üle siis, kui majanduses toimub kataklüsm.
Teisipäeva õhtul ilmus Kaja Kallas ajakirjanike ette ja kuulutas võidukalt, et tuleval aastal ei tule Eestis automaksu, pangamaksu, ega ühtegi teist uut maksu. Oh mis kena jutt. Rahvas on rõõmus, elu lust ja lillepidu.
Stenbocki maja Raudne Leedi jättis mulje, et ta suutis isegi ahne panganduslohe taltsutada. „Pangad on nõus ühiskonda solidaarselt panustama,“ teatas valitsusjuht. Ta selgitas, et pangad võtavad tulevatel aastatel välja rohkem dividende, millest nad maksavad riigieelarvesse tulumaksu. „Kahe aasta peale see panus on 120 miljonit, see on lisaks sellele, mis oli prognoositud.“
See oli ootamatu jutt. Pankureid peeti seni ikka kasumiküttideks, mitte solidaarsusega tegelejateks. Sama loomulik olnuks hundilt uudis hakata veganiks.
Mis kevadel õudus, see nüüd...
Kallase mainitud 120 miljonist eurost 80 miljonit kavatsevad pangad maksta tuleval aastal.
See on väga priske summa.
Ja mis eriti huvitav: vaid neli kuud tagasi hoiatas Pangaliit, et „hinnanguliselt võib 80 miljoni võrra suurem maksukulu aastas vähendada pankade kapitaliseeritust nii, et laenupakkumine väheneks kuni 1 miljardi võrra“. See omakorda võib kaasa tuua SKT vähenemise 0,7 protsendi võrra ja riigile 90 miljoni euro võrra väiksema maksulaekumise.
Lühidalt: täielik õudus.
Tookord oli kõne all rahandusministeeriumi kava tõsta pankade kvartali kasumimakset.
Pankuritele see plaan ei meeldinud. Kohe üldse mitte. Coop Panga juhtkonda kuuluv Paavo Truu võrdles ERRis avaldatud arvamusloos seda ideed Eesti majandusel hapniku kinni keeramisega. Ta hoiatas, et avansilise makse tõstmisel ei suuda pangad enam piisavalt laenu anda.
23. mail toimus riigikogu rahanduskomisjoni istung, kus esinesid ka pangabossid. Neil olid kaasas slaidid, mis kirjeldasid ees ootavaid jubedusi. „Pankade vähenev kapitaliseeritus kahandab laenu andmise võimet,“ ütles esimese lehekülje pealkiri. „SKT kahaneb ja ettevõtete finantseerimisvõimalus halveneb,“ hoiatas teine. „Panganduse konkurentsivõime ja kasvuvõimekus vähenevad,“ kurtis kolmas.
Ja veel: kõige selle tagajärjel satub ohtu rohepööre, mis on Brüsseli käsulaudade järgi A ja O! Rohepöörde tarbeks lõi ju Kallase valitsus isegi kliimaministeeriumi.
Margus Rink ütles rahvasaadikutele, et pangandussektori kasumiks kujuneb tänavu tõenäoliselt miljard eurot. Olavi Lepp toonitas, et säärane kasum on erandlik – edaspidi võib oodata kaks korda väiksemat summat ehk 500 miljonit eurot.
„Kui riik ei võtaks pangandusest lisa, siis majanduskasv on sellevõrra kiirem ning läbi teiste maksude esimesel aastal teenib peaaegu sama summa ja järgmisel aastal juba oluliselt rohkem,“ avaldas arvamust LHV finantsjuht Meelis Paakspuu.
Sõnum oli selge – pankadelt suuremat makset võttes lastakse majandusest verd ja kokkuvõttes saab riik pihta.
Rahvasaadikud jäid pankureid kuulama.
Sõnum oli selge – pankadelt suuremat makset võttes lastakse majandusest verd ja kokkuvõttes saab riik pihta.
Suurema tähelepanuta jäi seejuures Olavi Lepa märkus, et Swedbank maksab kogu kasumi dividendideks. Viimase viie aastaga on rootslased saanud siit 970 miljonit eurot. Miskipärast ei küsinud ükski rahvasaadik, kas säärane kapitali väljavool ei haavagi siis Eesti majandust.
Selle asemel jäi hoopis kõlama Lepa rahustus, et dividendimaksete jätkudes säilib riigil maksutulu laekumine.
Kes vana asja meelde tuletab, sel…
Praegu on pangad valmis kapitali vähendama koguni 720 miljoni euro võrra – 600 miljonit eurot dividendideks ja 120 miljonit eurot tulumaksuks.
Seda on rohkem, kui jahtis Lauri Läänemets (567 miljonit eurot).
Erinevalt kevadest ei alanud nüüd mingisugust hala, et panku ei tohi pedaalida, muidu tõmmatakse majandusel hing kinni.
Nüüd ühtäkki saab sadu miljoneid kapitali pankadest välja võtta ja probleemi pole.
Aga asi on väga lihtne – praeguse pakkumise puhul ei lähe kogu raha maksudena riigile, vaid igast kuuest eurost viis saavad pankade omanikud.
Suur osa sellest rahast liigub välismaale, kuid see ei tohiks olla probleem. Euroopa Liidu üks alustalasid on kapitali vaba liikumine.
Samas ei tea keegi, mis saab pankade pakkumisest näiteks valitsuse vahetudes. Järgmine valitsus võib pangamaksu uuesti ette võtta. Olavi Lepp ütleb, et ju siis valitakse taas katku ja koolera vahel.


Nähtamatu streik iga päevKui inimesed, eriti olulist teenust pakkuvad inimesed, nagu näiteks õpetajad ja päästjad, ütlevad selge sõnaga, et koormus on liiga suur ja palk selle juures liiga madal, siis maksab neid kuulata. Jutt streigist on eelkõige appikarje, suhtekorralduslik võte, mitte väljapressimine ega ähvardus. Nende oskustega inimesed ei pea ähvardama ega välja pressima, neid oodatakse mujalgi pikisilmi.
Jutt streigist pälvib aga tähelepanu ja uudishimu, sest streik on midagi erakorralist, ootamatut, ehk isegi pisut skandaalset. «Ah et streigivad ... Huvitav, mis edasi saab?» Ehk tekib isegi väike vimm: «Minagi tahaks kõrgemat palka ja inimlikumat koormust, aga see ei huvita kedagi!»
See viimane mõte on mõistagi Eesti haletsusväärselt hambututes ametiühingutes või lausa ametiühingu puudumises kinni. Streigijuttude taustal jääb aga tähelepanuta, et terve hulk inimesi streigib iga päev. Nad lihtsalt on ametikohta vahetanud.


Kohtunik: Trump pani toime pettuse, paisutades oma vara väärtustNEW YORK, 26. september, AFP-BNS – Donald Trump pani toime pettuse, esitades paisutatud andmeid oma kinnisvara ja finantsvarade väärtuse kohta, otsustas teisipäeval New Yorgi kohtunik.
Kohtunik Arthur Engoroni otsus on tagasilöök endisele presidendile enne esmaspäeval algavat kohtuprotsessi.
New Yorgi peaprokurör Letitia James on esitanud Trumpi ja tema kahe vanema poja vastu tsiviilhagi, milles süüdistab neid pankadele ja kindlustusandjatele "rängalt ülespuhutud" numbrite esitamises, et tagada laenud ja kindlustuskaitse.
AFP – Baltic News Service


Nähtamatu streik iga päevREPLIIKKui inimesed, eriti olulist teenust pakkuvad inimesed, nagu näiteks õpetajad ja päästjad, ütlevad selge sõnaga, et koormus on liiga suur ja palk selle juures liiga madal, siis maksab neid kuulata. Jutt streigist on eelkõige appikarje, suhtekorralduslik võte, mitte väljapressimine ega ähvardus. Nende oskustega inimesed ei pea ähvardama ega välja pressima, neid oodatakse mujalgi pikisilmi.Jutt streigist pälvib aga tähelepanu ja uudishimu, sest streik on midagi erakorralist, ootamatut, ehk isegi pisut skandaalset. «Ah et streigivad ... Huvitav, mis edasi saab?» Ehk tekib isegi väike vimm: «Minagi tahaks kõrgemat palka ja inimlikumat koormust, aga see ei huvita kedagi!»See viimane mõte on mõistagi Eesti haletsusväärselt hambututes ametiühingutes või lausa ametiühingu puudumises kinni. Streigijuttude taustal jääb aga tähelepanuta, et terve hulk inimesi streigib iga päev. Nad lihtsalt on ametikohta vahetanud.TRIIN LOIDE, Sakala


Iraagi pulmapeo tulekahjus hukkus vähemalt 100 inimestMOSUL, 27. september, AP-BNS –  Põhja-Iraagis sai pulmapeol süttinud tulekahjus surma vähemalt 100 ja viga veel vähemalt 150 inimest, teatasid kolmapäeval võimud, hoiatades, et hukkunute arv võib veelgi tõusta.
Põleng leidis aset Niinive provintsi Hamdaniya piirkonnas, teatasid võimud. See on valdavalt kristlik regioon, mis asub Mosuli linna lähedal, umbes 335 kilomeetrit pealinnast Bagdadist loodes.
Videokaadritel on näha söestunud rususid peosaalis ja tuletõrjujate peale karjuvat meest.
Tervishoiuministeeriumi pressiesindaja Saif al-Badr edastas hukkunute arvu riikliku Iraagi uudisteagentuuri vahendusel.
"Tehakse kõik, et õnnetuses kannatanuid aidata," ütles al-Badr.
Peaminister Mohammed Shia al-Sudani andis korralduse põlengu põhjuste uurimiseks, teatas tema büroo veebiavalduses.
Niinive provintsi kuberner Najim al-Jubouri ütles, et osa vigastatuid viidi piirkondlikesse haiglatesse. Ta hoiatas, et põlengus hukkunute arv pole veel teada, mis viitab sellele, et ohvreid võib olla rohkemgi.
Tulekahju põhjuste kohta seni ametlikud andmed puuduvad, kuid kurdi televisiooni uudistekanali Rudaw esialgsed teated viitasid, et põlengu võisid süüdata ilutulestikuraketid.
Iraagi uudisteagentuuri tsiteeritud tsiviilkaitseametnike sõnul oli peohoone oli väljastpoolt kaunistatud kergestisüttiva ebaseadusliku vooderdusega.
"Tulekahju põhjustas saali osade kokkuvarisemise, kuna kasutatud oli väga tuleohtlikke ja odavaid ehitusmaterjale, mis põlengu puhkedes mõne minuti jooksul kokku varisevad," teatas tsiviilkaitse.
Seni pole selge, miks võimud lubasid hoonel sellist materjali kasutada, kuid korruptsioon ja halb juhtimine on riigis kaks aastakümmet pärast Saddam Husseini kukutamist endiselt levinud.
AP – Baltic News Service


Metsola: kõnelused Ukraina EL liikmesusest võivad alata detsembrisKIIEV, 27. september, Interfax-BNS – Euroopa Liidu riigid võivad alustada ametlikke läbirääkimisi Ukrainaga seoses liikmesusega EL-is juba detsembris, rõhutas Euroopa Parlamendi president Roberta Metsola usutluses ajalehele The Guardian, mida vahendas Interfax-Ukraina.
"Kui nad liiguvad kiiresti, siis peame meie ka sellele kiirusele vastama," ütles ta.
Metsola soovib, et ametlikud läbirääkimised algaksid enne jõule, kirjutab The Guardian.
Otsus jääb EL-i ministrite otsustada, kes kohtuvad ametlikult detsembris pärast seda, kui oktoobris esitatakse avalik aruanne Ukraina edusammude kohta kohtusüsteemi reformimisel, korruptsioonivastases võitluses ning turgude avamisel.
"Ma ootan konkreetset tulemust, sest halvim signaal võib olla see, et me oleme seadnud nende inimeste ette ülesanded ja tähtajad, mida me ise ei suuda täita," märkis Metsola. Tema sõnul peab Euroopa Liit alustama ulatuslikke muutusi, et valmistuda Ukraina liikmeks võtmiseks.
Samal ajal "ei tohiks midagi välistada", sealhulgas kaubandustariifide tühistamist ja Kiievile juurdepääsu tagamist siseturule enne täielikku liitumist.
Ajaleht rõhutab, et Metsola, nagu ka mõned teised EL-i liidrid, arvab, et blokil on vaja kiirendada Ukraina, aga samuti Balkani riikide vastuvõtuprotsessi. Eesmärgiks peaks olema piirata Venemaa sekkumise riski.
Interfax – Baltic News Service


Korduvalt karistatud Facebooki pettur istungile ei ilmunud: kohus on selgitanud, mis on selle tagajärjed41-aastane Anneli Martinson on Harju maakohtus tihe külaline. Korduvalt kelmuste eest arestiga karistatud naine satub aga ikka ja jälle sellele libedale teele. Kohtuistungist kõrvalehoidumise tõttu ähvardab teda nüüd aga sundtoomine.2022. aasta detsembris seisis Anneli Martinson kohtus selle eest, et müüs Facebooki platvormil Marketplace erinevat kaupa. Peaasjalikult välismaalt tellitud riideid. Martinson võttis kauba eest küll raha, ent toodetest võisid ostjad vaid und näha.
Toona mõisteti Facebookis tegutsenud Martinsonile karistuseks 15 päeva aresti.
Tänavu aprillis seisis naine sama teo eest uuesti kohtus.
«Ärge ahistage mind! Minge minust eemale!» Aastaid Facebookis tegutsenud saripettur seisis taas kohtu ees
Ka kuu aega hiljem maikuus, kui talle mõisteti kelmuste eest 10 päeva pikkune arest. «Episood toimus samal ajal, kui menetlus käis, seega ei olnud Teil taunivat suhtumist oma tegevusse,» nentis kohtunik toona, lisades, et kuna varasemad rahatrahvid samalaadsete tegude eest on Martinsonil tasumata, s.t et tal on viis kehtivat karistust, määratakse Martinsonile taas arest.

Ei ilmunud kohtusse

26. septembril pidi Martinson taas kohtu ette astuma. Kui varem lahendati tema paarikümneeuroseid pettuseid tsiviilvaidlustes, siis nüüd on talle esitatud kriminaalsüüdistus kelmuses.
Martinsoni aga teisipäeva hommikul enda nägu kohtus ei näidanud. Kui kohtusekretärile põhjendas ta, et bussiliiklus on nadi, siis prokurörile ja kohtunikule väitis ta, et on Saaremaal vanaema juures. Paraku kattus aga vanaema külastamise päev just kohtuistungi päevaga.

Anneli Martinson veebi vahendusel Harju maakohtus 31. mail.
Elu24

«Anneli Martinson on kohtu kutse kätte saanud ja teadlik istungist toimumiseks. Ta palus kohtuistungi edasilükkamist, aga kuna puudus mõjuv põhjus, siis kohus seda ei rahuldanud,» nentis kohtunik Lea Pähkel. Viimane taotles Anneli Martinsoni isiklikult istungil viibimist, öeldes, et ta on paadunud kelm, kes kohtupidamisest antud juhul kõrvale hiilib. Kui varem on kohus lubanud tal osaleda video vahendusel, siis seekord seda kohtuniku soovil ei lubatud.
«Kohus on selgitanud, millised on mitteilmumise tagajärjed ja nii käsitleb kohus seda kui kokkuleppest loobumist,» möönis kohtunik, lisades, et eeldatavasti lahendatakse asja lühimenetluses. Välistatud ei ole Martinsoni puhul ka sundtoomine.
Prokurör Triin Hallas tõi välja, et Martinson on tegutsenud alates 2021. aastast. Hoolimata sellest, et ta on korduvalt karistada saanud, on ta edasi tegutsenud.
Praegusel juhul on kriminaalasjas kuus episoodi, kus Martinson on müünud Facebook Marketplace'is kaupa, ent ei ole tooteid kätte toimetanud ega ostjatele raha tagastanud.

Kohtuistung Harju maakohtus, prokurör.
Konstantin Sednev


Läti apellatsioonikohus vähendas Lembergsi vanglakaristust aasta võrraRIIA, 27. september, BNS – Riia ringkonna apellatsioonikohus otsustas kolmapäeval, et Ventspilsi endine linnapea ja linna praegune volikogu liige Aivars Lembergs (Läti ja Ventspilsi Eest) on süüdi mitmes korruptsioonisüüdistuses, ent vähendas tema vanglakaristust aasta võrra.
Kohus saatis ta neljaks aastaks vangi ja konfiskeeris tema kinnisvara.
Apellatsioonikohus otsustas arvestada karistuse alla Lembergsi eeluurimisvanglas ja koduarestis veedetud aja, samuti nagu arvestas ka esimese astme kohus.
Kohus mõistis Lembergsi õigeks osas süüdistuspunktides.
Kohtu otsust on võimalik edasi kaevata kassatsioonikohtusse või protesteerida apellatsiooniotsuse peale ülemkohtule.
Baltic News Service


KES MAKSIS? Järelevalvajad pinnivad Aivo Petersonilt välja Ida-Ukraina reisi rahastajatErakondade rahastamise järelevalve komisjoni ei rahulda Aivo Petersoni lakooniline selgitus, et tema riigikogu valimiste eel toimunud reisi okupeeritud Ida-Ukraina aladele maksis kinni Venemaal tegutsev organisatsioon. Täpsemaid vastuseid aga ei pruugi nii pea tulla.
Aivo Peterson kandideeris 2023. aasta riigikogu valimistel Ida-Virumaal kommunistliku partei järeltulija ehk Vasakpartei ridades, olles samaaegselt liikumise KOOS juhtfiguur. Peterson kogus ligi 4000 häält kuid vahetult enne valimisi pälvis suurt tähelepanu oma reisidega Venemaa okupeeritud Ida-Ukrainasse. Reiside ajal andis Peterson sotsiaalmeedias oma jälgijatele aimu teisel pool rindejoont toimuva kohta. Hiljem ütles mees ERRile, et reisi kulud tasus Venemaal tegutsev organisatsioon. Ent MTÜ Korruptsioonivaba Eesti esitas erakondade rahastamise järelevalve komisjonile (ERJK) kaebuse. MTÜ-l tekkis põhjendatud küsimus, kas reisi taga on näha saadikukandidaadile tehtud keelatud annetuse kõrvu, sest reise polnud mingil viisil deklareeritud.
Stiilinäide Petersoni kajastustest.
„Liikumine Koos/Vmeste avalikel Facebooki lehekülgedel on tehtud nimetatud reisist mitmeid postitusi, mis on komisjoni hinnangul seotud Teie valimiskampaania läbiviimisega,“ märgib ERJK esimees Liisa Oviir kirjas Petersonile. Valimiste järel esitaski komisjon Petersonile küsimused, et saada kampaania rahastamises selgust.
23. juunil, mil kaitsepolitsei oli Petersoni juba kinni pidanud kahtlustavana Eesti vabariigi vastaste suhete loomises, teatas mees, et Ida-Ukraina külastused polnud osa valimiskampaaniast. Ühtlasi andis Peterson teada, et kinnipidamise tõttu puudub tal ligipääs reisidokumentidele.
Komisjoni Petersoni vastus ei rahuldanud, sest sotsiaalmeedias jagatud materjali näol on tegemist siiski valimiskampaaniaga. Küll aga võeti arvesse Petersoni olukorda: kuna ta viibib vahi all, peatas ERJK haldusmenetluse ning jätkab seda, kui mees vabaneb.
Vastaval karistusseadustikule võib karistus keelatud annetuse tegemise või selle vastuvõtmise eest päädida rahalise karistusega kuni 1200 eurot.
ERJK haldusmenetlus pole aga Petersoni suurim mure. Septembris saatis prokuratuur kohtusse kriminaalasja, milles süüdistab Petersoni riigireetmises. Süüdistuse kohaselt abistasid  Peterson ja Dmitri Rootsi, keda süüdistatakse samuti riigireetmises, 2022. aasta oktoobrist 2023. aasta 10. märtsini Venemaa Föderatsioonist saadud suuniste alusel teadlikult ja organiseeritult Venemaad ning Venemaa ametiasutuste ülesandel tegutsenud inimesi Eesti vabariigi vastu suunatud tegevuses.
Süüdistatavad osalesid teadlikus mõjutustegevuses, mille eesmärk oli luua Eestis Venemaa välis- ja julgeolekupoliitika narratiive ja propagandasõnumeid toetav poliitiline ühendus. Selle ühenduse kaudu taheti Venemaale luua võimalus ohustada Eesti põhiseaduslikku korda, sekkuda Eesti sisepoliitikasse ning mõjutada ka välispoliitikat.
Petersoni kaitsja Mati Senkel on öelnud, et Petersoni reiside eesmärk oli Eesti-Vene suhete parandamine. Peterson ise aga teatas kaitsja vahendusel, et tema suhtes on algatatud poliitiline protsess ning ta peab end poliitvangiks.
KOOS aktivistid nõudsid suvel Aivo Petersoni vahi alt vabastamist
(Stanislav Moshkov)
Riigireetmises süüditunnistamisel võib kohus Petersoni karistada kuue- kuni kahekümneaastase või eluaegse vangistusega.


Riigieelarvesse on pakkuda miljard eurot, millele seni on sülitatudRiigil on eelarves puudu 400 miljonit eurot, samas jätavad riigivalitsejad teadlikult kaasamata suurusjärgus miljard eurot, tõdeb Tõnu Väät, Eesti E-kaubanduse tegevjuht.Riigil on eelarves puudu 400 miljonit eurot, tulude kohal haigutab pretsedenditu tühi rida ja kavandatakse aina karmimat maksutõusu. Samal ajal jätavad riigivalitsejad teadlikult ja süsteemselt eelarvesse kaasamata suurusjärgus miljard eurot, mis kuulub Eesti riigile.
Riigieelarve koostajad kutsuvad üles esitama ideid ja tulema appi, et leida hädavajalikku lisaraha. Eesti E-kaubanduse Liit on aastaid juhtinud tähelepanu, et Eesti on jätnud unarusse piiriülese e-kaubanduse maksustamise. See pole mitte üksnes tegemata töö vaid ka ülisuur sisuline probleem, mis seisab puhtalt poliitilise tahte ja käsilevõtmise taga. Nii on juba jäänud riigieelarvesse kaasamata sajad miljonid eurod, mida Eesti riik peaks õigustatult nägema enda kassas.

Riik pole pingutanud

Eestlased tellisid näiteks eelmisel aastal e-poodidest 3,54 miljardi euro väärtuses kaupu. Kuidas me seda nii täpselt teame? Sest e-poest ei ole võimalik sularahas osta ja makseasutustel on igast laekunud sendist ülevaade. Ka sellest, kuhu see laekub.
Pikalt kestnud probleem on aga selles, et tarbija tellib toote ja maksab müüjale ka käibemaksu, kuid müüja ei deklareeri ega maksa seda Eestisse vaid enda asukohariiki. Käibemaks peaks aga sellise tehingu pealt laekuma hoopis Eestisse, kuhu kaup müüdi. Müüjad kasutavad selleks teadlikult ka väiksemate käibemaksumääradega riike. See tähendab kokkuvõttes, et Eesti riigil jääb lihtsalt suurt osa käibemaksu saamata, mida tema kodanikud tegelikult maksavad.
Kahjuks pole riik seni ka pingutanud, et makseasutustest info ja ülevaade kätte saada. Eesti E-kaubanduse Liit on ekspertide analüüsi järgi saamata jääva käibemaksutulu suuruseks hinnanud 120 miljonit eurot aastas. Tellisime 2022. aastal Soraineni õigusbüroost eksperthinnangu, mille kokkuvõte oli, et see summa on isegi vähemalt 130-140 miljonit eurot aastas.
Euroopa Komisjon tellis omakorda selle aasta kevadel uuringu ning on Euroopa Parlamendile saatnud suunised probleemiga tegeleda. Euroopa Komisjon on toonud välja, et nende hinnangul jääb Euroopa riikidel kolmandatest riikidest tellitud e-ostlemisest tellimustelt vähemalt 60% maksutulu saamata – Eestil selle järgi siis suurusjärgus 140-150 miljonit eurot aastas.
Euroopa Liit plaanib 2035. aastaks luua piiriülese kaubandusega võitlemiseks ühtse tolli- ja maksusüsteemi. See on positiivne, kuigi aasta 2035 on väga kaugel. Lisaks on meie Riigikogus esimese lugemise läbinud eelnõu, millega võetakse Eesti õigusesse järgmisest aastast üle Euroopa Liidu käibemaksudirektiivi muudatused, mille eesmärgiks on tuvastada maksupettuseid e-kaubanduses läbi infokohustuse seadmise.
Selleks peavad Euroopa Liidu makseteenuse pakkujad selekteerima piiriülesed maksed ja edastama andmed kord kvartalis maksuhaldurile, kes omakorda edastavad andmed Euroopa Liidu kesksesse elektroonilisse süsteemi, kust siis näiteks Eesti maksu- ja tolliamet saab välja võtta Eestisse kaupa müüvate e-poodide käibed. Maksete andmed esitatakse kvartali kohta ja esimene andmete esitamine toimub 2024. aasta aprilli lõpuks.

Poolik lahendus

Ühest küljest saaks probleem justkui lahendatud? Jah, kuid poolikult! Nagu öeldud, eestlased tellisid möödunud aastal e-poodidest 3,54 miljardi euro väärtuses kaupa, millest 42% telliti piiriüleselt ja millest omakorda koguni üle poole ulatuses väljastpoolt Euroopa Liitu. Seega tellitakse Aasiast suurusjärgus 750-800 miljoni euro ulatuses, ja antud määrus ei kohusta Aasia ja väljaspool EUd registreeritud makseasutusi ehk et Aasia kaupmehed jäävad radarilt endiselt välja. Kuna e-kaubanduse maht kasvab igal aastal 25-30%, siis ligi miljard eurot voolab lähiaastatel Eestist ikkagi mööda. Sellelt käibemaks paraku samuti – väga suur summa.
Ja kuna andmete esitamiskohustus tekib EL-siseselt, siis kas ei teki nüüd ka olukorda, kus ettevõtteid/makseasutusi hakatakse registreerima Singapuri, Šveitsi või mujale?
Kui nüüd võtta teema kokku, siis nimetatud 150 miljonist saamata jäävast maksueurost võiks ju vähemalt poolgi lõpuks koju saabuda? Kuid seda on õiguslikult võimalik küsida ka tagantjärgi, kui suudaksime 2024. aastast kehtivale nõudele lisaks esitada tagasiulatuvalt viie-seitsme aasta andmed. Kokkuvõttes räägime nii juba praegu kuni miljardist eurost.
Meil tuleb seega kiiresti lahendada olukord, et maksu- ja tolliamet saaks makseasutustelt saadud andmete põhjal tuvastada käibemaksu summad, mida nii Euroopa Liidu kui ka kolmandate riikide (näiteks Aasia) ettevõtjad ei deklareeri Eestisse. Välismaistelt müüjatelt on võimalik saamata jäänud käibemaks sisse küsida tagasiulatuvalt.
Selge, et meile kuuluva käibemaksu kaasamine aitab hoida riigieelarvet tugevamana ning ehk isegi tõsta õpetajate, politseinike, päästjate, arstide ja teiste palka, ning säästa Eesti inimesi ebaõiglaselt järsust maksutõusust.


Võrklaev: töötuskindlustusmakse tõus on RES-is kirjas   Lisaks suurele maksutõusule, mida alles otsitakse, leiab riigieelarve strateegiast veel sadade miljonite eest tulukohti, mis pole seadusesse jõudnud. Neist üks suuremaid on 0,9-protsendiline töötuskindlustusmakse tõus, mille puhul rahandusminister Mart Võrklaev loodab, et sellega on päri ka tööandjad ja ametiühingud.    Riigieelarve strateegia 2025. aasta tulureal seisavad märksõna all "sotsiaalmaksu maksmise erijuhtude reform" täiendavad 114 miljonit eurot. Täpselt samas mahus suureneb teisel eelarvereal töötukassale edasi antavate töötuskindlustusmaksete maht. 114 miljoni eurone tõus tähendab, et seniselt 2,4 protsendilt kerkiks makse 3,3 protsendile. Sain ma õigesti aru, et selline töötuskindlustusmakse tõus on riigieelarve strateegias kirjas?  See on RES-is kirjas ja selle taga on suurem reform. Tiit Riisalo on tulnud välja mõttega teha töötuhüvitise maksmist paindlikumaks. Et see oleks keerulistel aegadel töötajate vaates paindlikum ja kui meil on tööjõu puudus, siis motiveerida inimesi tööturule minema.  Aga kuhu kulub see täiendav töötuskindlustusmakse?  Töötuskindlustusmakse osas oli tõesti arutelu, see sai siis ka ühtede meie koalitsioonipartnerite poolt välja pakutud.  Kelle poolt?  Konkreetselt siis sotsiaaldemokraatide poolt. Ja see siis võiks olla selle reformi osa. Seda riik üksinda otsustada ei saa, see peab olema osapoolte poolt läbi arutatud.  Te panite selle ju RES-i kirja.  Me panime selle kirja, sest RES ongi see dokument, kus me võtame valitsusena endale eesmärgid ja ministrid saavad mandaadi, millega tegeleda. Nii nagu seal on palju muid asju kirjas. Et need ei tuleks üllatusena, vaid et need oleksid ette teada osapooltele.  Aga kui töötajad ja tööandjad ei ole nõus, siis teil on RES-is ju 114 miljoni eurone auk juures.  No loodame, et nad on nõus. Ja see ongi ministri töö. Ega kõik ju on prognoos. Nii nagu me oleme mootorsõidukimaksu eelarvestrateegiasse pannud või muud maksumuudatused. See on juhis, kus me ütleme avalikkusele, millega me tegeleme ja teistpidi minister hakkab seda tegema.  2025. aastaks oodatakse mootorsõidukimaksust 200 miljonit eurot. 2027. aastal juba 242 miljonit. Mis selle tõusunurga taga on?  Jällegi, tegemist on prognoosiga. Aga loogika võiks olla registreerimismaksus. Et esimese hooga hakatakse nende autode eest, mis meil on, maksma aastamaksu. Aga kui nüüd autosid vahetusse läheb, siis makstakse seda registreerimismaksu. Ja see võiks ajas kasvada. Aga see on jällegi üsna üldine prognoos. Eks eelnõu valmimise käigus või avalikes aruteludes võivad need numbrid täpsustuda.  Taastuvenergiatasu reformilt oodatakse 2025. aastaks ja sealt edaspidi 60 miljonit lisaeurot aastas. Kes hakkab mille eest rohkem maksma?  See on mõnes mõttes või, noh, päris palju selline uus lähenemine ja seda on vaja osapooltega läbi rääkida. Aga idee oleks selles, et taastuvenergia tasu hakatakse kompenseerima CO2 rahaga ja elektriaktsiis mõnevõrra tõuseb, et tuua täiendavat raha riigieelarvesse ja samal ajal muuta selle taastuvenergia tasu võrra elektrit inimeste jaoks soodsamaks.  Just, kas arve, mida ma lõpuks maksan, muutub siis soodsamaks või kallimaks?  Ta pigem võiks muutuda mõnevõrra soodsamaks, kuna taastuvenergia tasu kaob, aga elektriaktsiisi me tõstame. Aga mis on see lõplik valem, eks see jääb jälle valdkonna ministri välja töötada.  Efektiivsema maksude kogumise abil loodetakse tuleval aastal saada 7 miljonit, aga 2025. aastal juba 37 miljonit eurot. Kas see puudutab peamiselt ettevõtteid?  See puudutab, jah, nii-öelda maksuaukude kokkulappimist läbi erinevate IT-süsteemide arenduste ja teatavate seaduste muutmist. See kõik on tänases digitaalses maailmas võimalik. Riigil on e-arvete jaoks olemas oma keskkond, kus saab seda tasuta teha. Sellega me kogume makse efektiivsemalt ja väldime maksupettusi. Minu soov oli küll, et kui me makse tõstame, siis et me suudame võimalikult efektiivselt neid maksuauke kinni panna ja ennetada. Et need, kes ausalt makse maksavad, teaksid, et ka kõik teised kõrvalt peavad seda tegema.  Ma võib-olla eksin, aga suuremad maksudest kõrvalehoidja on väikeettevõtjad, kes ütlevad, et nad ei tule teistmoodi toime. Kas nende uste taga seistakse nüüd oluliselt nõudlikuma näoga?  Ma arvan, et e-arvete peale minek ja esimesest eurost deklareerimine võiks seal muutused tuua. Ja ma küll ei pea kuidagi õigeks seda suhtumist, et kui ma makse maksan, siis ma ei tule välja. Maksud on ikkagi kõigile maksmiseks ja riigi ülesanne ongi tagada, et neid võrdselt makstaks. Sest kui üks otsustab mitte maksta, miks peab siis teine maksma. Siis on meil kaos.  Leidsin riigieelarve strateegiast rea "kohalike omavalitsuste eelarve puudujäägi vähendamine". Selle arvelt loodetakse valitsussektori eelarvepositsiooni 2025. aastal 15 miljoni euro võrra tasakaalu poole nihutada. Samas ka omavalitsustel on raske ja nende laenukoormus näib pigem tõusvat. Kas sellele on plaanis rangemad piirid seada?  Juba kevadel me leppisime kokku, et me ikkagi maamaksusüsteemi teeme korda.  Kas omavalitsustele läheb siis maamaks vabaks?  Ma ise arvan, et hiljemalt veebruaris peaks see olema riigikogus otsustatud, et omavalitsused saaksid 2025. aasta vaates otsused aegsasti ära teha suve keskpaigaks.  Kas kodualuse maa maksustamise võimalus tekib ka?  See on meil kokku lepitud, et see tekib ja siin ongi suurematel omavalitsustel, kus kinnisvara on kallim, suuremad võimalused. Teine osa on see tulubaasi ümberjaotamine. Ja siis on, jah, välja pakutud idee, et kui me ühe käega anname omavalitsustele vahendeid juurde, siis omavalitsused tuleks selle laenukoormusega allapoole. See mõjutab ka avaliku sektori defitsiiti.  Aga kuhu see piir siis tõmmatakse?  See piir sai kriisi ajal tõstetud 80 protsendi peale. Ja seal on nüüd redel, kust peab aastatega alla tulema. Nüüd selle meetmega peaks ikkagi hakkama kiiremini alla tulema ja siis liikuma ka vähemalt minu arusaama järgi alla 60 protsendi. Jah, endise omavalitsusjuhina näen ma ka seal muret, et tegelikult see hakkab piirama ilmselt omavalitsuste investeerimisvõimekust. Aga jällegi, eks regionaalminister peab need protsessid ellu viima ja läbi arutama.  Haapsalu raudtee ehitamiseks on järgmisel aastal ette nähtud 15 miljonit eurot. Kas Eestil on seda vaja? On see reformierakondlik valik?  Haapsalu raudtee ehitamine 15 miljonit? Ma pean tunnistama, see tuleb mulle üllatusena. Ma ei tea, et me sellises asjas oleks kokku leppinud. Me teeme küll Rail Balticut ja ehitame erinevaid lõike kiiremaks. Aga et me nüüd uut raudteed hakkaks edasi ehitama... Ma pean tunnistama, et ma ei tea, et me seda arutanud oleks. (Riigi eelarvestrateegia 261. leheküljel "Riigi eelarvestrateegias planeeritud investeeringute ja investeeringutoetuste 4-aastases kavas" seisab: Rohuküla raudtee, Turba-Ellamaa-Risti saab 2024. aastal 15 miljonit eurot, 2025. aastal 2 miljonit eurot ning 2026. aastal miljon eurot – toim.)  Ja siis samal ajal lükatakse Tõnismäe ja Lasnamäe riigigümnaasiumide ehitus 2028. aastasse. Kas on ootus, et siis on rohkem raha?  Me pidime tegema teatud otsuseid, et raha kokku hoida ja hetkel selle edasilükkamise tegime. Siin on tegelikult üks muutuja, mis on CO2 vahendid, mille eest me teeme päris palju keskkonnasäästlikke investeeringuid ja mida me kasutame ka hoonete ehituseks. Aga nende prognoos muutub igal aastal ja selleks ei saa väga pikalt kogu seda raha ära otsustada. Täna on need edasi lükatud. Kuhu poole ta liigub, näitab elu aasta pärast.    					Toimetaja:  Mirjam Mäekivi


Oluline info - kohe jõustub töötajate registreerimise kohustusFoto: Liis Treimann
Kohe jõustuv töötajate registreerimise kohtustus on tekitanud ehitusturul vastakaid tundeid. Kuigi osad peatöövõtjad on jõudnud end teemaga hästi kurssi viia, siis paljud kurdavad andmete esitamise keerukust või piisava teabe puudumist, mistõttu toome esile veel teadaoleva olulisema info ja soovitused esimesteks sammudeks.
Maksu- ja Tolliameti allikate kohaselt oli 2020. aastal ümbrikupalkade ja laekumata käibemaksu tõttu ehitussektori maksukahju ligikaudu 20 miljonit eurot aastas. Antud probleemi leevendamiseks koostati oktoobrist kehtima hakkav seadusemuudatus, millega on plaanis lisaks maksude laekumise küsimuse lahendamisele ühtlustada konkurentsi ning vähendada väliskodanike Eestis töötamise regulatsioonide kuritarvitamist.


Tuntud e-poe pidaja: soovisin minna kohe maailma vallutama, kuid tegelikult asjad ikka nii ei käiLoveni tooted.Foto: Erakogu
PRO tellijale
Erinevaid aksessuaare müüva e-poe LOVEN loonud Rahel Loven rääkis, et idee teha oma ettevõte sündis peamiselt isiklikust vajadusest.
Loe ka: Üksinda eduka veebipoe loonud ettevõtja: vaatasin, et Eestis sellist e-poodi polnud
Tema soov oli ka ennast proovile panna ning vaadata, kas ta ise suudab ühe brändi ja ettevõtte valmis teha. Paraku pole kõik alati väga sujuvalt läinud ning ette on tulnud ka negatiivseid kogemusi.
Loveni ettevõte sai alguse soovist luua tooteid iseendale, sest ta ei suutnud turult leida selliseid vihmavarje, mis oleksid ilusad, mugavad ja kompaktsed. “Mul oli kindel nägemus disaini ja kvaliteedi osas ja kuna omasin juba eelnevalt töökogemust erinevates tootmise ja brändingu valdkondades, tekkis mõte seda ka ise proovida ja vaadata, kas saan hakkama,” ütles ta. Hiljem tootevalik laienes, sest lisaks vihmavarjule said valmis ka rahakott, erinevas stiilis käekotid ja sallid.
E-poe otsustas ta luua aga sel põhjusel, et oma veebipood peaks olema igale jaekaubanduses toimetavale väikeettevõtjale prioriteet number üks. “Kui sa pole Google’ist leitav, pole sind olemas,” lausus ta. Kui Loven alustas e-poe tegemisega, polnud tal veel tooteid laos olemas, kuid tootepildid olid algselt tehtud mockupid. Seejärel sai ta panna reaalsed prototüübi pildid kuniks tooted olid ka laos füüsiliselt saadaval. “Kuniks tooteid laos polnud, siis ma eelmüüki nendele ei teinud. Küll aga said kliendid märkida e-poes huvi korral ära, kui soovivad teavitust, et toode saabus lattu. Niimoodi sain eelnevalt juba mõõta e-poe külastavust ja kliendi huvi,” rääkis ta.
E-poe loomine
E-poe tegemisel hakkas Loven kõigepealt pihta sellest, et valis esimesena e-poe platvormi, mis oli nii-öelda täislahendus. “Kõik elementaarsed liidestused olid juba olemas ja makselahendused ka, kuid väga kiiresti jõudsin selleni, et soovin erinevaid lisavidinaid ja lahendusi juurde ning otsustasin e-poe üle viia keerukamale, kuid rohkemate võimalustega platvormile,” rääkis ta.
Seda, mis e-poe tegemisel kõige keerulisem oli, on Lovenil raske välja tuua. “E-poe loomine ja haldamine on pidev protsess, sest pole e-poodi, mis tehakse valmis ja ongi kõik. Ikka leiad uued suunad või tehnilisi võimalusi kuidas e-poodi uuendada,” ütles ta. Küll aga tegi Loven esimese hooga e-poe valmis vaid inglise keeles, eesmärgiga vallutada maailm, kuid mõistis üsna kiirelt, et asjad päris nii ikka ei käi ja oluline on alustada esmalt emakeeles ning koduturul toote tutvustamist.
Kui e-pood esimest korda avalikult üles läks, puhus Loveni sõnul kassas tuul. Keegi ei jooksnud tormi ega ostnud midagi. “Näen, et ka teiste alustavate ettevõtete puhul kiputakse arvama, et kui e-pood on avatud või Facebooki konto tehtud, läheb äriks. Reaalsus on, et siis alles hakkab töö pihta,” selgitas ta.
Ebameeldiv kogemus
Loven rääkis, et väikeettevõtjana tegi ta üldjuhul kõik ise, kuid mingil hetkel tuli otsustada, kas kuluefektiivsem on kõik ise selgeks õppida ja ise teha või osta teenus sisse. Paraku meenus Lovenile sellega seoses üks ebameeldiv lugu. Kolm aastat tagasi tuli rohkem esile SEO teema, millega ka Loven oli põgusalt tutvunud ning teadis enam vähem, mis see on ja kuidas seda tehakse. Siiski otsustas ta sel puhul appi võtta rahvusvahelise freelancer’ite vahendusplatvormi. “Panin töökuulutuse üles, leppisime kokku summa ja aja, mille jooksul peab olema töö tehtud ning andsin töötajale ka kõik ligipääsud. Suur oli aga minu üllatus, kui kuu aja möödudes teatas töötaja, et töö on tehtud. Võib olla kui ma poleks eelnevalt veidi uurinud SEO kohta, oleksin lepingu lõppenuks pidanud ja rõõmsas õndsuses edasi elanud, arvates, et see on nüüd tehtud. Reaalsus oli, et meesterahvas polnud aga ühtki SEO välja täitnud,” meenutas ta.
Loomulikult soovis Loven selle peale töölepingu tühistada ja raha tagasi saada, kuid sellest kujunes lõpuks välja üks pikk, peaaegu kahe kuu pikkune vaidlus, kus töötaja proovis Lovenile selgeks teha, et ta on ise rumal. Järgmisena läks see juhtum edasi platvormi vahendaja kätte, kus kompromissi ei saavutatud ning edasi pidi asi liikuma juba USA kohtusse, mille kulud oleksid jagunenud kolme osapoole vahel. Õnneks asi lõpuks nii kaugele siiski ei läinud. “Töötaja loobus ja raha tagastati minu ettevõttele. Minu jaoks oli see aga väga traumatiseeriv kogemus. Mäletan siiamaani väga selgelt, kuidas mingi periood võpatasin iga kord, kui e-mail tuli, sest sõimukirjad ja alandused sellelt töötajalt olid igapäevased. Kuigi pettuse ilmsiks tulles vahetasin ära kõik sissepääsu paroolid, elasin ka hirmus, mida ta võib veel kättemaksuks teha,” ütles ta.
Kuigi tookord oli see tema jaoks suhteliselt masendav ja demotiveeriv, siis tagasi vaadates oli see suur ja elumuutev kogemus. Selle tulemusel hakkas Loven järk-järgult võtma erinevaid koolitusi e- kaubanduse ja e-turunduse valdkonnas ning uurima SEO kohta. “Digiturundus oli alguses minu jaoks pigem tüütu, kuid hiljem läbi oskuste ja teadmiste omandamise leidsin selles uue kire oma töö vastu. Täna võin küll öelda, et läbi ettevõtte tõusude ja mõõnade olen suhteliselt teadlik pea kõigist digiprotsessidest ja oskan ettevõtte kasvu digikanalites toetada,” meenutas ta.
E-poed omavahel ei konkureeri
Mis puudutab konkurentsi, siis e-poed Loveni sõnul omavahel ei konkureeri. Konkureerivad otsingusõnad ja seeläbi ettevõtted, kes müüvad sama tootekategooriat. “Väikesel brändil on muidugi kordades raskem pildil püsida, kui konkureerima peab suurte ettevõtetega, kelle e-poe külastus on tuhandetes kordades suurem ja kelle reklaamieelarved küündivad taevapiirini,” ütles ta, lisades, et turunduses peavad selle tõttu väikeettevõtjad olema oluliselt nutikamad ja loovamad. “Oluline on leida üles enda klient ja täna näen, et minu e-poodi jõuavad teadlikud kliendid läbi detailsete otsingusõnade ja muidugi läbi soovituste,” lausus ta.
Erinevad kriisid on ettevõttele samuti mõju avaldanud. Algselt mõjutas koroonakriis, kus tema sõnul tekkis eksistentsiaalne küsimus, et kui nüüd on maailma lõpp kohe saabumas, siis kuidas üldse reklaamida ilusat rahakotti. Nüüd mõjutab ettevõtte tegevust ka majandusolukord ja inimeste ettevaatlikkus tarbimises. “Olen täheldanud, et ostukorvi maksumus on alanenud ja vähem tehakse emotsioonioste. Samas on väga selgelt näha, et püsikliendid, kes on juba toodetega tutvunud, leiavad ikka tee tagasi minu e-poodi,” ütles ta.
Tulevikuplaanid
Väga kiiresti sai Loven aru, et e-poodi minev töömaht on tunduvalt suurem, kui silmaga näha ning seda on ta ka kõige rohkem õppinud. “E-poe haldus on pidevas muutumises ja pidevas arengus. Väikeettevõtjana kas palkad agentuuri, kes seda tööd sinu eest teeb, või proovid ise olla viimaste uudistega kursis ja rajal püsida,” rääkis ta.
Loven on oma e-poodi juba ka uuendanud ning lisanud sinna rootsikeelse tõlke ning neile tuntud ja turvalise Klarna maksefondi. Nüüd plaanib ta hakata investeerima selles suunas ka turundusega. “Viimase aastaga on tulnud juurde palju huvitavaid toormaterjale. Näiteks seentest tehtud nahaimitatsioon võiks olla järgmine samm edasiminekuks. Kindlasti olen ka avatud igasugustele uutele väljakutsetele ja koostööpakkumistele,” ütles ta.


Soonvald: Kallase abikaasa kahjunõue näitab soovi ajakirjandust vaigistada   Peaminister Kaja Kallase abikaasa Arvo Halliku esitatud kahjunõue Eesti Päevalehes kriitilise arvamusartikli avaldanud autorile on selge soov vaigistada teistsuguseid arvamusi, ütles Delfi ja Eesti Päevalehe peatoimetaja Urmo Soonvald. Halliku advokaadi Ants Nõmperi sõnul puhul pole tegu vaigistushagiga ja vastupidine väide on asjatundmatu.   Kolmapäevane Eesti Päevaleht kirjutas, kuidas peaminister Kaja Kallase abikaasa Arvo Hallik esitas advokaadi vahendusel kahjunõude idavedude skandaalist arvamusartikli kirjutanud endisele Tartu Ülikooli õppejõule Valdar Parvele ning sai temalt vabanduse ja 1500 eurot. Soonvald ütles ERR-ile, et tegu on selgelt sooviga vaigistada teistsugused arvamused. "See on signaal ajakirjandusele, et olge ettevaatlikud, ärge mängige, ärge lubage isegi arvamuslugudes mitmetähenduslikku keelt ja mõtet. Kahtlemata võib perekond Kallase huvides olla see, et viia teemat võimalikult eemale peamisest probleemist, milleks on Kaja Kallase moraalne kompass ja valetamine," tõdes ta. Soonvaldi sõnul püüab toimetus iga kord enne avaldamist lugusid toimetades minimaliseerida potentsiaalseid kohtulugusid. "Keegi ei arvanud ega arva reaalselt, et Kaja Kallas ja Arvo Hallik on üksteise variisikud või vastupidi. See oli selgelt kalambuur ja kujund," sõnas ta ja lisas, et maailma arvamuslugude ajalugu, ka kohtuajalugu on täis näiteid, kus selline kalambuur, mis võib kellegi jaoks provokatsioonina mõjuda, on põhjendatud, et ühiskonnas diskussiooni elavdada või tekitada. "Antud juhul see kalambuur, kujund, tõsi, mis faktiliselt ei ole tõde, läks peaministri perele niivõrd hinge, et nad eelistasid kohe saata meie arvamusloo autorile [teate], et kahepäevase etteteatamisega tuleb maksta 1500 eurot," rääkis Soonvald. Ta lisas, et pärast paaripäevast arutelu ja konsulteerimist kirjastuse advokaadiga otsustati, et lihtsam on faktiviga ära õiendada, kuid see ei tähenda, et Delfi Meedia või üldse Eesti ajakirjandus ei peaks käsitlema seda, mismoodi perekond Kallas püüab ajakirjandust vaigistada ja defokusseerida teemat rõhuasetustega, mis on Kaja Kallase puhul viiendajärgulised. Soonvaldi sõnul ei ole soov ajakirjandust vaigistada esmakordne, seda on ka varem ette tulnud. Ajakirjandusel tuleb jätkuvalt ettevaatlik olla ja oma tööd teha ning sellel lool ei ole pikas perspektiivis väga suurt tähendust, kuid on suur tähendus asjaolus, et tegu oli esimese korraga, kus Arvo Hallik sellel teemal ise mingi sammu astus. "Varem on ta lasknud oma äride ja moraali eest rääkida Kaja Kallasel ja see on esimene kord, kus Arvo Hallik astus mingi sammu, kus ta nägi, et talle on justkui liiga tehtud ja tema vaimsele tervisele tehtud haiget. Varem selle kuu või veelgi pikema perioodi jooksul pole Hallik astunud avalikkuse ette ega võtnud vaevaks seletada kõiki oma suhteid Vene äridega, nende ettevõtetega, kes Venemaal äri teegad ega pole kordagi püüdnud tuua Kaja Kallast tule alt välja," sõnas ta.  Nõmper: tegu pole vaigistushagiga  Arvo Halliku advokaat Ants Nõmper ütles, et kahjutasuks nõutud 1500 eurot sisaldas nii varalist kui mittevaralist kahju. "Summa peale mõeldes kaalusime nii olemasolevat kohtupraktikat, mille kohaselt on suurim väljamõistetud mittevaralise kahju summa 15 000 eurot, ja ka muid asjaolusid. Kõikide kaalumiste tulemusel leidsime, et 1500 võiks olla mõistlik," põhjendas ta. Varaline kahju seisnes tema sõnul advokaadikuludes ja kohtutäiturikuludes, kahju osas aga on õigem inimene infot andma Hallik ise. Küsimusele, miks ei kasutatud võimalust esitada artiklile vastulause, vastas Nõmper, et nõudekirja esitamine on väga mõistlik tegevus, kui soovitakse kohut vältida. "Vastulause esitamine antud juhul ei ole kuidagi põhjendatud, sest küsimuse all on ebaõiged faktiväited. Faktiväited on õiged või valed, neid ei saa vastulausega kuidagi ümber lükata," sõnas advokaat. "Faktiväited, mis on ebaõiged, lükkab avaldaja ise ümber, antud juhul me avaldajaga selle kompromissi ka saavutasime ja need väited ka ümber lükati." Väitega, et tegu on vaigistuskaebusega, Nõmper ei nõustunud ja ütles, et vastupidine seisukoht on asjatundmatu. "Esiteks, vaigistusnõudeid esitatakse igasuguste arvamusliidrite, kodanikuaktivistide ja ajakirjanduse vastu eesmärgil, et nende igapäevategevust takistada. Antud juhul ei ole autor ei arvamusliider, kodanikuaktivist ega ajakirjanik, vaid on arst ja selle nõudega ei saa kuidagi takistada tema tegevust arstina. Tema igapäevategevus jätkub samasugusel viisil ja tegu pole mingi vaigistushagiga," lausus advokaat. Lisaks on vaigistushagide puhul summad Nõmperi sõnul hoopis teistsuguses suurusjärgus. Ta tõi näiteks, kuidas ajakirjanik Katrin Lustilt nõuti miljon eurot ja üritati tema vara arestida. Arvo Hallik ütles ERR-ile, et kolmapäeval ei ole tal võimalik teema kommenteerimiseks aega leida.    					Toimetaja:  Vahur Lauri, Karin Koppel


Madis Müller: järgmisel aastal võiks majanduses minna juba paremaksMAJANDUSKRIIS Eesti Panga president Madis Müller tõdeb Maalehele antud intervjuus, et kui 2009. aasta kriisi ajal oli Eesti valmis välja kannatama suured kulukärped, siis praegu on ühiskonna ootused hoopis teised. „Ja tundub, et nendel ootustel kindlasti veel ei ole lagi ette jõudnud.“Kas pankade kokkulepe valitsusega, mille alusel jõuab kahe aasta jooksul riigikassasse 120 miljonit eurot tulumaksu rohkem, on Eesti ühiskonnale kasulik või kahjulik?Olin ise kriitiline, kui see ettepanek avalikustati, sest keskpangana peame oluliseks, et panganduses oleks võimalikult palju kapitali. Tänu sellele oleks võimalike kriiside puhul pankade raskustesse sattumise tõenäosus võimalikult väike ning Eesti pangandussektor oleks ka tulevikus valmis Eesti ettevõtetele ja inimestele laenu pakkuma.Lahendus, mille pankurid välja pakkusid ja mis on valitsusega kokku lepitud, on see, et lisaks praegu teenitavatele kasumitele viidaks dividendide näol Eesti pangandusest välja ka oluline osa seni kogutud kapitalist. Ja see tegelikult töötab vastu eesmärgile, et meil oleks piisavalt tugeva bilansiga pangad. See on miinuspool, mida ma näen ja oma kommentaarides ka esile tõin.Teisalt, ja mida valitsus ilmselt eelkõige oluliseks pidas, tähendab see rohkem maksutulu riigieelarvesse.Dividendidena välja võetav raha tõenäoliselt lahkub Eesti majandusest ja Eesti pankadel on siis ka vähem võimalust meie majandusse laenu anda?Tugev kapital on pankadele vajalik ka hetkel, kui majanduses kunagi hakkab minema nii kehvasti, et kliendid ei suuda laene õigeaegselt tagasi maksta ja pangad hakkavad näitama laenukahjumeid. Siis on tähtis, et oleks bilansis piisavalt kapitali, et suuta neid võimalikke kahjumeid katta.Tõele au andes peab tunnistama, et eelkõige suurtel, Rootsi omanduses pankadel on varasemate aastate kasumit kogunenud piisaval määral ja omakapitali nõude täitmine neil ilmselt ei ole probleem. Aga olukorras, kus pankade peamine kriitika igasuguse täiendava maksustamise vastu oli seotud sellega, et see vähendab nende kapitali ja seetõttu on Eesti majandusele halb, siis pakkuda ise lahendusena välja käik, mille tagajärjel kapital väheneb veelgi enam, siis tundus mulle, et see võib-olla ei ole kõige parem lahendus.Ütlesite, et omanikuna maksaksite pangajuhtidele edukate läbirääkimiste eest korraliku preemia.See oli minult võib-olla vihje, et kui 2025. aastast ka ettevõtte dividendidel tulumaksumäär tõuseb ja pangaomanikud saavad veel enne maksutõusu täiendavat omanikutulu välja võtta, siis seda võiks tõesti käsitleda pangaomaniku vaatenurgast kasuliku sammuna. Siin on pangajuhid väga hästi pidanud silmas aktsionäride huve.Teisalt, eks nad riigieelarve mõttes natuke vastu tulid. Kuid ma arvan, et ei saa öelda, et pangad oleksid teinud suure ohverduse ja pangaomanikud oleks millestki loobunud või ka rahaliselt midagi loovutanud.Lisaks saavutasid pangad, et võeti päevakorrast maha pangamaksu kehtestamine nii-öelda Leedu skeemi järgi. Peaminister ka konkreetselt ütles, et pangamaksu ei tule.See oli üks ettepanek, mis ringles Eesti poliitikute hulgas. Kuigi ma olin mõnevõrra kriitiline ja leidsin, et ei olnud ilmtingimata suur solidaarsus pankade poolt, kui nad omakapitali vähendades täiendavaid dividende maksavad, siis see ei tähenda, et ma arvaksin, et pangamaks sellisel kujul, nagu Leedus seda kehtestatakse, oleks hea lahendus. Seal on kindlasti ka omad probleemid.Pangad elavad oma kasumist väga hästi ja Euroopa Keskpanga nõukogu koosolekutel Frankfurdis olete teiste hulgas ka teie seda euribori kasvu otsustanud?Absoluutselt. Eks ta nii olegi, et keskpank saab liiga kiire hinnatõusu vastu võidelda peamiselt läbi intressimäärade tõstmise. See ei ole meeldiv uudis ühelegi laenuvõtjale ja seda tajuvad väga selgelt nii Eesti ettevõtted, kes on laenu võtnud, kui ka kodulaenu klientidest eraisikud.Alati on pankuritel olnud hea väljend, et kui nende klientidel läheb hästi ja nad maksavad oma laene tagasi, siis läheb ka pangal hästi. Praegu me oleme sellises ajahetkes, kus tundub, et pankadel läheb suhteliselt paremini kui nende keskmisel kliendil.Olete öelnud, et lähikuudel ei ole Euroopa Keskpangal plaanis intressimäärasid tõsta, aga intressikärbetest on veel vara rääkida. Siit ma loeksin välja, et tegelikult Euroopa Keskpank ikkagi võib veel intressi tõsta, see ei ole sugugi välistatud.Euroopa Keskpanga nõukogu liikmena ütlen, et me ei saa päriselt midagi välistada, kuna me ju ka täpselt ei tea, kuidas euroala majandusel ette vaadates tervikuna läheb ja kuidas sellega käsikäes hinnatõus aeglustub. Ja kas inflatsioon ikkagi jõuab piisavalt kiiresti sinna kahe protsendi tasemeni, mida keskpank pikaajalise keskmisena hinnatõusu mõistes mõistlikuks peab.Aga meie kui Euroopa Keskpanga nõukogu liikmete praeguse hetke parim arusaamine on see, et juhul kui majandusarengud kujunevad selliseks, nagu me ootame, siis eeldatavasti ei ole vaja keskpangal rohkem intressimäärasid tõsta. Intressimäärad juba on nii kõrged, et need on selgelt majandusaktiivsust ja laenumahtude kasvu tagasi hoidmas. Küsimus on pigem selles, kui kaua on vaja intressimäärasid nii kõrgel tasemel hoida selleks, et inflatsioon piisavalt aeglustuks. Aga kui kaua see siis täpselt on, seda on praegu vara öelda.Eesti Panga värske majandusprognoos ütleb, et sel aastal majandus kahaneb 2,2 protsenti, s.t majanduskriis jätkub. Aga järgmisel aastal peaks tulema juba taas kasv. 2023. aastat on ainult üks kvartal järel - hullem on seega selja taga ja kriisi põhi läbitud?Me peame tõenäoliseks, et majandus järgmisest aastast pöördub järkjärgulisele kasvule ja taastumise kursile. Ausalt öeldes on raske öelda, et kas nüüd kolmas kvartal oli täpselt see madalpunkt või tegelikult kestab madalseis veel aasta lõpuni. Ei saa öelda, et nüüd kohe läheb paremaks, sest ettevõtete hulgas leidub optimismi vähe ja Eesti eksporditurgudel ei paista ka selgeid paranemise märke.Aga miks me usume, et järgmisest aastast võiks majanduse olukord paremaks muutuda? Ühelt poolt, inimeste sissetulekud kasvavad jätkuvalt - tõsi küll, aeglasemas tempos kui viimasel paaril aastal, kus palgakasv on olnud väga kiire. Hinnatõus on Eestis juba olulisel määral aeglustunud ja euroala keskmist hinnatõusu tempot vaadates võiks see veelgi aeglustuda. See tähendab, et inimeste ostujõud paraneb nii Eestis kui ka Euroopas üldiselt. Kui nõudluse pool majanduses tugevneb, siis see toob ka täiendavat tulu ettevõtetele. Läbi selle võiks järkjärguline olukorra paranemine aset leida.Väärib esiletõstmist, et Eesti tööturg on seni olnud tugevas seisus. Tööpuudus on meil jätkuvalt suhteliselt madal, hõive on väga kõrge. Samas olukorras, kus ettevõtetel läheb praegu suhteliselt kehvemini ja lähikuude väljavaade ei ole veel kõige roosilisem, siis tööpuudus ilmselt järgmiseks aastaks mõnevõrra kerkib. Tööturu seis võib minna keerulisemaks ja see on ka üks põhjus, miks keskmise palga kasv tõenäoliselt ei saa päris senises tempos jätkuda.Seni pole Eestis majanduskriisist hoolimata näha olnud massilisi koondamisi või ka hulgaliselt ettevõtteid, kes lõpetaksid tegevuse, mis põhjustaks suurt töökohtade kaotust. Kas nüüd hakkame selliseid asju ka nägema või neid ikkagi ei tule?Oleme näinud küll koondamisi, aga õige on öelda, et ei ole näinud massilisi koondamisi. Praegu on tööpuudus Eestis umbes seitsme protsendi lähedal. Järgmise aasta keskmisena hindame, et tõenäoline on umbes kaheksaprotsendiline tööpuudus. See on tuntav tööpuuduse kasv, aga ma arvan, et see ei tähenda massilisi koondamisi.Palgakulud on Eesti ettevõtjate jaoks kasvanud mõnevõrra kiiremini kui Euroopas keskmiselt. Ja see teeb Eesti eksportööridele konkureerimise mõnevõrra keerulisemaks kui mõned aastad tagasi. Varasemalt on Eesti ettevõtjad sellega hästi hakkama saanud. Eesti ettevõtjad ongi kogu aeg kohanenud ja pidanud oma konkurentsivõime hoidmiseks pingutusi tegema.Kuidas teile tundub see mõte, et 2025. aasta riigieelarves on umbes 400 miljoni euro suurune auk, mille täitmiseks alles tuleb hakata otsima jälle üht uut maksu või muud sissetulekuallikat?Mõistagi oleks parem, kui juba suudetaks täpselt öelda, kuidas riigi tulud ja kulud paremasse tasakaalu saada. Praegu me tõesti oleme olukorras, kus riigi kulutused väga selgelt ületavad tulusid.On tähtis, et nüüd on järgmise aasta tulud ja kulud selgelt kirjas. Kui ei suudeta sama selgelt ette näha maksumäärade osas, et mis meid ootab 2025. aastal, siis võib ju mõelda, et see on võimaluse andmine põhjalikuks mõttetööks ja senisest paremateks aruteludeks. Seetõttu ma ei näe seda ka väga suure probleemina, et me ei tea veel kõiki detaile, mis meid ootab 2025. ja 2026. aastal.Eelarvepuudujääk Eestis ei kahane, teie prognoosis on 2025. aasta puudujääk suurem kui 2024. aastal. See tähendab muu hulgas, et tuleb laenata raha ja riigieelarvest intresse maksta. Meil ei olegi olnud Eestis seda kogemust, et suur tükk riigieelarvest läheb lihtsalt intressikuludeks. Aga nüüd tundub, et see aeg jõuab kätte?Igal aastal osa riigi kulutustest laenuga katta ei ole hea plaan, kuna see tähendab järjest suuremat koormust intressimaksete näol. Rahandusministeeriumi prognooside järgi on aastal 2027 juba ainuüksi intressikulud suurusjärgus 400 miljonit eurot aastas - ehk võrreldav sellesama tühja maksureaga, mis praegu on kirjutatud 2025. aasta eelarvesse. Need summad tõesti on väga suured.Kui me nii järjest oma laenukoormust kasvatame, tekitab see ka täiendavat hinnatõusude survet. Kui Eesti kunagi taas satub suuremasse majanduskriisi, on meil suhteliselt vähem või ei olegi puhvreid, mida sellises kriisiolukorras kasutada. Ning eeldatavasti on ka keerulisem ja palju kallim raha laenata, kui seda majanduskriisist tulenevalt tõeliselt oleks vaja.Suurem majanduskriis oli meil viimati 2008-2010 ja toona, 2009. aasta keskel, tõsteti käibemaksu 18% pealt 20%le. See oli ainus suurem maksutõus tol perioodil. Nüüd aga, kus vähemalt pealtnäha ja tunnetuslikult kriis nii hull polegi olnud, tõstetakse enam-vähem kõiki makse mis võimalik. Käibemaks, tulumaks, maamaksu reform, tehakse uus automaks veel juurde. Millest see erinevus tuleb ja seekord taolised otsused?Kui kõnelda 2000ndate lõpu suurest ülemaailmsest finantskriisist, siis ma arvan, et tookord oli poliitikutel ja Eesti ühiskonnal valmisolek kannatada ära palju järsem kulude kokkutõmbamine. Valitsuses pingutati riigieelarve puudujäägi vähendamise nimel just seeläbi, et kärbiti kõikvõimalikke kulutusi väga agressiivselt.Ju siis on praegu poliitikud hinnanud, et meie ühiskond ei ole selleks valmis. Me ju räägime sellest, kuidas on vaja kaitsekulutusi suurendada. Kõik mõistavad, miks on olnud palgatõus õpetajatel, politseinikel, päästjatel. Praegu ette vaadates ilmselt on keerulisem samas tempos jätkata, aga siiski üldine surve on ka riigi poolt selleks olnud. Ja ühiskonna tellimus on olnud selline, et teatud kulutusi on vaja suurendada, näiteks kas või lastetoetused.Selles mõttes mulle tundub, et praegune foon ja ka ühiskonna hoiak ning poliitikute suhtumine on erinev. Praegu ei olda valmis kannatama selliseid kärpeid Eesti ühiskonnas. Mistõttu ma arvan, et ega muud lahendust olegi, kui proovida ausalt pidada seda arutelu, et millised on need teenused ja hüved, mida Eesti inimesed arvavad, et riik peaks pakkuma; mis see kõik maksma läheb ja kuidas me seda kinni maksta soovime.Perspektiivi mõttes võtsin välja numbrid aastast 2000, kui töötasin rahandusministeeriumis nõunikuna. Siis oli riigieelarve maht eurodesse panduna pisut enam kui 1,8 miljardit eurot. Selle riigieelarve maht, mida valitsus praegu on esitamas parlamendile, on peaaegu kümme korda, täpsemalt 9,7 korda suurem - 17,7 miljardit eurot. See annab ettekujutuse, kui kaugele me oleme tulnud. Keskmine palk on samal ajal kasvanud 6,5 korda, hinnad on tõusnud 2,6 korda.Seega oleme vahepeal teinud otsuseid, mis tähendavadki suuremaid kulutusi. Meie ootused, ka valitsusele käsikäes Eesti ühiskonna ja inimeste jõukuse kasvuga, on hoopis teistsugused, kui olid varasematel aastatel. Ja tundub, et nendel ootustel kindlasti veel ei ole lagi ette jõudnud.Eesti sisemajanduse kogutoodangSKT püsihinnas202125,8
			mld eurot+7,4%202225,7
			mld eurot-0,5%Prognoos:2023            25,2 mld eurot-2,2%202425,5
			mld eurot+1,4%202526,6
			mld eurot+4,0%Allikas: statistikaamet, Eesti Pank"Kui me nii järjest oma laenukoormust kasvatame, tekitab see ka täiendavat hinnatõusude survet."Keskpanga president Madis Müller leiab, et pangad ei ole täiendavate dividendide maksmist lubades suurt ohverdust teinud. „Ei saa öelda, et pangaomanikud oleks millestki loobunud või ka rahaliselt midagi loovutanud.“ARGO IDEON


Valetajate koalitsioon keeldus toomast täpsemat selgust Kaja Kallase Vene-suunalises pereärisKõik Reformierakonna “pärispatud”, alates kümnest miljonist dollarist, VEB Fondist ja skandinaavlaste rahapesust kuni Kaja Kallase abikaasa Vene-ärini sumbuvad, sest mingit uurimist poliitnärilised ei luba.
Riigikogu lükkas kolmapäeval esimesel lugemisel tagasi Keskerakonna fraktsiooni algatatud eelnõu, mis nägi ette moodustada riigikogu uurimiskomisjon peaminister Kaja Kallase abikaasa osalusega ettevõtte Venemaa-suunalise äritegevuse asjaolude välja selgitamiseks.
Põhiseaduskomisjon tegi ettepaneku eelnõu esimesel lugemisel tagasi lükata. Ettepaneku poolt hääletas 52 riigikogu liiget ja vastu 16 riigikogu liiget. Seega langes eelnõu riigikogu menetlusest välja.
Eelnõu kohaselt oli kõigi fraktsioonide esindajatest koosneva uurimiskomisjoni ülesanne selgitada välja peaministri abikaasa osalusega ettevõtte Venemaa-suunalise äritegevuse asjaolud ning teha järeldused ja ettepanekud õigusaktide muutmiseks, et vältida tulevikus sarnaseid olukordi. Eelnõu järgi pidanuks uurimiskomisjon esitama oma lõpparuande nii riigikogule kui ka avalikkusele hiljemalt 15. detsembriks.
Uurimiskomisjonil tulnuks anda vastused küsimustele, millal sai peaminister teada, et tema abikaasa osalusega ettevõte teostab äritegevust Venemaal ning millal ja kelle poolt tehti otsus see lõpetada?
Samuti tulnuks selgitada, kas Eesti julgeolekuasutused olid viidatud äritegevusest teadlikud ning kas nad on juhtinud kaasnevatele riskidele ka peaministri tähelepanu; millistel asjaoludel ja tingimustel andis peaminister oma abikaasa ettevõttele kokku 370 000 eurot laenu; kas peaministri poolt laenatud raha kasutati äritegevuse edendamiseks Venemaal ja kas peaminister teenis laenu pealt ka intressitulu ning milliseid järeldusi ja muudatusi õigusaktides peame tegema, et tulevikus sarnaseid Eesti välis- ja julgeolekupoliitikat õõnestavaid olukordi vältida? (BNS)


Madis Müller: riigieelarvet ei lapita uute laenudega, see tooks ainult veel suurema hinnatõusuEesti Panga president Madis Müller tõdeb Maalehele antud intervjuus, et kui 2009. aasta kriisi ajal oli Eesti valmis välja kannatama suured kulukärped, siis praegu on ühiskonna ootused hoopis teised. „Ja tundub, et nendel ootustel kindlasti veel ei ole lagi ette jõudnud.“
Kas pankade kokkulepe valitsusega, mille alusel jõuab kahe aasta jooksul riigikassasse 120 miljonit eurot tulumaksu rohkem, on Eesti ühiskonnale kasulik või kahjulik?
Olin ise kriitiline, kui see ettepanek avalikustati, sest keskpangana peame oluliseks, et panganduses oleks võimalikult palju kapitali. Tänu sellele oleks võimalike kriiside puhul pankade raskustesse sattumise tõenäosus võimalikult väike ning Eesti pangandussektor oleks ka tulevikus valmis Eesti ettevõtetele ja inimestele laenu pakkuma.
Lahendus, mille pankurid välja pakkusid ja mis on valitsusega kokku lepitud, on see, et lisaks praegu teenitavatele kasumitele viidaks dividendide näol Eesti pangandusest välja ka oluline osa seni kogutud kapitalist. Ja see tegelikult töötab vastu eesmärgile, et meil oleks piisavalt tugeva bilansiga pangad. See on miinuspool, mida ma näen ja oma kommentaarides ka esile tõin.
Teisalt, ja mida valitsus ilmselt eelkõige oluliseks pidas, tähendab see rohkem maksutulu riigieelarvesse.
Dividendidena välja võetav raha tõenäoliselt lahkub Eesti majandusest ja Eesti pankadel on siis ka vähem võimalust meie majandusse laenu anda?
Tugev kapital on pankadele vajalik ka hetkel, kui majanduses kunagi hakkab minema nii kehvasti, et kliendid ei suuda laene õigeaegselt tagasi maksta ja pangad hakkavad näitama laenukahjumeid. Siis on tähtis, et oleks bilansis piisavalt kapitali, et suuta neid võimalikke kahjumeid katta.
Tõele au andes peab tunnistama, et eelkõige suurtel, Rootsi omanduses pankadel on varasemate aastate kasumit kogunenud piisaval määral ja omakapitali nõude täitmine neil ilmselt ei ole probleem. Aga olukorras, kus pankade peamine kriitika igasuguse täiendava maksustamise vastu oli seotud sellega, et see vähendab nende kapitali ja seetõttu on Eesti majandusele halb, siis pakkuda ise lahendusena välja käik, mille tagajärjel kapital väheneb veelgi enam, siis tundus mulle, et see võib-olla ei ole kõige parem lahendus.
Ütlesite, et omanikuna maksaksite pangajuhtidele edukate läbirääkimiste eest korraliku preemia.
See oli minult võib-olla vihje, et kui 2025. aastast ka ettevõtte dividendidel tulumaksumäär tõuseb ja pangaomanikud saavad veel enne maksutõusu täiendavat omanikutulu välja võtta, siis seda võiks tõesti käsitleda pangaomaniku vaatenurgast kasuliku sammuna. Siin on pangajuhid väga hästi pidanud silmas aktsionäride huve.
Teisalt, eks nad riigieelarve mõttes natuke vastu tulid. Kuid ma arvan, et ei saa öelda, et pangad oleksid teinud suure ohverduse ja pangaomanikud oleks millestki loobunud või ka rahaliselt midagi loovutanud.
Lisaks saavutasid pangad, et võeti päevakorrast maha pangamaksu kehtestamine nii-öelda Leedu skeemi järgi. Peaminister ka konkreetselt ütles, et pangamaksu ei tule.
See oli üks ettepanek, mis ringles Eesti poliitikute hulgas. Kuigi ma olin mõnevõrra kriitiline ja leidsin, et ei olnud ilmtingimata suur solidaarsus pankade poolt, kui nad omakapitali vähendades täiendavaid dividende maksavad, siis see ei tähenda, et ma arvaksin, et pangamaks sellisel kujul, nagu Leedus seda kehtestatakse, oleks hea lahendus. Seal on kindlasti ka omad probleemid.
Pangad elavad oma kasumist väga hästi ja Euroopa Keskpanga nõukogu koosolekutel Frankfurdis olete teiste hulgas ka teie seda euribori kasvu otsustanud?
Absoluutselt. Eks ta nii olegi, et keskpank saab liiga kiire hinnatõusu vastu võidelda peamiselt läbi intressimäärade tõstmise. See ei ole meeldiv uudis ühelegi laenuvõtjale ja seda tajuvad väga selgelt nii Eesti ettevõtted, kes on laenu võtnud, kui ka kodulaenu klientidest eraisikud.
Alati on pankuritel olnud hea väljend, et kui nende klientidel läheb hästi ja nad maksavad oma laene tagasi, siis läheb ka pangal hästi. Praegu me oleme sellises ajahetkes, kus tundub, et pankadel läheb suhteliselt paremini kui nende keskmisel kliendil.
Olete öelnud, et lähikuudel ei ole Euroopa Keskpangal plaanis intressimäärasid tõsta, aga intressikärbetest on veel vara rääkida. Siit ma loeksin välja, et tegelikult Euroopa Keskpank ikkagi võib veel intressi tõsta, see ei ole sugugi välistatud.
Euroopa Keskpanga nõukogu liikmena ütlen, et me ei saa päriselt midagi välistada, kuna me ju ka täpselt ei tea, kuidas euroala majandusel ette vaadates tervikuna läheb ja kuidas sellega käsikäes hinnatõus aeglustub. Ja kas inflatsioon ikkagi jõuab piisavalt kiiresti sinna kahe protsendi tasemeni, mida keskpank pikaajalise keskmisena hinnatõusu mõistes mõistlikuks peab.
Aga meie kui Euroopa Keskpanga nõukogu liikmete praeguse hetke parim arusaamine on see, et juhul kui majandusarengud kujunevad selliseks, nagu me ootame, siis eeldatavasti ei ole vaja keskpangal rohkem intressimäärasid tõsta. Intressimäärad juba on nii kõrged, et need on selgelt majandusaktiivsust ja laenumahtude kasvu tagasi hoidmas. Küsimus on pigem selles, kui kaua on vaja intressimäärasid nii kõrgel tasemel hoida selleks, et inflatsioon piisavalt aeglustuks. Aga kui kaua see siis täpselt on, seda on praegu vara öelda.
Eesti Panga värske majandusprognoos ütleb, et sel aastal majandus kahaneb 2,2 protsenti, s.t majanduskriis jätkub. Aga järgmisel aastal peaks tulema juba taas kasv. 2023. aastat on ainult üks kvartal järel – hullem on seega selja taga ja kriisi põhi läbitud?
Me peame tõenäoliseks, et majandus järgmisest aastast pöördub järkjärgulisele kasvule ja taastumise kursile. Ausalt öeldes on raske öelda, et kas nüüd kolmas kvartal oli täpselt see madalpunkt või tegelikult kestab madalseis veel aasta lõpuni. Ei saa öelda, et nüüd kohe läheb paremaks, sest ettevõtete hulgas leidub optimismi vähe ja Eesti eksporditurgudel ei paista ka selgeid paranemise märke.
Aga miks me usume, et järgmisest aastast võiks majanduse olukord paremaks muutuda? Ühelt poolt, inimeste sissetulekud kasvavad jätkuvalt – tõsi küll, aeglasemas tempos kui viimasel paaril aastal, kus palgakasv on olnud väga kiire. Hinnatõus on Eestis juba olulisel määral aeglustunud ja euroala keskmist hinnatõusu tempot vaadates võiks see veelgi aeglustuda. See tähendab, et inimeste ostujõud paraneb nii Eestis kui ka Euroopas üldiselt. Kui nõudluse pool majanduses tugevneb, siis see toob ka täiendavat tulu ettevõtetele. Läbi selle võiks järkjärguline olukorra paranemine aset leida.
Väärib esiletõstmist, et Eesti tööturg on seni olnud tugevas seisus. Tööpuudus on meil jätkuvalt suhteliselt madal, hõive on väga kõrge. Samas olukorras, kus ettevõtetel läheb praegu suhteliselt kehvemini ja lähikuude väljavaade ei ole veel kõige roosilisem, siis tööpuudus ilmselt järgmiseks aastaks mõnevõrra kerkib. Tööturu seis võib minna keerulisemaks ja see on ka üks põhjus, miks keskmise palga kasv tõenäoliselt ei saa päris senises tempos jätkuda.
Seni pole Eestis majanduskriisist hoolimata näha olnud massilisi koondamisi või ka hulgaliselt ettevõtteid, kes lõpetaksid tegevuse, mis põhjustaks suurt töökohtade kaotust. Kas nüüd hakkame selliseid asju ka nägema või neid ikkagi ei tule?
Oleme näinud küll koondamisi, aga õige on öelda, et ei ole näinud massilisi koondamisi. Praegu on tööpuudus Eestis umbes seitsme protsendi lähedal. Järgmise aasta keskmisena hindame, et tõenäoline on umbes kaheksaprotsendiline tööpuudus. See on tuntav tööpuuduse kasv, aga ma arvan, et see ei tähenda massilisi koondamisi.
Palgakulud on Eesti ettevõtjate jaoks kasvanud mõnevõrra kiiremini kui Euroopas keskmiselt. Ja see teeb Eesti eksportööridele konkureerimise mõnevõrra keerulisemaks kui mõned aastad tagasi. Varasemalt on Eesti ettevõtjad sellega hästi hakkama saanud. Eesti ettevõtjad ongi kogu aeg kohanenud ja pidanud oma konkurentsivõime hoidmiseks pingutusi tegema.
Kuidas teile tundub see mõte, et 2025. aasta riigieelarves on umbes 400 miljoni euro suurune auk, mille täitmiseks alles tuleb hakata otsima jälle üht uut maksu või muud sissetulekuallikat?
Mõistagi oleks parem, kui juba suudetaks täpselt öelda, kuidas riigi tulud ja kulud paremasse tasakaalu saada. Praegu me tõesti oleme olukorras, kus riigi kulutused väga selgelt ületavad tulusid.
On tähtis, et nüüd on järgmise aasta tulud ja kulud selgelt kirjas. Kui ei suudeta sama selgelt ette näha maksumäärade osas, et mis meid ootab 2025. aastal, siis võib ju mõelda, et see on võimaluse andmine põhjalikuks mõttetööks ja senisest paremateks aruteludeks. Seetõttu ma ei näe seda ka väga suure probleemina, et me ei tea veel kõiki detaile, mis meid ootab 2025. ja 2026. aastal.
Eelarvepuudujääk Eestis ei kahane, teie prognoosis on 2025. aasta puudujääk suurem kui 2024. aastal. See tähendab muu hulgas, et tuleb laenata raha ja riigieelarvest intresse maksta. Meil ei olegi olnud Eestis seda kogemust, et suur tükk riigieelarvest läheb lihtsalt intressikuludeks. Aga nüüd tundub, et see aeg jõuab kätte?
Igal aastal osa riigi kulutustest laenuga katta ei ole hea plaan, kuna see tähendab järjest suuremat koormust intressimaksete näol. Rahandusministeeriumi prognooside järgi on aastal 2027 juba ainuüksi intressikulud suurusjärgus 400 miljonit eurot aastas – ehk võrreldav sellesama tühja maksureaga, mis praegu on kirjutatud 2025. aasta eelarvesse. Need summad tõesti on väga suured.
Kui me nii järjest oma laenukoormust kasvatame, tekitab see ka täiendavat hinnatõusude survet. Kui Eesti kunagi taas satub suuremasse majanduskriisi, on meil suhteliselt vähem või ei olegi puhvreid, mida sellises kriisiolukorras kasutada. Ning eeldatavasti on ka keerulisem ja palju kallim raha laenata, kui seda majanduskriisist tulenevalt tõeliselt oleks vaja.
Suurem majanduskriis oli meil viimati 2008–2010 ja toona, 2009. aasta keskel, tõsteti käibemaksu 18% pealt 20%-le. See oli ainus suurem maksutõus tol perioodil. Nüüd aga, kus vähemalt pealtnäha ja tunnetuslikult kriis nii hull polegi olnud, tõstetakse enam-vähem kõiki makse mis võimalik. Käibemaks, tulumaks, maamaksu reform, tehakse uus automaks veel juurde. Millest see erinevus tuleb ja seekord taolised otsused?
Kui kõnelda 2000ndate lõpu suurest ülemaailmsest finantskriisist, siis ma arvan, et tookord oli poliitikutel ja Eesti ühiskonnal valmisolek kannatada ära palju järsem kulude kokkutõmbamine. Valitsuses pingutati riigieelarve puudujäägi vähendamise nimel just seeläbi, et kärbiti kõikvõimalikke kulutusi väga agressiivselt.
Ju siis on praegu poliitikud hinnanud, et meie ühiskond ei ole selleks valmis. Me ju räägime sellest, kuidas on vaja kaitsekulutusi suurendada. Kõik mõistavad, miks on olnud palgatõus õpetajatel, politseinikel, päästjatel. Praegu ette vaadates ilmselt on keerulisem samas tempos jätkata, aga siiski üldine surve on ka riigi poolt selleks olnud. Ja ühiskonna tellimus on olnud selline, et teatud kulutusi on vaja suurendada, näiteks kas või lastetoetused.
Selles mõttes mulle tundub, et praegune foon ja ka ühiskonna hoiak ning poliitikute suhtumine on erinev. Praegu ei olda valmis kannatama selliseid kärpeid Eesti ühiskonnas. Mistõttu ma arvan, et ega muud lahendust olegi, kui proovida ausalt pidada seda arutelu, et millised on need teenused ja hüved, mida Eesti inimesed arvavad, et riik peaks pakkuma; mis see kõik maksma läheb ja kuidas me seda kinni maksta soovime.
Perspektiivi mõttes võtsin välja numbrid aastast 2000, kui töötasin rahandusministeeriumis nõunikuna. Siis oli riigieelarve maht eurodesse panduna pisut enam kui 1,8 miljardit eurot. Selle riigieelarve maht, mida valitsus praegu on esitamas parlamendile, on peaaegu kümme korda, täpsemalt 9,7 korda suurem – 17,7 miljardit eurot. See annab ettekujutuse, kui kaugele me oleme tulnud. Keskmine palk on samal ajal kasvanud 6,5 korda, hinnad on tõusnud 2,6 korda.
Seega oleme vahepeal teinud otsuseid, mis tähendavadki suuremaid kulutusi. Meie ootused, ka valitsusele käsikäes Eesti ühiskonna ja inimeste jõukuse kasvuga, on hoopis teistsugused, kui olid varasematel aastatel. Ja tundub, et nendel ootustel kindlasti veel ei ole lagi ette jõudnud.
SKT langus tuli arvatust suurem
Eesti Pank ootab majanduse kasvule pöördumist järgmisel aastal.
Eesti sisemajanduse kogutoodang (SKT) püsihinnas [bl] => 1 [fs] => 14 [vt] => 0 [mc] => 0 [c] => 0 [rs] => 1 [cs] => 3 [ct] => General [t] => g
0 [c] => 0
0 [c] => 0
2021
25,8 miljardit eurot
+7,4% [fc] => rgba(0,128,46,1
2022
25,7 miljardit eurot
–0,5% [fc] => rgba(220,83,86,1 [ct] => Prognoos: [bl] => 1
2023
25,2 miljardit eurot
–2,2% [fc] => rgba(220,83,86,1 [ct] => 2024
25,5 miljardit eurot
+1,4% [fc] => rgba(0,128,46,1
2025
26,6 miljardit eurot
+4,0% [fc] => rgba(0,128,46,1
Allikas: statistikaamet, Eesti Pank
.


POLE VAHET HOOL EGA HOOBIL! Mammi mõtiskleb: võib-olla olnuks Kajal enese ja oma pere säästmiseks mõistlik kohe tagasi astudaAeg on ärev. Midagi juhtub kogu aeg, pole vahet hool ega hoobil. Mammi on ealiste iseärasuste pärast pisut aeglase mõtlemisega ega jõua kõigele välgukiirusel reageerida. Ega taha ka. Neid, kes on iga kell valmis lajatama millele või kellele iganes, on mammitagi küll.
Üks asi, millele mammi on nüüdseks juba päris palju mõelnud, on see Kaja Kallase juhtum. Praegu tundub, et hüsteeriline arutelu on lõppenud ja lugu on maha käinud või käimas. Mammi on kaugel sellest, et skandaalile uuesti hagu alla panna, aga ta küsiks siiski, et mis see siis õieti oli?
Ausalt öeldes oli mammigi šokeeritud avastusest, et Kaja Kallase enda, kes on ju ometi Euroopa venevastaste sanktsioonide tunnusnägu, perekonnas neid sanktsioone rikutakse. Mammigi mõtles siis, et võib-olla olnuks Kajal tõepoolest enese ja oma pere säästmiseks mõistlik kohe esimeste kahtluste korral tagasi astuda.
Põhimõttega tagasiastujad
Kõik võib-olla ei mäleta, aga meil on olnud  terve rida põhimõttekindlaid ja oma väärikust kõrgelt hindavaid poliitikuid. Esimesena meenub mammile Signe Kivi, kes oli 1999-2002 kultuuriminister Siim Kallase valitsuses ja kes astus silmi pilgutamata tagasi, sest tollane Kultuurkapitali tegevdirektor Avo Viiol oli kasiinodes maha mänginud 8,5 miljonit krooni Kulka raha. Mammi mäletab oma hämmingut – mis mõttes? Kuidas saab Viioli sigadus olla ministri süü? Aga eks muidugi kuulus Kulka kultuuriministri haldusalasse.
Üldsegi mitte omaenda [otsese] isikliku süü tõttu on tagasi astunud 2003. aastal rahandusminister Tõnis Palts, 2004. aastal põllumajandusminister Tiit Tammsaar ja 2005. aastal kaitseminister Jaak Jõerüüt.
2012. aastal astus tagasi justiitsminister Kristen Michal, kes oli tollal Reformierakonna peasekretär, sest erakond sattus rahastamisskandaali tuntud kui Silvergate. Polnud seegi Michali eraäri, aga tema oli see, kes võttis vastutuse. Võiks arvata, et südametunnistusega poliitik on ülepea ilmvõimatu kombinatsioon, ometi eeltoodud näited seda ei kinnita.
Ent ajad ja olud on olnud erinevad. Mammi pole ainus, kes kahtlustab, et augustis sülle kukkunud skandaali aitasid suureks puhuda kohalikud kremlimeelsed. Mõelda vaid, EKRE oli või sees, kui sai Reformierakonda venemeelsuses süüdistada. Ja kas pole irooniline, et riigikogu korruptsioonivastase erikomisjoni esimees on just Mart Helme? Otse loomulikult on tema minevik puhas kui prillikivi.
Mammi kaldub uskuma Rait Marustet, kes kinnitab, et Arvo Halliku patt polnud nii suur, kui seda näidata taheti. Ja Kremlile juba meeldiks, kui eestlaste tähelepanu keskenduks pikalt sisepoliitilistele jamadele, mis jätaks Ukraina tagaplaanile. Õnneks päris niimoodi pole läinud, kuigi segadust oli vahepeal omajagu. Häda on ju selleski, et meil, väikesearvulisel rahval, lihtsalt ei ole pikka pinki, kust annaks peaministreid võtta. Neid inimesi, kelles on vastavat ainest, haridust, tarkust, riigimehelikkust, autunnet, atraktiivset välimust, suhtlemisoskust, soovi seda tööd teha ja mida kõike veel, on meil lihtsalt liiga vähe. Ausalt öeldes näeb mammi praegu vaid ühte väga head peaministrikandidaati, ja see on Lavly Perling. Aga temal on sinnamaani veel väga pikk maa minna.
Kas võim on tähtsam kui vaated?
Mammi vaatab ETV-st huviga taanlaste telesarja „Võimu kants“, sest kaamerad oleksid üles pandud justkui meie oma valitsuses. Puha samad teemad, mis meilgi: koostöö venelastega, ministri valetamine, rohepöördega seotud raskused, kui kauaks veel naftat vaja on… Filmis kerkib ka küsimus, kuidas saaks rivaalile efektselt, uhke kaarega pähe kusta? Loomulikult tuleb enne hoolega järele kontrollida, et seda vastu tuult ei tehtaks. Lõpptulemus võib olla ikka väga piinlik.
„Võimu kantsis“ seisab välisminister Birgitte Nyborg muuhulgas küsimuse ees, kas astuda tagasi või mitte? Ta läheb selles asjas küsima nõu oma vanalt mentorilt Bentilt, ja Bent ütleb:
„Brigitte, karjääri jooksul tuleb vahel langetada tähtsaid otsuseid. Otsuseid, mis määravad, kes sa oled. Otsuseid, mille järgi sind mäletatakse. Otsuseid, mille üle võid uhke olla või mida kahetseda. Ma tean, et tagasiastumine nõuab suurt vaprust.“
Birgitte küsib seepeale: „Kui ma välisministrina ei tööta, siis kes ma üldse olen?“
„Kõige vapram inimene, keda ma tean,“ vastab Bent.
Mis te arvate, kui vapper inimene Birgitte siis on? Need, kes filmi vaatavad, teavad, et ta pole seda. Ametikoha säilitamiseks muudab ta hoopis 180 kraadi oma seisukohta. Mammi ütleks, et oma põhimõtteid, aga kas siis poliitik saab neid endale lubada?
„Taanlased tahavad, et poliitikud oleksid usaldusväärsed,“ väidab filmis saatejuht, kes intervjueerib Birgitte poliitilist vastast Michael Laugeseni.
„Ei,“ vastab Laugesen. „Neile meeldib seda öelda. Me tahame poliitikuid, kellel on tahe võidelda. Tipp-poliitikas saavad hakkama ainult kiskjad. Kellest me lugu peame? Neist, kel nina jookseb verd, aga kes järgmiseks raundiks püsti tõusevad. Tõelised liidrid võitlevad algusest lõpuni. Nad võitlevad võimu eest. Miskipärast me kardame rääkida võimust. Poliitik peab võimu ihaldama. Ta võitleb ju oma aadete eest. Ütlen vähimagi häbitundeta, et mõne jaoks meist on võim tähtsam kui vaated.“
Kuidas siis meil selle asjaga on? Kas Kaja jaoks on võim tähtsam kui vaated? Või mis küsimus see üldse on? Kas võimu pole vaja selleks, et vaateid ellu viia? Mammit üllatab natuke, et selles Kaja kaasuses pole olnud kuulda Siim Kallase häält. Siim Kallas pole ju üksnes Kaja isa, vaid ka Reformierakonna asutaja ja vaimne suunaja. Igatahes on kogu selles loo palju vastamist ootavaid küsimusi. Nii et mis see siis õieti oli?
P.S. Mammit hirmutab äsja avalikuks tulnud lugu sellest, kuidas Kaja Kallase abikaasa Eesti Päevalehe arvamusloo autorilt Valdar Parvelt 1500 eurot välja nõudis, tasuks hingeliste kannatuste eest! Mis see siis veel oli? Unustagem iroonia ja kuulutagem igasugune sarkasm keelatuks? Mammil on kahju, et Parve nii kergesti alla andis, sest see on teel meie ajakirjanduse suukorvistamisele ikka väga kahetsusväärne pretsedent.


Manna avaldas uue loo "Evil Thoughts"   Muusik Manna andis koos produtsent Markus Paloga välja värske singli "Evil Thoughts".   "Uus singel "evil thoughts" räägib taassünnist puhta lehena ja teiste külge enda märgi jätmisest. Vahepeal on enda tegudest tingitud süümepiinade eest kõige lihtsam kookonisse tagasi põgeneda," ütles Manna "Loon tegelikult alateadlikult. Kirjutan seda, mis välja pressib ja mõistan lugusid isegi tihtipeale alles siis, kui need ilmuvad. Olen kerge kiiksuga looja ning ausalt öeldes on mul ka endal põnev oma loomeprotsesse kolmandast isikust jälgida. Selle loo kirjutamisest ongi kohe täpselt aasta möödas, nii et nüüdseks on ka endal pilt selge," selgitas ta. Loole valmis ka muusikavideo, mille autor on laulja ise. "Video on üles ehitatud kontrasti najale. Kontrast on miski, mis mind alati inspireerib. Olen ise samuti väga ühest äärest teise ja kontrastne inimene. Tihti satungi iseenda kontrastidega konflikti, mis omakorda on viljakas pinnas loominguks." Juuli alguses esines Manna Serbias EXIT festivalil, mida külastas üle 200 000 inimese. "See oli ajuvaba. Alles Belgradi lennujaamas meie autojuhti nähes olin lõplikult veendunud, et tegu pole pettusega. Pinge oli suur, aga samas teadsin, et see on täpselt see, mida olen sündinud tegema. Kogu hullus oli väga väsitav, aga oluline samm edasi." Oktoobri lõpus astub Manna üles Bilbaos festivalil BIME. "See aasta on andnud palju võimalusi välismaal esinemiseks ja olen igaühe eest väga tänulik. Ka mina ise, kolmandas isikus, olen elevil, et näha, mis mannast edasi saab." [embedded content]    					Toimetaja:  Kaspar Viilup


Läti seim nimetab neljapäeval ametisse rahandusluure juhiRIIA, 28. september, BNS – Läti seim nimetab neljapäeval rahapesu andmebüroo juhi kohale Toms Platacise.
Ennist toetas tema nimetamist sellele kohale valitsus.
Platacis võitis avaliku konkursi rahapesu andmebüroo juhi kohale augustis.
Platacis on töötanud rahapesu andmebüroos mitmesugustel ametikohtadel alates 2019. aastast, sealhulgas alates 2022. aasta keskpaigast selle juhi kohusetäitjana. Ta on olnud ka strateegilise eritelu ja koostöö koordineerimise osakonna juhataja ning alates 2020. aastast rahapesu andmebüroo juhi asetäitja.
Enne rahapesu andmebürooga liitumist töötas Platacis Deloitte Läti juristina.
Platacisel on Läti ülikoolist õigusteaduse magistrikraad ja juristi kvalifikatsioon. Lisaks sai Platacisest 2021. aastal rahapesutõrje sertifitseeritud asjatundja.
Baltic News Service


Uuring: e-kaubanduse kasvuga sagenevad veebipõhised müügipettusedSuurest mahust ja kasvust soovivad aga oma osa saada ka petturid.Foto: Shutterstock
PRO tellijale
Eesti Panga andmetel ulatus eelmisel aastal e-kaubanduse käive Eestis 3,54 miljardi euroni, moodustades viiendiku kogu jaekaubanduse mahust. Suurest mahust ja kasvust soovivad aga oma osa saada ka petturid.
Luminori tellimusel hiljuti läbi viidud uuringu kohaselt on iga viies Eesti inimene puutunud viimase aasta jooksul kokku veebipõhise müügipettusega.
Luminori pettuste tõkestamise spetsialist Veiko Kiik kinnitab panga andmetele tuginedes, et tänavu on kaheksa esimese kuuga veebipõhiste müügipettuse arv kasvanud võrreldes eelmise aasta sama perioodiga. „Internetis toimuvad müügipettused võrduvad suure tõenäosusega kaotatud rahaga. Seda pettuse liiki iseloomustab lähenemine, et esmalt tehakse ost ehk kantakse raha üle ning alles hiljem hakatakse kahtlustama pettust, mitte vastupidi. Paraku on nii, et kui ülekanne on juba tehtud, siis kaotatud raha tagasi saada on väga keeruline,“ ütles Kiik.
Maksekeskuse kliendianalüüsi kohaselt suurenes Eesti e-ostlejate arv koroonaajal vähemalt 50 protsenti ning kasv pole peatunud ka pärast seda. Eesti E-kaubanduse Liidu andmetel tehakse keskmiselt 62 protsenti e-oste Eesti ning 38 protsenti välismaa e-poodidest. Samas ei vasta erinevate uuringute kohaselt väga suur hulk kodumaistest e-poodidest kõikidele seadusest tulenevatele tarbijaõigustele, rääkimata keskkondadest, mis ongi pettuse eesmärgil loodud. „Oht veebis mõne võltspoe või pettuse ohvriks langeda on suur ning kasvab iga aastaga, seetõttu tuleb olla väga hoolikas,“ kinnitas Kiik.
Luminori pettuste tõkestamise spetsialisti soovitused veebipõhise müügipettuse ohu ennetamiseks:
Uskumatult soodne hind viitab sageli pettusele ning soovile panna inimene ostu koheselt ilma kaks korda mõtlemata sooritama. Seega tuleks erakordselt soodsa hinnaga toote või teenuse puhul otsida ja võrrelda, mida teised müügikohad sama asja eest küsivad.
Enne iga suuremat veebipoes tehtud ostu tuleks kontrollida müüja tausta. Lihtsa otsingu abil võib nii veebipoe kui ka konkreetse müüja nimi tulla esile seoses mõne varasema pettusega. Soovitatav on jälgida ostukeskkonnas ka teiste klientide arvustusi ning nende olemasolu või puudumist.
Petturid kasutavad sageli usaldusväärsete ja tuntud ettevõtete nimesid, et eksitada ostjaid ning luua seeläbi usaldusväärne mulje. Oluline on enne ostu sooritamist veenduda, et veebiaadress ja konto kuuluvad tõesti õigele ettevõttele. Sageli võib nimedes erineda kõigest üks täht.
Välismaalt tellides tuleks alati arvestada veidi suurema tõenäosusega, et kaup ei jõua kohale või ei ole oodatud kvaliteediga. Kui see nii läheb, siis sageli hakatakse tagantjärele süvenema tingimustesse. Avastatakse, et tehinguga on antud nõusolek näiteks hilisemaid pretensioone mitte esitada. Seega tuleks kindlasti süveneda ka tingimustesse, millele nõusolek antakse.
Kiige sõnul tuleb olla tähelepanelik ka juhul, kui inimesed ise internetis midagi müüvad, sest aktiivselt tegutsevad ka võltsostjad. „Sellisel juhul hakkab pettus reeglina realiseeruma hetkel, mil ostu ja paki saatmise osas tehakse kokkulepe. Pettur saadab lingi võltsitud veebilehele, mis näeb välja väga sarnane näiteks mõne tuntud kullerteenuse omaga. Seejärel palub pettur paki saatmise eest sel lehel tasuda ning hetkel, kui olete sisestanud vajalikud kaardiandmed, üritab kelm sooritada kaardiga toiminguid, mis ka õnnestuvad, kui selle ise kinnitate,“ selgitas Kiik levinud skeemi.
Luminori tellimusel hiljuti läbi viidud Norstati uuringu kohaselt tajub 79% Eesti inimestest, et viimase aasta jooksul on finantspettuste arv suurenenud. Kõige enam on aasta jooksul finantspettuste arvu kasvu tajunud 30–39-aastaste vanusegrupp.