Pealinna küsimus erakondadele: Milliseid suuremaid investeeringuid Tallinnas võiks riik järgneva nelja aasta jooksul kindlasti teha ja toetada?Oma nägemuse esitavad Tallinna linnapea Mihhail Kõlvart Keskerakonnast, volikogu Isamaa fraktsiooni esimees Karl Sander Kase, EKRE esimees Martin Helme, erakonna Eestimaa Rohelised aseesimees Timur Sagitov, volikogu esimees Jevgeni Ossinovski Sotsiaaldemokraatlikust Erakonnast ning Ilmar Raag Parempoolsete esindajana.
Keskerakond, Mihhail Kõlvart
Tallinnas on mitmeid objekte ja investeeringuid, mis on tegelikult riikliku tähtsusega. Lähiaastatest rääkides näen, et riik võiks panustada Tallinna Haigla ehitamisse ja Peterburi tee remonti. Mõlema puhul on selge, et kasu ei saa ainult Tallinn, vaid terve riik.
Lisaks usun, et riik võiks panustada Linnahalli korrastamisse ja olümpiastandarditele vastava ujula ehitamisse. Nende investeeringu tulemusel oleks võimalik siin korraldada maailma tasemel üritusi, mis tõstaksid Eesti tuntust rahvusvahelisel tasandil.
EKRE, Martin Helme
Kui mõelda, et riik teeb Estonia laienduse, alustab Tallinna Haiglaga ja jätkab panustamist raudtee ning maanteede ehitusse, siis on seda juba päris palju. Tallinn on väga rikas omavalitsus ja suudab muid, väiksemaid asju oma jõuga teha.
Rohelised, Timur Sagitov
Tallinn vajab autostumise peatamiseks ühistranspordiliinide parendamist ja mitmeid uusi trammiliine. Sellega paralleelselt peaks vähendama autodele läbisõiduks lubatud ala suurust. Linnaruum tuleb anda inimestele, seega investeeringud rohealadele on väga vajalikud – rohelises linnas elavad õnnelikud ja terved inimesed. Tallinnal oleks aeg lõpetada kergliiklusteede rajamine ja sunnitud ristkasutus jalakäijatega. See ei ole jätkusuutlik, ja seab mõlemad ohtu. Kergliiklus peab võtma maad autodelt, mitte jalakäijatelt!
Sotsiaaldemokraadid, Jevgeni Ossinovski
Peamine arenguhüpe järgmiste aastate jooksul peab Tallinna linnaregioonis toimuma liikuvuses. Selle õnnestumiseks on riigi tugi vältimatu nii korralduslikult kui finantsiliselt. Lisaks vajadusele koordineerida ühtse liinivõrgu loomist on vaja tegeleda ühistranspordi sõlmjaamade väljaehitamisega, seda nii Ülemistel, Kristiines kui ka Järvel. Ka maakonnaliinide algus- ja lõppterminali rajamine on väga oluline, samuti pargi ja reisi parklate tervikliku ja toimuva süsteemi rajamine.
Järgmise nelja aasta jooksul peaksime riigi abiga välja ehitama Tallinna rattastrateegia kohase Kesklinna põhivõrgu ja alustame kokkulepitud kolme uue trammiliini – Liivalaia, Järve ja Puhangu ehitamisega. Nii rattateede, sõlmjaamade kui ka uute trammiteede ehitamist on riik otsustanud eurovahenditest toetada.
Tallinna Haigla projekti rahastus õnnestub loodetavasti riigiga kokku leppida. Filmilinnak on juba saamas riigi rahastust, selles on riigi ja linna koostöö tulemust loodetavasti peagi näha.
Isamaa, Karl Sander Kase
Tallinna järgmise nelja aasta suurimad investeeringud peavad olema: eestikeelsele haridusele üleminek, lasteaedade renoveerimine, ühistranspordivõrgu kaasaajastamine.
Parempoolsed, Ilmar Raag
Praegu on käivitatud kaks olulist programmi, mille mõju võib juba lähitulevikus palju suurem, kui me praegu arvame. Neist üks on Filmilinnak ja teine on Film Estonia, mis pakub välismaistele filmiprojektidele maksusoodustusi nende kulutuste pealt, mida nad teevad Eestis. See on juba praegu toonud kaasa aina suureneva nõudluse ja samas näitab statistika, et iga meie pakutud euro pealt jätavad nad siis majandusse 3-4 eurot.
Tallinna tuleks ka rohkem turiste, kui suudame müüa oma kultuuri ja avatust. Kindlasti aitaks kaasa, kui saame siia meelitada üle-maailma tuntud filmitegijaid, kelle siin filmitud teoste asukoht oleks Tallinn, et seeläbi Eesti rohkem müüa.
Samas on väga oluline, et Riigikogu saadik ei tormaks ise lahendama kohaliku omavalitsuse küsimusi. Isegi, kui Riigikogu saadikul on kohaliku omavalitsuse alas mõtteid ja hoiakuid, siis jääb seadusandliku võimu ülesandeks omavalitsuste tasandil eelkõige järelevalve demokraatia reeglite järgimise osas. Riigikogust vaadates võib kohalikke probleeme lahendada nii ja naa, tähtis on, et seda tehtaks ilma korruptsioonita ja kogukonda kaasates. Parempoolsete üldisem hoiak on see, et ka maksutulude tasandil tuleb rohkem raha ja vastutust viia omavalitsustele.
]]>


Kogemuslugu: miks kaitseb suurpank uut serverikeskust EMP relvade eest?SEB tootearenduse ja tehnoloogia valdkonna juht Andrus Tamm.Foto: Jake Farra
Pangaülekannet tehes või kaardiga makstes me ei mõtle, millised süsteemid ja seadmed seda võimaldavad. Finantssektori digitaliseeritus on muutunud iseenesestmõistetavaks. Tõtt-öelda paneme seda ilmselt tähele vaid hetkel, kus see ei tööta – internetipank on maas või kaardimaksed ei toimi. Siis tekib korraks ka mõistmine, kuivõrd me sellest sõltume. Töökindluse vundament on IT-taristu ja lõpuks algab kõik sellest. Seetõttu on IT-taristu rajamisel arvesse võetud täna veel ulme valdkonda kuuluvaid stsenaariume.
Rääkisime Skandinaavia ja Baltikumi ühe suurima panga SEB tootearenduse ja tehnoloogia valdkonna juhi Andrus Tammega, kuidas planeerib ja rajab pank oma IT-taristut, miks on vaja kaitsta ennast elektromagnetimpulssrelvade vastu, kuidas on serveriparki poole võrra vähendatud, kuidas kolida seadmeid ilma teenuste katkestusteta ning IT-maailmast laiemalt.
Kuidas on ajas kasvanud IT roll finantssektoris? Kas ja kuidas erineb see areng teistest sektoritest?
Tehnoloogia võimaluste poolest erinevusi ei ole. Kui lisame siia teise kihi, riskihalduse ja regulatiivsed meetmed, siis see on täiesti teine maailm. Finantsvallas on paljud nõuded kohaldatud varem kui teistes valdkondades ning neid jälgitakse märksa terasemalt. Niisamuti on ka probleemide kajastusega. Võtame näiteks pettused ja küberturvalisuse. Ründevektoritest tööstusettevõtetele räägitakse võrdlemisi vähe võrreldes finantssektoriga. Ja see on ka arusaadav, sest panga teenustega puutub vahetult kokku märksa suurem osa ühiskonnast ning rahaliste vahendite turvalisus on oluline kõigile.
Kuidas läheneb pank oma IT-taristu rajamisele, et talle püstitatud kõrgetele ootustele vastata?
Ennekõike lähtume riskidest ning kolmest võtmekomponendist, nagu konfidentsiaalsus, terviklikkus ja käideldavus. Ehk lühidalt peavad kliendi andmed olema kaitstud ja privaatsed, finantsvahendid kontol tehingutele vastavas seisus ning igal ajal kasutatavad. Kindlasti peame silmas ka varasemat kogemust, näiteks talitluspidevuse plaane, ehk mõtleme palju ette, milliste riskide vastu ennast kaitsta.
Kuivõrd on viimase kümnendiga muutunud riskid, milliseid uusi ohte on pinnale kerkinud?
Siin on toimunud palju arenguid. Näiteks ei olnud kümme või enam aastat tagasi kuigi tõenäoline, et keegi ründaks IT-taristut elektromagnetimpulssrelvaga. Toona oli see risk väga väike, nüüd on see aga märksa reaalsem. Lisaks relvadele mõjutavad meid ka looduslikud tegurid, nagu päikesetormid. Seetõttu oli meie erinõue, et viimati kasutusele võetud Greenergy Data Centersi serveriruum oleks selliste rünnakute vastu kaitstud ning eriline kaitsekiht sai ruumi ka paigaldatud.
Kas elektromagnetimpulssrelvadega on teie teada mõnda finantsasutust rünnatud?
Tõenduspõhiselt ei saa ma midagi välja tuua. Samas peame arvestama, et enamus organisatsioone hoiab sedalaadi turvaintsidentide info enda teada.
Kuidas on pangad valmis kriisiolukordadeks? Olgu siis riiklikuks või mingit piirkonda hõlmavaks, nagu näiteks elektrikatkestus?
See oli ka 20 aastat tagasi aktuaalne ja võib-olla isegi rohkem aktuaalne. Elektritoite varustuskindluse puhul mõtleme kindlasti nüüd juba standardsete meetmete peale. Lühiajalisi katkestusi aitavad vältida UPS-id ehk lihtsustatult öeldes akupangad. Neile lisaks on kasutusel diiselgeneraatorid või muu kohapealne elektritootmise võimekus juhuks, kui katkestused kujunevad pikemaks.
Elektriga varustatus on meil pidevalt fookuses ning pöörame aastas korduvalt tähelepanu sellele, et oleks piisav kütusevaru generaatoritele, generaatorid käivituks ning ümberlülitused toimuks plaanipäraselt. Vähemalt kvartaalselt ka testime neid. Andmekeskused, mis teenust pakuvad, tegelevad selle valdkonnaga muidugi iseseisvalt.
Millisest loogikast lähtub SEB IT-taristu ülesehitus?
SEB kõige suurem üksus on emariigis Rootsis, aga lisaks oleme maailmas kohal paljudes kohtades. Oleme esindatud nii Euroopas, USA-s kui Aasias, kuid kõikjal IT-taristut ei oma.
Balti üksuste puhul on lähenemine erinev. Selle piirkonna IT-taristut opereeritakse iseseisvalt ning see moodustab ühe terviku – Eesti, Läti, Leedu.
Kas olete iseseisvad ka planeerimises?
Baltikum planeerib iseseisvalt. Ajaloos on meil olnud plaane ühinemiseks grupiga, aga siin peab silmas pidama andmearhitektuuri ja süsteemide keerukust, mis väga suurte süsteemide liitmisel muutub võtmeküsimuseks. Näiteks ei oleks ajaliselt ehk siis kaudselt ka finantsiliselt mõistlik võtta SEB Baltikumi üksust ja panna kuhugi Rootsi süsteemi. Siin tulevad mängu erisused seadusandluses ja teenuste ülesehituses.
Kas ajalooliselt ongi Baltikum olnud SEB jaoks üks tervik?
Ei. Selle tervikuni liikumine võttis meil kaheksa aastat. Meie süsteemid riikides olid erinevad ja põhjused, miks hakkasime ühe süsteemi poole liikuma, üsna praktilised. Balti riikide turud ja toodete ülesehitus olid üsna sarnased. Kui tuli näiteks välja mõni uus nõue või toode, siis pidi seda Eesti, Läti ja Leedu tasemel eraldi käsitlema ning iga riigi IT-tiim muudatuse eraldi arendama ja paigaldama. Samas algne nõue oli üks.
Näiteks võib tuua deebetkaardid. Kui igal riigil on oma deebetkaartide süsteem mitme erineva kaardiga, siis on Baltikumi peale kokku kümneid deebetkaarte, mis oma olemuselt erinevad väga vähe. Baltikumi ühe piirkonnana võttes saaks hakkama aga oluliselt väiksema arvuga, sest puuduks dubleerimine. See säästab oluliselt ressursse.
Kas liikumine IT mõttes iseseisvatelt riikidelt Baltikumi-ülesele süsteemile tähendas ulatuslikku ümberkorraldamist?
10 aastat tagasi oli meil seitse serveriruumi, täna on neid kaks ning lisaks mõned väiksemad üksused, mida mõni teine organisatsioon ilmselt nimetaks samuti serveriruumiks. Meie neile aga samu nõudeid ei kohalda nagu päris serveriruumidele. Väiksemad üksused on olulised talitluspidevuse elemendid, millega tagame, et kui peamised andmekeskused peaks rivist välja minema, siis jääme ikka ellu.
Võttes aga üldise serverite hulga, siis on seal väga suur kokku tõmbumine. Kui kunagi arvasime, et meie üks põhiline andmekeskus jääb kitsaks ning tegime plaane laiendamiseks, siis elu läks hoopis teisiti. Meie praegune virtualiseerimise oskus on niivõrd hea, et võiksime neist ruumidest osa hoopis ära anda. Hetkel arvan, et jätkame ka tulevikus füüsilise masinapargi osas kahanevas trendis.
Seitsme ruumi pealt kahe peale liikudes püsis meie teenuste ja rakenduste hulk sarnasena või on kerges kasvus, kuid servereid on nüüd poole vähem.
Kuidas on selline optimeerimine võimalik?
Paljut saab automatiseerida ja teha tõhusamalt. Üks oluline trend on ka elukaare lõpus olevate varade või süsteemide sulgemine. See on ka üks asi, mis on viimase kümne aasta sees oluliselt paranenud. Me oleme hoolsamad ja jätame vähem digiprügi laiali. Eriti juhul, kui hoidmise põhjendus on, et igaks juhuks. Ei, ei jäta igaks juhuks alles. Andke meile organisatsiooni sees põhjendus ja me anname vastu sellele vastava hinna. Kui põhjendus on nõrk ning nähakse kulu, siis tuleb ka kiiresti otsus, et tegelikult ei olegi vaja alles hoida.
Kõlab igati loogiliselt, et sellisel viisil süsteemi optimeerimine säästab hulga ressursse.
Ma lisaks siia veel, et viimase 10 aastaga on väga drastiliselt muutunud suhtumine keskkonnahoidu ja jätkusuutlikkusse. Ma ise olen viimastel aastatel tõsiselt jälginud näiteks meie energiatarbimist andmekeskustes ja sellega seonduvat energiatõhusust. Siin on oluline kõrvutada energiaefektiivsust riskide maandamisega. Näiteks, me hoiame serveriruumide temperatuuri alati kindlas vahemikus. See eeldab siis omakorda kas kütmist või jahutamist. Me oleme ajas aga muutnud reegleid, mis on sobilik serveriruumi temperatuur. Ühest küljest peab see sobima IT-seadmetele, aga teisalt ei tohiks nõuda liiga palju energiat.
Jätkusuutlikkus ja keskkonnasõbralikkus on väga olulised faktorid ning siin on mul väga hea meel näha, et meil on partner, kes selle nimel pingutab. Näiteks PUE (energia kasutamise efektiivsus – toim.) on siin üks võtmefaktor ja minu jaoks väga oluline.
Baltikumi ainus EN 50600 sertifikaadiga tunnustatud andmekeskus asub Tallinna külje all ning avati 2022. aasta algul. Foto: Tõnu Tunnel
Kui pank kolib oma IT alustaristut ühest andmekeskusest teise, siis teenustes katkestusi ei tohi tekkida. Kuidas sellega viimase kolimise käigus hakkama saite?
Esiteks oleme taristu mõttes dubleeritud. Tegelikkuses isegi rohkem kui kaks korda. Kui teadvustad kaasnevaid riske, siis võid teatud hetkel töötada vaid n-ö ühe komplekti peal ning varu lihtsalt ei ole. Meie seda siiski ei teinud, kuna meil on olemas rohkem kui kaks komplekti.
Kui nüüd vaatame serveriruumi eluiga, siis see on kümme või enam aastat. Samas serveri eluiga on kolm kuni viis aastat ning me hoiame sellest üsna kiivalt kinni. Ehk serveriruumi ja muude IT varade elutsüklit arvestades saame optimeerida ka kolimisega kaasnevaid riske, ajatame tegevusi elutsükliga.
Seega võib öelda, et vajadus seadmeid välja vahetada on süsteemi juba ette sisse ehitatud ning sellest eriolukorda reeglina ei teki?
Just, täpselt.
Kui otsustasite ühe andmekeskuse välja vahetada, siis mille järgi tegite valiku?
Mäletan esimest kohtumist meie majas. Ja see ei ole ainult minu arvamus. Peamiseks Greenergy Data Centersi valimise põhjuseks oli väga kõrge professionaalsus. Kui teised teenusepakkujad hakkasid meie küsimuste peale higistama, et kuidas me nüüd vastame, ning võtsid küsimused koju kaasa, siis GDC-l olid kõik lahendused ette läbi mõeldud. Väga professionaalse mulje jättis. Kogu hankeprotsessis oli see üks võtmekohti.
Kui ma nüüd puhtalt isiklikult võtan, et mis muljet avaldab, siis on selleks sertifikaadid ja nende taotlemisega kaasnev hoolsus. Nii turvasertifikaat ISO 27001 kui ka andmekeskust terviklikult vaatlev EN 50600. Loomulikult on tähtsad ka andmekeskuse tõhusus, töökindlus, dubleeritud tugisüsteemid, energiakindlus ning kaasaegsed turvalahendused. Väga muljetavaldav.
Kuidas pank IT-taristuga seotud riske hindab?
Üldised põhimõtted on pankadel samad ja osalt kirjutab need ette seadusandlus.
Kas see läheb välja lausa RTO ja RPO tasemele? Ehk et kui kiiresti ja millises mahus õnnetuste korral töö taastatakse?
Jah, läheb küll. See tuleneb Eestis ka elutähtsa teenuse osutajale kohaldatavatest nõuetest, et kui kiiresti pead teenuse taastama ja mis tasemele taastama. Samalaadne seadus on olemas ka näiteks Lätis.
Kas pank läheb siit veel edasi ja detailsemaks?
Läheb kindlasti edasi. Kuna tegemist on suure organisatsiooniga, siis on vaja erinevate üksuste head koostööd, et üle erinevate teenuste kõrget taset hoida. Kui näiteks internetipank ei tööta, siis ei piisa, et ülejäänud süsteemid jooksevad laitmatult. Seega on meil oluliselt detailsemad plaanid ja tegevusjuhised. Oma taasteplaane testime regulaarselt. Heaks näiteks on siin varem mainitud diiselgeneraatorid.
Kui räägime serveriruumidest, siis teeme sisemisi talitluskindluse teste. Mängime läbi erinevaid stsenaariume. Näiteks, et üks konkreetne serveriruum on pildilt täiesti väljas ning piiratud ulatuses teeme seda ka reaalselt. Näiteks GDC andmekeskusesse kolimisest tegime testi, kus kolitavad seadmed lülitasime välja ja suunasime koormuse ümber. Kõik toimis. Meie töökindlus on selles osas väga hästi tagatud.
Kuivõrd on süsteemid pangasiseselt eristatud? Kas mõned on ka nii-öelda kriisis ohverdatavad?
Meie süsteemid on klassifitseeritud neljaks. Kõige kõrgem tase tähendab kõrgkäideldavaid teenuseid, mille toimimine on täielikult automatiseeritud. Kui üks pool või mingi osa dubleeritud lahendusest peaks ära kaduma, siis jätkub töö automaatselt ja ilma tõrgeteta. Siin peab arvestama, et kõrgkäideldavus on kallis tegevus ning seetõttu ei ole otstarbekas kõike sellena kategoriseerida. Teised kategooriad on madalamate nõuetega ja nende puhul on määratud, kui kiirelt peab IT süsteemide töö taastama. Mõned neist taastatakse lihtsalt esimesel võimalusel.
Kuidas olete lahendanud varundamise?
Siin on meil selged reeglid, mille järgi käib varukoopiate tegemine ning mis on varukoopia eluiga. Samuti lähtub arhiveerimine oma poliitikast. Siin on elutsükkel arusaadavalt pikem ning nõuded käideldavusele madalamad. Ehk et arhiveeritud materjalist ei pea saama vastust tingimata minutiga, vaid tunniga või päevaga. Laias laastus käib varundamine kolme kategooria järgi: mida hoitakse, kui kaua hoitakse ning kui kiiresti peab ligi pääsema. Loomulikult arvestame andmete hoidmisel ka seadusest tulenevaid kohustusi.
Lõpetuseks, mis on teie hinnangul Greenergy Data Centersi andmekeskuse väärtus siinsele piirkonnale?
Mul on väga hea meel, et leidus kõrgelt motiveeritud meeskond, kes mõistis, et kõrgel tasemel andmekeskus siin piirkonnas on väga vajalik. Muljetavaldav. Kõik varasemad lahendused on olnud tugevate piirangutega. Kõrge töökindlusega kaasaegset andmekeskust võib mõnes mõttes võrrelda kindlustusega. Kui oled rajanud oma tegevuse tugevale IT-vundamendile, siis tuled toime ka ootamatustega ning saad selle võrra rahulikumalt magada.


Venemaa ja Hiina sarjasid läänt väidetava väljapressimise eestMOSKVA, 2. märts, AFP-BNS – Venemaa ja Hiina sarjasid neljapäeval läänt väidetavalt väljapressimise ja ähvarduste kasutamises teiste riikide vastu, teatas Moskva pärast kahe riigi välisministrite kõnelusi G20 kohtumisel.
"Üksmeelselt tõrjuti katseid sekkuda teiste riikide siseasjadesse, suruda väljapressimise ja ähvarduste abil peale ühepoolseid lähenemisi ning olla vastu rahvusvaheliste suhete demokratiseerimisele," märkis Vene välisministeerium pärast jutuajamist G20 kohtumise kuluaarides.
AFP – Baltic News Service


Neivelt: liigume eemale turumajandusest, vabadusest ja ka vastutusestAina enam kammitsevad meie elu konveierilt tulevad regulatsioonid ja riigi igapäevane kasvav sekkumine ettevõtlusesse on tõsiasi. Selle juures on paradoksaalne, et oleme oma elu lasknud üle reguleerida liberaalide juhtimisel, kirjutab Indrek Neivelt Postimehes ilmunud arvamusloos.
Riikide suurem sekkumine turumajandusse on laiem trend ja meie riigijuhtide käed sinna ei ulatu, kuna otsused ja regulatsioonid tehakse Brüsselis, märgib Neivelt, ja lisab, et on meie valik, kas jookseme esirinnas või suhtume sellesse eluterve skepsisega.
Viidates ühele meie iseseisvusliikumise impulsile – IME-le ehk Ise Majandavale Eestile, sõnab Neivelt, et „me tahtsime ISE majandada ja meil oli eneseuhkust nagu korralikul talumehel sada aastat tagasi. Ise hakkamasaamisest oli kantud ka meie algusaastate majanduspoliitika: toetati ainult neid, kes ise hakkama ei saanud."
„Täna oleme nendest põhimõtetest taganenud ja toetame kõiki: nii ettevõtjaid kui ka tavalist keskmist palka saavat kahelapselist peret. Nii elektritarbijat kui ka elektritootjat. Nii trolliga kui ka Teslaga sõitjat. Arusaamatu on, mis mõtet on raha maksudena kokku korjata, et sees siis tagasi jagada," tõdeb Neivelt.
„Tänasel päeval ei ole riigi sekkumine seotud mitte niivõrd maksukoormusega, vaid kõikvõimalike regulatsioonidega, aga ka riigi toetustega. Enamasti tulevad kõik need reeglid Brüsselist  ja tulemus sellest ei muutu, kas me valime vasak- või parempoolsed," osutab Neivelt ja nendib, et kui regulatsioone vastu ei võeta, siis peab riik selle eest trahve maksma.
„Oleme varsti kakskümmend aastat Euroopa Liidu liikmed ja mõelgem, kui palju on selle aja jooksul kõikvõimalikke seadusi ja määrusi juurde toodetud. Ja mis on tulemus? Riik sekkub meie ellu aina rohkem ja rohkem: sa võid ettevõtte asutada poole tunniga või kiiremini, aga mõnes valdkonnas tegutsemiseks taotled siis terve aasta tegutsemislitsentsi. Ja sinu saatus sõltub ametnikest, kellel võib olla sinust kümme korda vähem kogemusi ja teadmisi. Aga nemad otsustavad," juhib Neivelt tähelepanu olukorra absurdsusele.
Neivelt toob näiteks panganduse, kus riik garanteerib pankade hoiused, kontrollib kapitalinõuete kaudu pankade laenupoliitikat, kontrollib ja kinnitab omanikke ja juhte. Lisaks rahapesu tõkestamisega seotud raporteerimine. „Ja selle kõige tulemusena on pangad muutunud poolriiklikeks organisatsioonideks, aga samas ei tee riik midagi, kui pankade kasum on pikemat aega kaks korda suurem, kui see võiks olla ja peaks olema," kritiseerib endine pangajuht praeguseks kujunenud asjade seisu.
„Või toetused ettevõtetele. Riik maksab vaatamata kõrgetele elektrihindadele taastuvenergia tootjatele toetusi. Kuigi loogiline oleks, et toetused oleksid kuni selle hinnani, milleni tootmine kasumlik ei ole. Kui tootmine on kasumlik, ei tohiks keegi toetusi saada. Aga toetusi saadi ka eelmisel aastal rekordiliste elektrihindade korral. Riik ehk meie kõik üheskoos maksime toetusi nii elektri müüjatele kui ka ostjatele. Isegi Soome tarbijaid toetasime 168 miljoni euroga. Absurdne, aga tegelikkus."
„Paradoksaalne on veel see, et oleme oma elu lasknud üle reguleerida liberaalide juhtimisel," osundab Neivelt ja lisab: „Ja justkui kirsiks tordil nimetame seda korda millegipärast liberaaldemokraatiaks."
Toimetas René Allik


Linastub dokumentaalfilm Aafrikas töötanud Eesti jalgpallitreeneristPaidest pärit Reitel töötas parasjagu Soomes noortetreenerina, kui sai pakkumise lennata Aafrikasse Rwandasse, et juhendada kõrgliigas mängivat ja püsimajäämise eest võitlevat profivõistkonda Heroes FC.
„Üdini võõras kultuur, kihlveopettused ja korruptsioon viskavad aga kaikaid kodaratesse. Kuidas jääda pinnale? Koroonapandeemia sunnib Reiteli üle aastate naasma Eestisse, kus hakkab esmakordselt tüürima siinset meistriliiga klubi,“ seisab filmi tutvustuses. „Kas Aafrikas kangelastega saadud kogemused aitavad, kui tõestamissoov ajab kired möllama ja sisemised heitlused on lõpuks kodumaal samad, mis tuhandete kilomeetrite kaugusel?“
Filmi „Tuleviku kangelane“ režissöör ja operaator on kogenud ja tunnustatud dokumentalist Ivar Heinmaa, kelle eelmine film, Ida-Ukrainas sõdinud naisi portreteerinud „Naised rindejoonel“ teenis 2022. aasta Eesti filmi- ja teleauhindadel parima dokumentaalfilmi ja operaatoritöö nominatsiooni.
Vutitreeneri elu ja katsumusi näitava filmi „Tuleviku kangelane“ stsenarist-toimetaja on jalgpalliajakirjanik Kasper Elissaar ning monteerija Risto Pillesson. Filmi pikkus on veidi alla poole tunni.
Värske linateose peategelane ja praegune Tartu JK Welco peatreener Jaanus Reitel rääkis, et nõustus tegijate ettepanekuga kiirelt, kuna soovis näidata, milline on elu Aafrikas. „Mul pole kunagi olnud probleemi sellega, et kardaksin näidata, mis päriselt toimub,“ ütles Reitel. „See on eestlastele iseloomulik hirm, aga õnneks või kahjuks olen päris palju mujal riikides elanud ja suutnud enda eestlaslikku mentaliteeti selles osas muuta.”


Nimeka mängupoe äri sai lõplikult otsa. “Üritame vaadata, kas suudame oma võlgasid katta”Mängupood enam uksi ei avagi.Google
PRO tellijale
Lauamängude müüja Lorieni tegevus on peatunud ja ka viimaseks sissetulekuallikaks olnud e-pood suletud. Kunagine suurinvestor selle äri käekäiku aga enam ei süvene.
Loe ka: Skandaalse ärimehe pood sulges uksed. Ettevõtja süüdistab peaministrit ja skeemitavaid konkurente
Kristiines hipodroomi ristmikul tegutsenud legendaarse mängupoe päevad olid loetud juba sügiseks. Energiakriis pitsitas karmilt, samuti olevat ettevõtte juhi sõnul tegevuse juba ammu võimatuks muutnud ebavõrdne seis võrreldes konkurentidega, kes kõik kliendid ära krabanud.
Viimastel nädalatel vahetas poe veebileht omanikku. Lähiajal läheb enampakkumisele ka Lorieni eestvedaja Veigo Vesmani osalus firmas.
E-pood sulges uksed
Lorien OÜ viimaseks sissetulekuallikaks kujunenud veebipoe domeen Lauamängud.ee enam varasemal kujul ei tööta. Viimaste nädalate jooksul on see läinud 2D6 OÜ omandusse, mis tegeleb samuti lauamängude maaletoomise ja tootmisega.
“Võtsime lihtsalt domeeni üle,” kinnitas 2D6 omanik Aigar Alaveer, märkides, et Lorieni edasises käekäigus nendel mingit rolli pole. Vesmani sõnul ostetigi domeen omal ajal samalt firmalt. “Lauamängud.ee on tagasi asutajate käes, kes selle aastaid tagasi lõid,” võttis ta olukorra kokku.
Endise e-poe lehel on selline kiri. Kuvatõmmis
Nüüd ilutseb lehel kiri, mis suunab pretensioonidega kliendid tagasi Vesmani jutule. Selliseid kliente leidus arvestataval hulgal, nagu ka Ärigeenius sügisel kirjutas. E-poe tegevuse lõpetamine oli juba sel hetkel silmapiiril, samal ajal nägid kliendid vaeva tellimuste kätte ja raha tagasi saamisega. Siiski arvas Vesman toona, et 11 kaebust tarbijakaitsele on pisku 35 000 teenindatud kliendi kõrval.
Tükike Lorienist müügiks
Lisaks sellele saab reede hommikuni registreerida enampakkumisele, kus läheb müügiks Veigo Vesmani 25-protsendine osalus OÜ Lorienis. Selle alghinnaks on täitur pannud 18 750 eurot. Millest hind kujuneb, pole selge. Ettevõte on nähtavates raskustes.
Eelmise aasta teisest poolest saati nende hingekirjas enam ühtegi töötajat ei ole ning ka käive langes poe sulgedes nulli lähedale. Samas on maksuvõlg kasvanud 22 000 euroni. Viimase majandusaasta aruande järgi, mis kirjeldab 2020. aastat, jäi ettevõtte omakapitalist järgi mõni tuhat eurot. Kohustused ulatusid juba toona 70 000 euroni.
Lauamängude äri on võimatu?
Kommentaaris Ärigeeniusele kinnitas Vesman, et ettevõte jääb alles. “Lorieni tegevus ei ole läbi, üritame ära klaarida ja vaadata, kas suudame oma võlgasid katta,” sõnas ta. Füüsilise poe avamine ka kaugemas tulevikus on mehe sõnul sisuliselt välistatud, sest hipodroomi poe ruumid rentis omanik juba uutele üürnikele välja. Vesman tõdes aga ka, et lauamängude müügiga edasi tegelemine on äärmiselt ebatõenäoline.
Sellel alal äri ajada olevat siinmail lihtsalt võimatu. “Eestis ei ole võimalik tegeleda selle alaga, kuni on ettevõtteid, kes saavad tegutseda ilma, et ükski reegel kehtiks,” torkas ta konkurentide suunal. Sellest rääkis mees juba sügisel, väites, et konkurendid skeemitavad tööjõumaksudega. Nüüd lisas ta süüdistuse, et konkurentidel õnnestuvat kaupa müüa käibemaksuta. “Kuidas on võimalik ausat äri edasi ajada?”
Suuromanik distantseerus
Kui Vesmani osalus ka kaubaks läheb, jääb 75 protsenti Lorienist praeguse seisuga suuromaniku Tanel Paavo omandisse. Mis ettevõtte tegevusest edasi saab, oskas tema veel vähem kommenteerida. Paavo on enda sõnul puhtalt investor ning Lorieni tegevusel ta silma peal ei hoia.
“Kunagi ma sinna investeerisin. Mis seal toimub, selle kohta puudub info,” sõnas ärimees ja tõdes, et on viimase aja turbulentsidest küll midagi kuulnud, kuid pole täpsemalt olukorda jälginud. “Isegi ei tea, kas ta on mulle kasumit tootnud või mitte.”
Paavole hakkas juba aastake peale enamusosaluse ostu paistma, et investeeringuotsus oli pigem kehvapoolne. “Ma arvan, et seda raha ma ei näe, võib-olla toona räägiti lihtsalt ilusaid jutte.”


Pangatöötajaks kehastunud kelm võeti vahi allaPolitsei pidas veebruari algul kinni 32-aastase mehe, keda kahtlustatakse kelmuses: kahtlustuse kohaselt osales mees episoodis, kus inimesel paluti telleri «kontrollimiseks» oma kontolt suur summa välja võtta. Kelmuses kahtlustatavana kinni peetud mees osales kahtlustuse kohasel ühes episoodis, kus inimesega võtab ühendust väidetav Eesti Panga või mõne muu sarnase ametiasutuse töötaja. Inimesele väidetakse telefonikõnes, et käimas on salaoperatsioon ebausaldusväärse pangatöötaja kontrollimiseks, milles vajatakse tema abi. Seejärel palutakse inimesel oma pangakontolt välja võtta raha, mis tuleb viia väidetava kontaktisiku kätte, kes omakorda viib selle raha panka. Selliselt kontrollitakse väidetavalt ebausaldusväärse telleri käitumist.Põhja prefektuuri raskete kuritegude talituse juhi Vjatšeslavi Milenini sõnul levib hetkel massiliselt kõiki pettuseid. «Aasta algusest on sagenenud ka juhtumid, kus inimesi kaasatakse väidetavatesse salaoperatsioonidesse, millega püütakse välja selgitada ebausaldusväärsed pangatöötajad. Sel ettekäändel püüavad kelmid aga hoopis inimestelt raha välja petta. Politseile teadaolevat on toimunud kuus sellist juhtumit, milles viiel juhul kaotasid inimesed kelmidele ka oma raha. Nende kogukahju on ligi 93 000 tuhat eurot. Tegemist on kelmidega ja finantsasutused ega ka teised ettevõtted oma töötajate usaldusväärsust taoliselt ei kontrolli,» rõhutas politseinik.«Konkreetse kelmi kohta saime infot Swedbankilt, kui teller märkas, et nende klient soovib võtta välja suure summa raha. Teller uuris, mida klient nii suure summa rahaga plaanib teha, mille peale klient vastas, et osaleb salaoperatsioonis. Vestlust kuulis pealt ka teine klient, kes kinnitas samuti, et ka teda on kaastaud samasse operatsiooni. Swedbanki kaks tellerit teavitasid sellest oma ülemusi, kes omakorda edastas selle info kiiresti meile. Tänu panga töötajate kiirele tegutsemisele saime kelmi kinni pidada,» täpsustas Milenin.Mees võeti vahi alla

Põhja ringkonnaprokuratuuri prokurör Anneli Masing taotles kahtlusaluse vahistamist, kuna oli alust arvata, et kahtlustatav võib kuritegude toimepanemist jätkata ning hoiduda kõrvale kriminaalmenetlusest. «Selliste kelmuste puhul helistab väidetav panga esindaja sageli välismaiselt numbrilt ning räägib vene või inglise keeles, mida võiks pidada juba ohu märgiks. Samuti tuleks inimestel pidada meeles, et päris pangatöötaja ei küsi kliendile helistades tema PIN koode ega palu oma kontodega tehinguid teha ning ammugi ei korralda selliseid sularaha väljavõtmist nõudvaid «salaoperatsioone»,» tuletas prokurör meelde.


Politsei tabas pangast raha välja võtta üritanud kelmiTALLINN, 2. märts, BNS – Politsei pidas 9. veebruaril Tallinnas kinni kelmuses kahtlustatava 32-aastase mehe, kes üritas Swedbankist välja võtta suurt rahasummat.
Kelmuses kahtlustatavana kinni peetud mees osales kahtlustuse kohasel ühes episoodis, kus inimesega võtab ühendust väidetav Eesti Panga või mõne muu sarnase ametiasutuse töötaja, teatas BNS-ile politsei- ja piirivalveameti pressiesindaja.
Inimesele väidetakse telefonikõnes, et käimas on salaoperatsioon ebausaldusväärse pangatöötaja kontrollimiseks, milles vajatakse tema abi. Seejärel palutakse inimesel oma pangakontolt välja võtta raha, mis tuleb viia väidetava kontaktisiku kätte, kes omakorda viib selle raha panka. Selliselt kontrollitakse väidetavalt ebausaldusväärse telleri käitumist.
Põhja prefektuuri raskete kuritegude talituse juhi Vjatšeslavi Milenini sõnul sai politsei konkreetse kelmi kohta infot Swedbankilt, kui teller märkas, et nende klient soovib võtta välja suure summa raha. "Teller uuris, mida klient nii suure summa rahaga plaanib teha, mille peale klient vastas, et osaleb salaoperatsioonis. Vestlust kuulis pealt ka teine klient, kes kinnitas samuti, et ka teda on kaastaud samasse operatsiooni. Swedbanki kaks tellerit teavitasid sellest oma ülemusi, kes omakorda edastas selle info kiiresti meile. Tänu panga töötajate kiirele tegutsemisele saime kelmi kinni pidada,“ ütles Milenin.
Põhja ringkonnaprokuratuuri prokurör Anneli Masing taotles kahtlusaluse vahistamist, kuna oli alust arvata, et kahtlustatav võib kuritegude toimepanemist jätkata ning hoiduda kõrvale kriminaalmenetlusest. „Selliste kelmuste puhul helistab väidetav panga esindaja sageli välismaiselt numbrilt ning räägib vene või inglise keeles, mida võiks pidada juba ohu märgiks. Samuti tuleks inimestel pidada meeles, et päris pangatöötaja ei küsi kliendile helistades tema PIN koode ega palu oma kontodega tehinguid teha ning ammugi ei korralda selliseid sularaha väljavõtmist nõudvaid „salaoperatsioone“, ütles prokurör Masing.
Vjatšeslav Milenini sõnul levib praegu massiliselt kõiki pettuseid. „Aasta algusest on sagenenud ka juhtumid, kus inimesi kaasatakse väidetavatesse salaoperatsioonidesse, millega püütakse välja selgitada ebausaldusväärsed pangatöötajad. Sel ettekäändel püüavad kelmid aga hoopis inimestelt raha välja petta. Politseile teadaolevat on toimunud kuus sellist juhtumit, milles viiel juhul kaotasid inimesed kelmidele ka oma raha. Nende kogukahju on ligi 93 000 eurot. Tegemist on kelmidega ja finantsasutused ega ka teised ettevõtted oma töötajate usaldusväärsust taoliselt ei kontrolli,“ rõhutab politseinik.
Tallinna toimetus, +372 610 8814, sise@bns.ee
Baltic News Service


Tallinnas peeti kinni kelmuses kahtlustatav meesPolitsei pidas 9. veebruaril kinni 32aastase mehe, keda kahtlustatakse kelmuses. Prokuratuur taotles mehe kaheks kuuks vahi alla võtmist, mille Harju maakohus kinnitas.
Põhja prefektuuri raskete kuritegude talituse juhi Vjatšeslavi Milenini sõnul levib hetkel massiliselt igat sorti pettuseid. „Aasta algusest on sagenenud ka juhtumid, kus inimesi kaasatakse väidetavatesse salaoperatsioonidesse, millega püütakse välja selgitada ebausaldusväärsed pangatöötajad. Sel ettekäändel püüavad kelmid aga hoopis inimestelt raha välja petta. Politseile teadaolevat on toimunud kuus sellist juhtumit, milles viiel juhul kaotasid inimesed kelmidele ka oma raha. Nende kogukahju on ligi 93 000 tuhat eurot. Tegemist on kelmidega ja finantsasutused ega ka teised ettevõtted oma töötajate usaldusväärsust taoliselt ei kontrolli,“ rõhutab politseinik.
Kelmuses kahtlustatavana kinni peetud mees osales kahtlustuse kohasel ühes episoodis, kus inimesega võtab ühendust väidetav Eesti Panga või mõne muu sarnase ametiasutuse töötaja. Inimesele väidetakse telefonikõnes, et käimas on salaoperatsioon ebausaldusväärse pangatöötaja kontrollimiseks, milles vajatakse tema abi. Seejärel palutakse inimesel oma pangakontolt välja võtta raha, mis tuleb viia väidetava kontaktisiku kätte, kes omakorda viib selle raha panka. Selliselt kontrollitakse väidetavalt ebausaldusväärse telleri käitumist.
„Konkreetse kelmi kohta saime infot Swedbankilt, kui teller märkas, et nende klient soovib võtta välja suure summa raha. Teller uuris, mida klient nii suure summa rahaga plaanib teha, mille peale klient vastas, et osaleb salaoperatsioonis. Vestlust kuulis pealt ka teine klient, kes kinnitas samuti, et ka teda on kaastaud samasse operatsiooni. Swedbanki kaks tellerit teavitasid sellest oma ülemusi, kes omakorda edastas selle info kiiresti meile. Tänu panga töötajate kiirele tegutsemisele saime kelmi kinni pidada,“ kirjeldas Milenin.
Põhja Ringkonnaprokuratuuri prokurör Anneli Masing taotles kahtlusaluse vahistamist, kuna oli alust arvata, et kahtlustatav võib kuritegude toimepanemist jätkata ning hoiduda kõrvale kriminaalmenetlusest. „Selliste kelmuste puhul helistab väidetav panga esindaja sageli välismaiselt numbrilt ning räägib vene või inglise keeles, mida võiks pidada juba ohu märgiks. Samuti tuleks inimestel pidada meeles, et päris pangatöötaja ei küsi kliendile helistades tema PIN koode ega palu oma kontodega tehinguid teha ning ammugi ei korralda selliseid sularaha väljavõtmist nõudvaid „salaoperatsioone“, lisas prokurör Masing.


Läänt süüdistava Lavrovi sõnul ei tule G20 ühisavaldustNEW DELHI, 2. märts, AFP-BNS – Venemaa välisminister Sergei Lavrov ütles neljapäeval, et tööstusriikide ühenduse G20 kõnelustel ei koostata ühisavaldust, selle asemel teeb India kokkuvõtte.
"Deklaratsioon blokeeriti ja arutelu tulemust kirjeldatakse kokkuvõttes, millest räägib eesistujamaa India," ütles Lavrov ajakirjanikele tõlgi vahendusel pärast kõnelusi New Delhis.
Neljapäeval peetud tippkohtumise keskne teema oli sõda Ukrainas.
Arutelud ühisavalduse üle lagunesid koost mitmes küsimuses, sealhulgas Venemaa nõudmise osas alustada juurdlust Nord Streami naftajuhtme saboteerimise asjus, ütles Lavrov.
Venemaa ja lääneriigid süüdistavad teineteist septembris aset leidnud plahvatuste eest Läänemerel.
Seni pole Rootsi, Taani ja Saksa võimud esitanud süüdistusi ühelegi riigile ega ühendusele.
"Me räägime kommetest. Noh, meie Lääne kolleegidele on üsna halvad kombed külge tulnud," ütles Lavrov pärast kõnelusi. "Nad ei mõtle enam diplomaatiast, praegu tegelevad nad väljapressimise ja kõigi teiste ähvardamisega."
AFP – Baltic News Service


Tallinnas peeti kinni kelmuses kahtlustatav mees, kes inimesi „salaoperatsioonis“ osalema meelitasPolitsei pidas 9. veebruaril kinni 32-aastase mehe, keda kahtlustatakse kelmuses. Prokuratuur taotles mehe kaheks kuuks vahi alla võtmist, mille Harju maakohus kinnitas.
Põhja prefektuuri raskete kuritegude talituse juhi Vjatšeslavi Milenini sõnul levib hetkel massiliselt kõiki pettuseid. „Aasta algusest on sagenenud ka juhtumid, kus inimesi kaasatakse väidetavatesse salaoperatsioonidesse, millega püütakse välja selgitada ebausaldusväärsed pangatöötajad. Sel ettekäändel püüavad kelmid aga hoopis inimestelt raha välja petta. Politseile teadaolevat on toimunud kuus sellist juhtumit, milles viiel juhul kaotasid inimesed kelmidele ka oma raha. Nende kogukahju on ligi 93 000 tuhat eurot. Tegemist on kelmidega ja finantsasutused ega ka teised ettevõtted oma töötajate usaldusväärsust taoliselt ei kontrolli,“ rõhutab politseinik.
Kelmuses kahtlustatavana kinni peetud mees osales kahtlustuse kohasel ühes episoodis, kus inimesega võtab ühendust väidetav Eesti Panga või mõne muu sarnase ametiasutuse töötaja. Inimesele väidetakse telefonikõnes, et käimas on salaoperatsioon ebausaldusväärse pangatöötaja kontrollimiseks, milles vajatakse tema abi. Seejärel palutakse inimesel oma pangakontolt välja võtta raha, mis tuleb viia väidetava kontaktisiku kätte, kes omakorda viib selle raha panka. Selliselt kontrollitakse väidetavalt ebausaldusväärse telleri käitumist.
„Konkreetse kelmi kohta saime infot Swedbankilt, kui teller märkas, et nende klient soovib võtta välja suure summa raha. Teller uuris, mida klient nii suure summa rahaga plaanib teha, mille peale klient vastas, et osaleb salaoperatsioonis. Vestlust kuulis pealt ka teine klient, kes kinnitas samuti, et ka teda on kaastaud samasse operatsiooni. Swedbanki kaks tellerit teavitasid sellest oma ülemusi, kes omakorda edastas selle info kiiresti meile. Tänu panga töötajate kiirele tegutsemisele saime kelmi kinni pidada,“ kirjeldas Milenin.
Põhja Ringkonnaprokuratuuri prokurör Anneli Masing taotles kahtlusaluse vahistamist, kuna oli alust arvata, et kahtlustatav võib kuritegude toimepanemist jätkata ning hoiduda kõrvale kriminaalmenetlusest. „Selliste kelmuste puhul helistab väidetav panga esindaja sageli välismaiselt numbrilt ning räägib vene või inglise keeles, mida võiks pidada juba ohu märgiks. Samuti tuleks inimestel pidada meeles, et päris pangatöötaja ei küsi kliendile helistades tema PIN koode ega palu oma kontodega tehinguid teha ning ammugi ei korralda selliseid sularaha väljavõtmist nõudvaid „salaoperatsioone“, lisas prokurör Masing.


Norstati viimane küsitlus: EKRE on Reformierakonnast mööda läinudKuigi Ühiskonnauuringute Instituudi (ÜI) tellitud ja Norstati tehtud värske küsitlus näitab viimase nelja nädala tulemusena, et Reformierakond endiselt juhib EKRE ees, siis praeguseks on Postimehe arvutuse järgi viimase nädala arvestuses EKRE Reformierakonnast mööda läinud.Nelja nädala koondtulemusetest lähtuvalt on võimalik enam-vähem täpsusega välja arvutada ka viimase küsitlusnädala (21.–27. veebruar) tulemused.
Postimees tegi arvutuse ja selle järgi on eelmise nädala seis järgmine:

	EKRE 25,2 protsenti
	Reformierakond 24,8 protsenti
	Keskerakond 19 protsenti
	Eesti 200 9,5 protsenti
	Isamaa 8,8 protsenti
	Sotsiaaldemokraadid 8,6 protsenti
	Parempoolsed 1,7 protsenti
	Rohelised 0,8 protsenti

Tõsi, ühe nädala tulemused ei ole kunagi nii täpsed, kui nelja nädala koondtulemused, aga mingit trendi see näitab. Ja statistikutele, kes loevad, siis jah, iga nädala kaal ei ole võrdne, seega on ka Postimehe arvutus teatav lihtsustus, kuid vähemalt selle küsitluse järgi paistab suund, et EKRE on Reformierakonna kinni võtnud.
Kuid metodoloogilisi nüansse kõrvale jättes kinnitavad ka viimase nädala andmed paari suuremat trendi, mida ÜI/Norstati andmed juba pikemat aega näidanud. Reformierakonna toetus on alates aasta algusest pidevalt allapoole tiksunud. Ja EKRE, mis tundus jaanuaris olevat teatavas augus, on veebruari jooksul suutnud toetuse uuesti tõusule pöörata. Tulemuseks ongi see, et EKRE on pidevalt Reformierakonnale lähenenud ja teiselt poolt suutnud kasvatada vahet kolmandal kohal oleva Keskerakonnaga.
Mis on nende liikumiste põhjused, on hoopis keeruline selgitada ja jäävad rohkem spekulatsioonide valda. Miks Reformierakond langeb? Ei ole olnud ühtegi skandaali, korruptsioonijama ega nähtavat kampaaniaviga. Muidugi, paari kuu tagune 33–34-protsendine toetus Reformierakonnale oli ajalugu vaadates ebanormaalselt kõrge ja seetõttu mingi langus oodatav, aga ikkagi nii pikalt ja palju?
Sama ebaselge on EKRE tõus. Tõusuperioodi on jäänud Martin Helme konflikt kaitseväe juhataja Martin Heremiga. Samuti on sellesse ajavahemikku jäänud Prigožini-Wagneri skandaal, aga vähemalt ÜI/Norstati küsitluste järgi pole sellel EKRE reitingule negatiivset mõju olnud.
Kui võtta aluseks ülalviidatud Postimehe arvutus parteide viimase nädala toetuse kohta, tuleks riigikogu kohtade jaotus umbes selline: Reformierakond 28 kohta, EKRE 28 kohta, Keskerakond 20 kohta, Eesti 200 9 kohta, Isamaa 8 kohta, sotsid 8 kohta. Koalitsioonivariante on mitmeid ja kõik variandid on suhteliselt napi ülekaaluga. Kaalukeele roll langeb Keskerakonna kätte.


Nikolai Ossipenko jääb veel kaheks kuuks vahi alla   Viru maakohus rahuldas neljapäeval Viru ringkonnaprokuratuuri ringkonnaprokurör Alan Rüütli taotluse, et pikendada kriminaalasjas kahtlustatava Nikolai Ossipenko vahi all pidamise tähtaega.   3. novembril vahi alla võetud Nikolai Ossipenko vahi all pidamise tähtaega pikendas kogus eelmise aasta 28. detsembril kahe kuu võrra ehk kuni järgmise aasta 3. märtsini. 2. märtsil rahuldas kohus taas prokurtöri taotluse, mis tähendab, et Ossipenko jääb vahi alla 3. maini. Prokuratuuri teatel ei ole määrus määruskaebe korras edasikaevatav (alus KrMS § 385 lg 5 ja § 136). Korruptsioonis on kahtlustuse saanud kokku 17 inimest, neist ainsana on vahi alla võetud Nikolai Ossipenko. Prokuratuuri sõnul on kriminaalmenetluse sisuks erinevad kuriteod, millest osa puudutab altkäemaksu andmist, võtmist või vahendamist, osa mõjuvõimuga kauplemist ning osa riigihangete nõuete rikkumist või dokumentide võltsimist.


Norstati viimane küsitlus: EKRE on Reformierakonnast mööda läinudTALLINN, 2. märts, BNS – Kuigi Ühiskonnauuringute Instituudi (ÜI) tellitud ja Norstati tehtud värske küsitlus näitab viimase nelja nädala tulemusena, et Reformierakond endiselt juhib EKRE ees, siis praeguseks on Postimehe arvutuse järgi viimase nädala arvestuses EKRE Reformierakonnast mööda läinud.
Nelja nädala koondtulemusetest lähtuvalt on võimalik enam-vähem täpsusega välja arvutada ka viimase küsitlusnädala (21.–27. veebruar) tulemused.
Postimees tegi arvutuse ja selle järgi on eelmise nädala seis järgmine: EKRE 25,2 protsenti, Reformierakond 24,8 protsenti, Keskerakond 19 protsenti, Eesti 200 9,5 protsenti, Isamaa 8,8 protsenti, Sotsiaaldemokraadid 8,6 protsenti, Parempoolsed 1,7 protsenti, Rohelised 0,8 protsenti.
Tõsi, ühe nädala tulemused ei ole kunagi nii täpsed, kui nelja nädala koondtulemused, aga mingit trendi see näitab. Ja statistikutele, kes loevad, siis jah, iga nädala kaal ei ole võrdne, seega on ka Postimehe arvutus teatav lihtsustus, kuid vähemalt selle küsitluse järgi paistab suund, et EKRE on Reformierakonna kinni võtnud.
Kuid metodoloogilisi nüansse kõrvale jättes kinnitavad ka viimase nädala andmed paari suuremat trendi, mida ÜI/Norstati andmed juba pikemat aega näidanud.
Reformierakonna toetus on alates aasta algusest pidevalt allapoole tiksunud. Ja EKRE, mis tundus jaanuaris olevat teatavas augus, on veebruari jooksul suutnud toetuse uuesti tõusule pöörata. Tulemuseks ongi see, et EKRE on pidevalt Reformierakonnale lähenenud ja teiselt poolt suutnud kasvatada vahet kolmandal kohal oleva Keskerakonnaga.
Mis on nende liikumiste põhjused, on hoopis keeruline selgitada ja jäävad rohkem spekulatsioonide valda. Miks Reformierakond langeb? Ei ole olnud ühtegi skandaali, korruptsioonijama ega nähtavat kampaaniaviga. Muidugi, paari kuu tagune 33–34-protsendine toetus Reformierakonnale oli ajalugu vaadates ebanormaalselt kõrge ja seetõttu mingi langus oodatav, aga ikkagi nii pikalt ja palju?
Sama ebaselge on EKRE tõus. Tõusuperioodi on jäänud Martin Helme konflikt kaitseväe juhataja Martin Heremiga. Samuti on sellesse ajavahemikku jäänud Prigožini-Wagneri skandaal, aga vähemalt ÜI/Norstati küsitluste järgi pole sellel EKRE reitingule negatiivset mõju olnud.
Kui võtta aluseks ülalviidatud Postimehe arvutus parteide viimase nädala toetuse kohta, tuleks riigikogu kohtade jaotus umbes selline: Reformierakond 28 kohta, EKRE 28 kohta, Keskerakond 20 kohta, Eesti 200 9 kohta, Isamaa 8 kohta, sotsid 8 kohta.
Koalitsioonivariante on mitmeid ja kõik variandid on suhteliselt napi ülekaaluga. Kaalukeele roll langeb Keskerakonna kätte.
Tallinna toimetus, +372 610 8852, sise@bns.ee
Baltic News Service


Peeter Ernits viitas, et Aivar Kokk ostab hääli. Kokk: vale ja laim. Võtan ühendust advokaadigaIsamaa liikme Aivar Koka sõnul pole ta kunagi kellelegi hääle eest raha pakkunud ning näeb Peeter Ernitsa (EKRE) postitust pahatahtliku valimiskampaania osana.
Kolmapäeva õhtul kirjeldas riigikogulane Peeter Ernits (EKRE) ühismeedias, kuidas kohtus valimiskampaaniat tehes prouaga, kellele Isamaa liige Aivar Kokk olevat väidetavalt proua hääle saamiseks 10 eurot andnud.
Delfi küsimusele, kas Ernits on väidetavast kuriteost ka politseid teavitanud, vastas saadik eitavalt. „Kampaania lõpp, iga minut on arvel, ei ole leidnud seda aega ja mõtet,“ sõnas Ernits. Ernitsa sõnul osales vestluses lisaks temale ja prouale ka tema assistent, kes saab kuuldut vajadusel kinnitada.
„Minult on ka korduvalt küsitud, kas „notti“ ei saagi,“ väitis Ernits Delfiga suheldes. Ernits viitas, et on teistestki laadsetest juhtumitest kuulnud.
„Vale ja laim,“ ütles Aivar Kokk Delfi kõne peale kohe. Kokk kirjeldas, et on üritanud Ernitsat eilsest kätte saada nii sotsiaalmeedias kui ka telefonile helistades ning sõnumeid kirjutades, kuid pole kaasriigikogulast seni tabanud.
„Üritan praegu oma advokaati kätte saada, kuid ta on kohtus,“ rääkis Kokk. „Olen 1989. aastast valimistel osalenud ja ma ei ole elu sees, mitte kunagi pakkunud hääletamise eest raha.“
Kokk lisas, et ainus kingitus, mida tema jagab, on omanimeline kokaraamat.
„Kuulujutud on huvitavad asjad, mis tulevad millegipärast alati enne valimisi välja,“ lisas Kokk. „Kui keegi tegi Ernitsaga nalja, tegi ta halba nalja.“
Nii Aivar Kokk (Isamaa) kui ka Peeter Ernits (EKRE) kandideerivad tänavu Jõgeva- ja Tartumaa valimisringkonnas.
Politsei: postitus sotsiaalmeedias ei aita juhtumit ennast lahendada
PPA pressiesindaja Leana Loide sõnul kontrollivad nad kõiki selliseid vihjeid, ka seda konkreetset. „Võtsime postitajaga ühendust, et asjaolusid selgitada,“ rääkis Loide. „Praeguse vähese info pinnalt järeldusi teha ei saa ega öelda, kas tegemist võib olla rikkumisega.“
PPA politseikapten Maarja Punak tõdes, et paraku näeb politsei, kuidas valimiste ajal kasutatakse sotsiaalmeediat ära ka võimuvõitluses. „Tasub meeles pidada, et postitus sotsiaalmeedias ei aita juhtumit ennast lahendada. Võimalikud häälte ostmisega seotud juhtumid on aegkriitilised ja nendest tuleb esimesel võimalusel politseile teada anda, et saaksime infot kontrollida ja vajadusel sekkuda,“ rääkis Punak.
„Varasematest aastatest on näiteid, kus kaebused võimaliku valimispettuse kohta jõuavad politseini alles pärast valimisi. Hiljem on selliseid tegusid väga keeruline kontrollida ja tõendada,“ lisas ta.
Politsei küll jälgib sotsiaalmeediat, et leida viiteid võimalikule pettusele, kuid valimistega tõttu on postitusi palju ning mõni infokild võib jääda märkamatuks. „Seetõttu tuleb kindlasti sellest politseid otse teavitada,“ kordas Punak.
„Samuti tuleb olla allikakriitiline: veebipolitseinikeni on jõudnud mitmeid postitusi, kus inimesed teevad valimiste teemal nalja või postitavad valesid väiteid. Info tarbija peab seetõttu olema tähelepanelik ning kahtluse korral soovitame fakte kontrollida ametlikest kanalitest või pöörduda otse politsei ja valimisteenistuse poole,“ lõpetas ta.


Luubi all: erakondade varjatud rahastamise taak püsib, sahkermahker käibIsamaa juhtpoliitiku Urmas Reinsalu eelmise valimiskampaaniaga juhtunu näitab, et varjatud rahastamine käib parteides edasi.
„Raha on kogu aeg vähe ja nulltolerantsi musta raha suhtes erakondades siiamaani väga ei ole,“ kommenteeris ajakirjanik Koit Brinkmann juhtumit, kuidas Tõnis Palts varjatult Urmas Reinsalu kampaaniat rahastas.


Norstati viimane küsitlus: EKRE on Reformierakonnast mööda läinudValimised. Foto: Malle-Liisa Raigla
Kuigi Ühiskonnauuringute Instituudi (ÜI) tellitud ja Norstati tehtud värske küsitlus näitab viimase nelja nädala tulemusena, et Reformierakond endiselt juhib EKRE ees, siis praeguseks on Postimehe arvutuse järgi viimase nädala arvestuses EKRE Reformierakonnast mööda läinud.
Nelja nädala koondtulemusetest lähtuvalt on võimalik enam-vähem täpsusega välja arvutada ka viimase küsitlusnädala (21.–27. veebruar) tulemused.
Postimees tegi arvutuse ja selle järgi on eelmise nädala seis järgmine: EKRE 25,2 protsenti, Reformierakond 24,8 protsenti, Keskerakond 19 protsenti, Eesti 200 9,5 protsenti, Isamaa 8,8 protsenti, Sotsiaaldemokraadid 8,6 protsenti, Parempoolsed 1,7 protsenti, Rohelised 0,8 protsenti.
Tõsi, ühe nädala tulemused ei ole kunagi nii täpsed, kui nelja nädala koondtulemused, aga mingit trendi see näitab. Ja statistikutele, kes loevad, siis jah, iga nädala kaal ei ole võrdne, seega on ka Postimehe arvutus teatav lihtsustus, kuid vähemalt selle küsitluse järgi paistab suund, et EKRE on Reformierakonna kinni võtnud.
Kuid metodoloogilisi nüansse kõrvale jättes kinnitavad ka viimase nädala andmed paari suuremat trendi, mida ÜI/Norstati andmed juba pikemat aega näidanud.
Reformierakonna toetus on alates aasta algusest pidevalt allapoole tiksunud. Ja EKRE, mis tundus jaanuaris olevat teatavas augus, on veebruari jooksul suutnud toetuse uuesti tõusule pöörata. Tulemuseks ongi see, et EKRE on pidevalt Reformierakonnale lähenenud ja teiselt poolt suutnud kasvatada vahet kolmandal kohal oleva Keskerakonnaga.
Mis on nende liikumiste põhjused, on hoopis keeruline selgitada ja jäävad rohkem spekulatsioonide valda. Miks Reformierakond langeb? Ei ole olnud ühtegi skandaali, korruptsioonijama ega nähtavat kampaaniaviga. Muidugi, paari kuu tagune 33–34-protsendine toetus Reformierakonnale oli ajalugu vaadates ebanormaalselt kõrge ja seetõttu mingi langus oodatav, aga ikkagi nii pikalt ja palju?
Sama ebaselge on EKRE tõus. Tõusuperioodi on jäänud Martin Helme konflikt kaitseväe juhataja Martin Heremiga. Samuti on sellesse ajavahemikku jäänud Prigožini-Wagneri skandaal, aga vähemalt ÜI/Norstati küsitluste järgi pole sellel EKRE reitingule negatiivset mõju olnud.
Kui võtta aluseks ülalviidatud Postimehe arvutus parteide viimase nädala toetuse kohta, tuleks riigikogu kohtade jaotus umbes selline: Reformierakond 28 kohta, EKRE 28 kohta, Keskerakond 20 kohta, Eesti 200 9 kohta, Isamaa 8 kohta, sotsid 8 kohta.
Koalitsioonivariante on mitmeid ja kõik variandid on suhteliselt napi ülekaaluga. Kaalukeele roll langeb Keskerakonna kätte.


Palle Kõlar: „Miks ma ei taha tuuleparke?“Täpsem pealkiri oleks isegi – tuuletööstust. Kirjutan sellel teemal, sest tegu on hiidlastele, saarlastele ja läänlastele väga olulise teemaga. Tuuleparkide jutt algas rohkem kui 10 aastat tagasi ning me kõik oleme kursis, et neid on tahetud teha ja tahetakse tänaseni. Aja jooksul on toimunud jagunemine, kus osad on vastased, osad on erapooletud ning on ka tekkinud osad pooldajad.
Sellele kirjutisele oponeerijad on reeglina kas tuuletööstuse palgal, töösturite poolt toetatud, olnud nende poolt toetatud või loodavad sellisele toetusele edaspidi. See ei pea olema alati rahaline toetus, võib olla ka mõni muu hüve ja sageli vägagi osavalt maskeeritud kasu (nn. õppereis, sponsoreerimine, osakud, töökohad, positsioon jms).
Minult on korduvalt küsitud: „Palle, kas sul on keskkonnast ükskõik, et sa ei poolda tuuleenergeetikat? Ja mu vastus on alati kõlanud: „Ei, aga hiigeltuulepargid Läänemeres ei ole see, mida Eesti vajab ning samuti ei ole tegu keskkonna säästmisega.
Lisaks kommenteerin alati juurde, et tegu on juhitamatu energiaallikaga, millel on meeletud ehituskulud ja mille jaoks on vaja ehitada mitte ainult uus ja väga kallis võrk, vaid ka kompensatsiooniressursid, mis on taas fossiilsed. Akud, hüdropumpjaamad jms pole teatavasti tootmine vaid kõigest salvestamine, kusjuures väga kallis ja lühiajaline. Võrgu maksumus on 15+ miljardit eurot. See on samas suurusjärgus meie riigi 1 aasta eelarvega. Uue võrgu plaanime ehitada aastaks 2030, ehk siis iga aasta peame selleks kulutama 2+ miljardit, mis tuleb meie kõigi taskutest. Viimaste trendide kohaselt planeeritakse kogu toodetud võimsus aga Hiiumaast ja Saaremaast üldse mööda juhtida. Lisaks jäävad subsiidiumid taastuvenergia tasude näol mida me kõik oma arvetel pidevalt kasvamas näeme jms komponendid, mis saavad elektri hinda vaid paratamatult tõsta. Võidavad peamiselt välismaised omanikud ning nende üksikud käsilased Eestis, kohalikele jäävad kõrged hinnad, ebastabiilne elekter ning lõpuks meres lagunevad tööstusjäägid.
Taastuvenergia idee on iseenesest hea. Kasutame energia tootmiseks allikaid, mis ei lõppe mitte kunagi otsa ehk on taastuvad. Aga kahjuks selle idee realiseerimine on keeruline. Nimelt ei puhu tuul kogu aeg, eriti probleemsed võivad olla pakaselised ja tuulevaiksed talvekuud. Päike samuti ei paista öösel ning talvel pole üldse päikeseenergiale mõtet loota. Tuulepargid toodavad elektrit siis kui puhub sobiva tugevusega tuul. Ei tööta nad tuuletu ilmaga ning samuti ei tööta nad liiga tugeva tuule korral.
Aga tarbimist selliselt juhtida on väga keeruline, et „Lp. nelja lapsega perekond, ärge täna pesu peske ega süüa tehke.” Selleks oleks siis vaja akumulatsioonisüsteemi, aga tuuletu ilm võib kesta ka nädal või kaks. Täna puudub toimiv lahendus, millega saaks salvestada tuuliste ilmade elektritootmise selliselt ja soodsalt, et sellest jaguks kogu Eestile (või kas või Hiiumaal ja Saaremaale) pikemaks perioodiks. Ehk siis ikkagi oleksime vahepeal pimeduses. Jah, me võim e lisada skeemi päikesepargid, kuid teatavasti talvel (ehk siis kui on kõige rohkem elektrit vaja) on nende tootlikkus äärmiselt piiratud.
Aga miks siis on meretuulepargid nii suur probleem, et paljud hiidlased väga aktiivselt nende vastu võitlevad? Lisaks eelnevale on veel üks suur mure ja selle nimi on „mastaap“. Arendajad ei ole kunagi varjanud, et Hiiumaale on planeeritud kas maailma suurim või suuruselt esikolmikus olev tuulepark. Alad on vahepeal muutunud, kuid isegi aastaid tagasi planeeriti juba parki, mis koosnes 120 tuulikust, mis olid võrreldavad Tallinna Teletorniga. Ning kaugus rannikust oli 11 kilomeetrit. 15 aastat tagasi oli lähedal ka ühe tööstuse rajamine lausa 4 km kaugusele Kalana rannast. Hästi levinud väide on see, et Taani ja Suurbritannia on ju tuuleparke täis. Jah olen nõus, aga mitte kuskil ei ole nii suurt parki nii lähedal rannikule. Eestis ei taha arendajad ehitada rannikust 50 kilomeetri kaugusele, sest see on kallis. Neil on rahaliselt kasulik ehitada see nii lähedale kui võimalik. Aga põhiküsimus on selles, et mis saab hiljem? Mitte keegi meist ei tea, et kuidas on elada sellise hiigeltööstuse läheduses. Me ei saa lähtuda Taani või Suurbritannia näidetest, sest need pole võrreldavad ja analoogilist ei ole kuskil. Me saame ainult oletada, eeldada ja modelleerida. Uuringuid ja modelleerimisi teostavad aga tuuletööstuse poolt kinnimakstud ettevõtted. Aga minu küsimus on, et miks me peaks ennast vabatahtlikult katsejänesteks pakkuma? Taganemisteed hiljem enam ei ole. Saab ainult ära kolida.
Toon ka ühe näite, mis illustreerib hästi eelnevat juttu. Kui su naaber võtab 2 siga, siis ilmselt see sind ei häiri ja ei häiri ka teisi. Aga kui su naaber võtab 1000 siga, siis on kindel, et seal kõrval ei taha elada mitte keegi ja sellel on erinevaid tagajärgi, mis muudavad elukeskkonda.
Tuuleparkide miinused
Seismiline vibratsioon ja inframüra– fakt on see, et sellises suuruses ja koguses liikuvad ehitised tekitavad kuuldamatut kuid kahjulikku ning prognoosimatut müra. Võimalikke negatiivseid mõjusid on hulgaliselt aga kui suures mahus ja mis on selle tagajärjed, seda töösturite poolt sisuliselt ei uurita sest kõik projektid seiskuksid koheselt. Erapooletud teadusuuringud on ammu tõestanud et variandid on üsna kurvad ja lausa eluohtlikud (Dr. Mariana Alves-Pereira https://www.youtube.com/watch?v=2Q7rgDH8M8s). Samalt autorilt leiab lugemist veel.
Visuaalne reostus – nad on koledad.
Merealade ära müümine välismaalastele.
Elusloodus – kalad, linnud, loomad. Ükski uuring ei näita, et nad tuuleparkidest midagi võidaksid.
Sotsiaalmajanduslik aspekt – Hiiumaal on analüüs arendajate poolt tegemata, kuid arvatavasti selgub sealt, et tuulepargid pigem peletavad kui meelitavad inimesi.
Kinnisvarahindade langus
Mõjud põhjaveele ja selle kvaliteedile
Lammutusfondid sisuliselt puuduvad, s.t. peale eluea lõppu jäävad need suured tööstusalad igaveseks merd reostama.
Tuuleparkide ainsad plussid on need, et võibolla me saame sealt elektrit, episoodiliselt isegi väga soodsalt. Võibolla on arendaja nõus maksma taluvustasu. Keegi pole aga suutnud vastata, kuidas kompenseerida talumatuid mõjusid ja mis saab siis kui hiljem selgub et kahjud pole kompenseeritavad? Midagi konkreetset ei ole. Mõne jaoks on pluss see, et see tegevus tundub väga roheline, kuid kui võtta arvesse kaevandamisel, ehitamisel, töös hoidmisel ja utiliseerimisel tekkiv jalajälg keskkonnale, siis kipub ka see eelis väga kiirelt kaduma. 8500 allkirja on kogunud MTÜ Hiiu Tuul tuuletööstuste püstitamise vastu Hiiumaale. Kohalikud inimesed ja Hiiumaa sõbrad on rääkinud. Pooldajaid on loomulikult ka, aga kõige suuremate aktivistide hulgas kipub olema neid, kes sellest otseselt või kaudselt kasu on, nagu juba varem mainisin.
Aga mis siis lahendus on?
Eesti peab loobuma rohepöördest praegusel meeleheitlikul ja läbimõtlemata kujul. Meie rahvale käib selline paanika üle jõu, sest me kõik peame selle kinni maksma. Ja mitte vähe. Kliimapettust peetakse õigustatult inimkonna ajaloo suurimaks petuskeemiks.
Järgnevad aastad võiks jätkata oma siseriiklike ressurssidega, ehk põlevkivienergeetika + taastuvenergeetika (mida meil juba on omajagu) ning liikuda edasi vastavalt reaalsetele teadussaavutustele.
Tuumaenergeetika – seda toetavad peaaegu kõik poliitilised jõud Eestis. Tuuletööstuse asemel võiks asetada rohu tuumaenergeetikale ning tegeleda hoopiski selle kavandamisega.
Hiiumaa ja Saaremaa mastaabis oleks energeetiliste lahenduste leidmine aga hoopis lihtsam kuna energia tarbimine ja selle võimalik kasv on tagasihoidlikud.
Energiat tuleb toota seal, kus teda tarbitakse. Parim võimalik rohepööre Hiiumaa kontekstis seisneb lokaalses energiatootmises kohalikeks vajadusteks. Lisaks päikese ja bioenergiale võiks uurida võimalusi järgnevatest valdkondadest: vetikafarmid, bioreaktorid, lainegeneraatorid ja aja jooksul äkki ka vesinikutehnoloogia. Sel juhul on juba võimalik ka naabreid energiaga varustada. Võiks uurida ka turbatehnoloogiat.
Palle Kõlar, EKRE


Raadiohommikus: kes võidavad valimised, milliseid kinke tohib tippametnik vastu võtta ning mis vaatab vastu Äripäeva ajakirjaniku aktsiaportfellist?Äripäeva raadio viimane hommikuprogramm enne riigikogu valimiste tulemuse selgumist keskendub sellele, mida suudame praegu prognoosida – nii arvamusuuringute kui ka politoloogilise analüüsi abil. Lisaks küsime, kas iga kink tippametnikule on kohe korruptsioon. Ja vaatame, kes on Äripäeva toimetuse kõige edukamad investorid.
Politoloog Erik Moora selgitab, milliseks võib kujuneda valimistulemus ja kes moodustavad selle põhjal uue Eesti valitsuse. Kantar Emori uuringujuht Aivar Voog aitab aga mõista, mida erakondade reitingud meile ütlevad – ja mis veelgi olulisem, mida nad ei ütle.
Korruptsioonivaba Eesti tegevjuht Steven-Hristo Evestus ütleb, kas tippametnikule mõne tasuta hüve lubamine on alati korruptsioon või mitte. Euroopa Komisjoni transpordi peadirektori Henrik Hololei kaasuse valguses heidame pilgu sellelegi, mis riigid endale avaliku võimu juurde üha aktiivsemalt rada ajavad.
Äripäeva peadirektori Igor Rõtoviga vestleme aga teemal, mis puudutab igat meie ajakirjanikku. Järjestasime Äripäeva töötajate aktsiaportfellid ning uurime, kuidas lahendavad ajakirjanikud enda jaoks mure, kus ühtpidi ollakse investorid, aga teisalt kirjutatakse teemadel, mis võivad turgusid liigutada.
Hommikuprogrammi juhib Indrek Lepik, uudistetoimetaja on Mai Kroonmäe.
Saatepäev jätkub viie värske saatega:
9.50–10.00 "Obskuurne majandus". Kuidas digitehnoloogia võidukäigu juures peaks käibeid ja kasumeid kasvatama paber? Tavaline printeripaber? Ega suurelt kasvatagi. Nagu ka muud kontoritarbed. Klammerdajad, augustajad, muu selline pudi-padi, isegi printereid ostetakse aina vähem, sest paljut saab interneti teel lahendatud.
Aga on üks tõeline kontoritoode, mis on digiajastu tõusu edukalt üle elanud. Nimelt korrektorid, tegid aastat viis tagasi globaalselt lausa 10% müüginumbrite tõusu. Ja langust pole siiani näha. Miks ometi, kuula saatest “Obskuurne majandus”. Saatejuht on Linda Eensaar.
10.00–11.00 "Sisuturundussaade". Saates räägime maksudest, ümbrikupalkadest ja poliitikute soovist maksuseadusi muuta. Arutleme ka selle üle, kui palju peavad raamatupidajad aega kulutama, et keerulisi maksuarvutusi palgasaajatele selgitada. Külas on 25 aastat tegutsenud raamatupidamisbüroo Vesiir juht Enno Lepvalts. Saatejuht on Hando Sinisalu.
11.00–12.00 "Äripäev eetris". Nädalat kokku võtvas otsesaates tulevad jutuks Eesti langenud SKP ja vastikult kõrgele tõusta ähvardav euribor, Euroopa Liidu tippametniku Henrik Hololei priilennud Katari leeri kulul, pühapäeval kulmineeruvad valimised ning mitu muudki teemat. Stuudios on Äripäeva ajakirjanikud Pille Ivask, Janno Riispapp ja Karl-Eduard Salumäe.
13.00–14.00 "Läbilöök". Saates räägitakse edukate inimestega, kuidas nad on saavutanud oma eesmärgid, millised on olnud nende tagasilöögid ja mida nad on sellest õppinud. Sel korral käis külas strateegilise kommunikatsiooni ekspert ja filmitegija Ilmar Raag.
Tuntud filmilooja rääkis, kuidas alustas oma karjääri ilmatutes võlgades, ent ei kaotanud siiski kirge filmitegemise vastu. Samuti rääkis Raag, kui armutu on filmimaailm ning miks on Eestis riskantne teha n-ö väärtfilme. Seejuures avas ta nipi, kuidas tal on õnnestunud oma filmide jaoks raha leida. Teisalt tunnistas ta, et tal on terve elu olnud rahaga pigem ebarahuldav suhe. Lisaks avas Raag, miks ei saa sageli naisrežissöörid filmide jaoks raha ja kuidas see mõjutab üldist toodangut.
Raag ei jätnud avamata, mil viisil tegeleb hetkel Ukrainas saunaprojektiga ning millisena näeb ette Ukraina sõja kulgu. Saadet juhib Katariina Krjutškova.
15.00–16.00 "Hea nägemise kool". Teatud silmahaigused võivad mõjutada ka nägemist ning muuta selle korrigeerimise vajadust – sõltuvalt olukorrast võib kasu olla teatud tooni või tugevusega prilliläätsedest.
Saates selgitavad Pere Optika juhatuse esimees Jaan Põrk, optometrist Laura Tõnov ning Essiliori tootespetsialist Margo Tinno, millised prilliläätsed on abiks näiteks kae korral, millise silmaprobleemiga tuleks külastada hoopis ortoptisti ning mida tuleks teada läätsede või prillide kandmisest pärast silma- või lauoperatsioone. Saatejuht on virtuaalkliinik.ee ärijuht Tuuli Seinberg.
Kuulake Äripäeva raadiot Tallinnas ja Harjumaal 92,4 MHz, Tartus 97,7 MHz, Pärnus 91,9 MHz, Haapsalus 96,0 MHz, Saaremaal 101,7 MHz ja Ida-Virumaal 94,6 MHz.
Kuulamislingi ja nädala saatekava leiate siit.


Uuring: üle poole Eesti ettevõtetest on aasta jooksul kokku puutunud reaalsete küberohtudegaMöödunud aasta jooksul puutus küberrünnakute või muude küberturbe ohuolukordadega kokku 55% kohalikest ettevõtetest, sh 41% ühe korra ja 14% korduvalt, selgus Telia poolt tellitud ja Turu-uuringute AS-i poolt läbi viidud uuringust.Kõige levinumad ohud olid petu- või õngitsuskirjad, otsest kahju tekitavad viirused ja pahavara ning robotvõrgustikega seotud ohuolukorrad. Samas oli võrreldes varasemaga enam ettevõtteid, kes puutusid kokku teenustõkestusrünnakutega (DDoS) ning sagedamini on esinenud ka andmelekkejuhtumeid.Pooled küberohtudega kokku puutunud ettevõtetest on saanud petu- ja õngitsuskirju, otsest kahju tekitavad viirused on mõjutanud 9% ettevõtetest ning pahavara või robotvõrgustikega seotud ohuolukorda on sattunud 3%.Telia küberturbe teenuste juht Martti Kebbinau tõi välja, et kuigi enimlevinud ohud on aastaid olnud samad, on võrreldes varasemaga esinenud sagedamini näiteks teenusetõkestusrünnakuid (DDoS) ja andmelekke juhtumeid, mis on reeglina suurema mõjuga.«Kuigi tänaseks kasutavad tuhanded ettevõtted DDoS kaitselahendusi ning valdav osa seda tüüpi rünnakutest on õnnestunud edukalt tõrjuda, on Eesti ettevõtted võrreldes aasta varasemaga nendega siiski sagedamini kokku puutunud. Sellistest rünnakutest taastumine võib võtta päevi ning nendega kaasneb sageli ka ulatuslik mainekahju,» rääkis Kebbinau.Positiivne on aga see, et võrreldes 2021. aastaga oli möödunud aastal ohuolukorra või rünnaku ohvriks langenuid ettevõtteid 7% vähem ehk sama palju kui 2020. aastal.«Üheks põhjuseks on kindlasti see, et küberturvalisus tervikuna on saanud kõrgema prioriteetsuse. Teisalt on ettevõtete küberturvalisuse tase aastaga märgatavalt paranenud ja koguni kolmandik Eesti ettevõtetest on väga hea turvalisuse tasemega ehk ettevõtete võimekus küberrünnakutele vastu seista on ajas kasvanud. Küberturvalisusele pööratakse rohkem tähelepanu ka poliitilisest olukorrast tulenevalt, sest viimase aasta jooksul oli selgelt näha poliitiliselt motiveeritud rünnakute sagenemist,» selgitas Kebbinau.Uuringu käigus küsiti ühtlasi, kui tõenäoseks peavad ettevõtted küberrünnaku toimumist järgneva 12 kuu jooksul ning rünnakut tõenäoliseks pidajaid oli pea 50%.«Ettevõtted, kes olid juba varasemalt mõne küberohuga kokku puutunud, peavad tõenäolisemaks sattuda sellisesse olukorda ka tulevikus. Küberohu realiseerimist peavad ebatõenäolisemaks väiksemad ettevõtted. Samas ründajad ei lähtu vaid ettevõtte suurusest ja rünnakute ohvriteks langevad üha sagedamini ka väiksemad ettevõtted,» sõnas Kebbinau.


Like a Dragon: Ishin!“Ryū ga Gotoku Ishin!” ilmus Jaapanis 2014. aastal. Läänes “Yakuza” nime kandnud seeria fännide kurvastuseks seda toona mujal välja ei antudki. Üheksa aastat ja paar konsoolipõlvkonda hiljem on mäng pärast väikest värskenduskuuri lõpuks ka siinkandis saadaval. Sarja ingliskeelne nimi on vahepeal muutunud, nüüd kasutatakse originaali otsetõlget – “Like a Dragon: Ishin!”
Olgu siinkohal öeldud, et loete poolelioleva mängu kohta kirjutatud esialgset ülevaadet, mis saab hiljem lisa ning lõpliku hinnangu.
Tegemist on korraliku kõrvalepõikega sarja tavalisest ajajoonest. Kui Kiryu Kazuma lugu algas “Yakuza 0”-s aastal 1988, siis Ishini tegevus toimub 1860ndatel, Edo ajastu ehk Tokugawa šogunaadi viimastel aastatel. Mängu peategelaseks on Sakamoto Ryōma, kelle tegelaskuju põhineb samanimelisel samurail.
Ryōma väljanägemine on äravahetamiseni Kazuma Kiryu sarnane ning kui ta suu lahti teeb, paitab mängija kõrvu juba tuttav Takaya Kuroda bassihääl. “Yakuza” seeria varasemaid osi mänginule jagub äratundmisrõõmu veelgi. Suurem osa “Ishini” kandvatest tegelastest põhinevad ajaloolistel isikutel, kuid näod ja hääled kuuluvad juba tuttavatele tegelastele – Shintaro Kazama, Taiga Saejima, Ryuji Goda ning loomulikult legendaarne Goro Majima.
Lugu saab alguse Tosa provintsis. Maskis sõdalane paneb toime kuritöö, milles süüdistatakse Ryōmat. Too põgeneb kodukoha õigusmõistjate eest Kyosse ning asub tegelikku süüdlast otsima. Ainukeseks vihjeks on kurikaela poolt kasutatud haruldane võitlusstiil Tennen Rishin, mille käputäis allesjäänud kasutajaid on koondunud šogunaadi eripolitsei Shinsengumi ridadesse.
Loo algus on pisut aeglasevõitu ning sarjale kohaselt peab valmis olema pikkadeks vahevideoteks. Tasapisi tõmbab lugu ennast siiski käima ning paneb tegelastele kaasa elama.
Laiemalt keerleb narratiiv ühe ajastu lõpu poliitiliste sündmuste ümber ning kajastab erinevate vaadetega gruppide põrkumist. Pärast paarisaja-aastast eraldatust oli Jaapan sunnitud avama enda sadamad välismaistele kaubalaevadele. Koos nendega saabunud Lääne mõjutused aitasid kaasa valitsusvastaste meeleolude süvenemisele feodaalühiskonna madalamate kastide seas ning sügavalt juurdunud hierarhia vastased tõstsid pead.
Edo ajaloo tundmine aitab loo mõistmisele kindlasti kaasa ja kui tahta kõigi tegelaste motivatsioonist aru saada, tasub ilmselt aega võtta ning internetist lisaks lugeda. Tillukesed entsüklopeedilised artiklikesed on ka mängu pikitud ning neid saab dialoogi ajal vastava märguande peale vaadata. Kahjuks ei anna mäng teada millise sõna kohta viide käib, mis võib üsna tihti lõppeda sama teksti korduva avamisega. Loodetavasti saab see uuendustega parandatud, sest hetkelahendus kipub loo jälgimist pisut häirima.
Nagu sarjale kombeks, on loo põhiliin pigem tõsisemapoolne, kuid väikesi vigureid ning kiikse jagub sinnagi. Veidi enam vallatust lubavad kirjutajad endale arvukates kõrvalmissioonides, mis aitavad heita rohkem või vähem humoorikaid pilke tolleaegse Jaapani igapäevaellu. Korraliku kangelasena tuleb Ryōma appi nii koju norutama jäänud täiskasvanud poja emale, liigse haukumise pärast omakohtu ohtu sattunud koerale kui liigkasuvõtjate väljapressimise ohvriks sattunud lihtsatele inimestele. Üksikuteks minilugudeks või lühemateks sarjadeks jagatud kõrvallood pakuvad nii mõnegi mõnusa muige ja naeruturtsatuse ning on põhiliinile mõnusaks vahelduseks.
Missioonide vahel on võimalik enda aega sisustada näiteks Kyo linna erinevate vaatamisväärsustega tutvumisega. Nagu heaks tavaks saanud võib keha kinnitada erinevates restoranides ja aega veeta hasartmänge mängides, kala püüdes või näiteks loosiratast keerutades. Üsna tihti kohtab ka agressiivsemaid kodanikke, kes ühel või teisel põhjusel soovivad Ryōmaga väikese võitluse maha pidada. Rõõmuga saab öelda, et “Ishini” võitlus kuulub ilmselt sarja paremikku.
Kui “Yakuza: Like a Dragon” tõi sarja käigupõhise võitluse, siis “Ishin” viib meid tagasi traditsioonilisema reaalaja-madina juurde. Võrreldes “Yakuza” seeriaga on relvadel oluliselt suurem roll. Samuraidest rääkiva mängu puhul on Jaapani mõõk katana suisa kohustuslik. Revolver teise põhirelvana tundub pisut üllatavam. Korralikule rollimängule kohaselt saab relvi osta, maailmast leitud ressursside abil luua ning ka erinevate lisadega täiendada.
Võitlusstiile on neli. Alustuseks klassikaline rusikavõitlus – õigesti ajastatud pareerimine ning põiklemine aitavad edukalt jagu saada ka mõõgaga vastasest. Teiseks – ainult mõõk. Aeglasem, aga tõhusam. Paneb rõhku pigem hästi ajastatud pareerimisele, põiklemine pole aegluse tõttu nii efektiivne. Kolmandaks – ainult püstol. Ennekõike kaugemate vaenlaste noppimiseks mõeldud stiil pakub lisaks suhteliset vähe kahju tegevale tavamoonale ka mitmesuguste omadustega erimoona, kuid jätab mängija vastaste rünnakute eest üsna kaitsetuks.
Lähivõitluseks sobib oluliselt paremini näiteks võitlusstiil, mis kombineerib mõõga ja püstoli. Neljast kõige kiirem ja visuaalselt efektseim keskendub peamiselt kiiretele rünnakutele, mis ei tee vastasele just väga palju viga, kuid ülikiire põiklemine võimaldab salvata ning eemalduda. Nii saab vastu ka väga suurtele gruppidele, kus ainult mõõga kasutamise aeglus avaks Ryōma selja rünnakutele, mida pareerida oleks pea võimatu.
Kõigi nelja stiili kombineerimine muudab “Ishini” võitluse ülimalt vaheldusrikkaks ning nauditavaks. Kogemuspunktide arengupuusse, vabandust, -ratastesse panek avab veel kümneid ja kümneid uusi rünnakuid ja võimalusi, nii mõnedki neist vahva kiiksuga. Üks viga on – jalgrattaid Tokugawa šogunaadis paraku veel ei tuntud.
“Ishini” mõnusast meepotist leiab paraku ka väikese tõrvatilga. Tehniliselt pole ta paraku varasemate uusversioonide, näiteks “Yakuza Kiwami 2” tasemel. Ilmselt on selles oma osa Unreal 4 mängumootoril, millega arendajal varasemat kokkupuudet pole. Stuudio väitel olevat nende tavaline Dragon Engine liialt optimeeritud Kamurocho-taoliste metropolide loomiseks. No olgu, mõningad kaadrisageduse kõikumised, ning väikesed veidrused suude animeerimisel mängukogemust tegelikult eriti ei mõjuta. Ning näiteks täiskuu vana Jaapani templi kohal näeb ikkagi lummavalt kaunis välja.
Seega, “Like a Dragon: Ishin!” on hea loo, mõnusa võitluse ja elust pulbitseva maailmaga tore mäng. Feodaalne Jaapan pakub tuttavaks saanud Kamurochole mõnusat vaheldust ning olles nende ridade kirjutamise ajaks teosega umbes poole peale jõudnud, julgen senise põhjal vähemalt “Yakuza” sarja austajatele küll üsna kindla ostusoovituse anda.
Platvormid: PS4, PS5
Ilmus: 22. veebruar 2023
Arendaja: Ryu Ga Gotoku Studio
Väljaandja: SEGA
Ülevaade tehtud: PS5
Like a Dragon: Ishin!
HEA
Suurepärane võitlus
Hea lugu
Põnevad karakterid
HALB
Tehniliselt nõrgem kui sarja eelmised osad


SÕJAPÄEVIK (372. päev) | Lääs on ühtne, aga kahjuks ka ida. Hiina pani Vene agressioonile õla allaVenemaa: ukrainlaste sõdurisaapad käisid meie pinnal. Hiina neutraalsuse teesklemise faas on lõppemas. Lootuskiir hävitajate rindel.
Venemaal Brjanski oblastis Ljubetšanes toimus täna midagi kummalist. Ukrainaga piirneva oblasti kuberneri Aleksandr Bogomazi sõnul avas „rühm ukrainlastest sabotööre“ liikuvast sõidukist tule. Üks kohalik saanud surma ja kümneaastane laps vigastada.
FSB sõnul on nad alustanud operatsiooni, et „hävitada relvastatud Ukraina natsionalistid, kes rikkusid riigipiiri“. Kremli pressiesindaja Dmitri Peskovi sõnul toimub homme president Vladimir Putini eestvedamisel Venemaa julgeolekunõukogu istung ning selle tõttu on riigipea tühistanud visiidi Stavropoli. „Jutt käib terrorirünnakust. Oleme võtnud tarvitusele meetmed terroristide hävitamiseks,“ sõnas Peskov.
Peskovilt küsiti, kas „rünnaku“ valguses võib Venemaa muuta seal sõjaliseks erioperatsiooniks kutsutava vallutussõja ametlikku staatust. „Ma ei tea. Hetkel ei oska öelda,“ vastas ta.
Sõna võttis ka Putin ise, kes lausus tele-eetris: „Nad nägid, et tegemist on tsivilistide autoga, kus sees olid ka lapsed. Ikkagi avasid nad tule. Me pigistame neid omalt poolt ja nad ei saavuta mitte midagi.“
Sellistele olukordadele Ukraina poolt tihti reageeriv president Volodõmõr Zelenskõi nõunik Mõhhailo Podoljak nimetas juhtumit klassikaliseks sihilikuks provokatsiooniks: „Venemaa Föderatsioon soovib hirmutada oma inimesi ja õigustada rünnakut teise riigi vastu olukorras, kus aasta aega kestnud sõda muudkui kasvatab vaesust. Partisanide liikumine Venemaal on muutumas tugevamaks ja agressiivsemaks. Kartke oma partisane…“
Seega ei tunnista Ukraina rünnakut omaks, ent ei eita, et teisel pool piiri tõepoolest midagi juhtus, nii Brjanskis kui ka kõrval asuvas Kurski oblastis. Esmalt hakkasid levima spekulatsioonid, justkui olnuks tegemist Venemaa petteoperatsioonidega. Selle eesmärk võiks olla tekitada ettekääne eskalatsiooniks või näiteks „erioperatsiooni“ ametlikult sõjaks kuulutamiseks koos selle juurde käiva uue mobilisatsioonilainega.
Või kas tõesti võib tegemist olla Venemaa sisevaenlastega, nagu viitas Podoljak? Telegramis levib video, kus nn Vene Vabatahtlike Korpuse nimel esinevad mehed ütlevad, et väide ukrainlaste rünnakust on vale. „Tulime näitama kaasmaalastele, et lootus on olemas ning et vabad relvastatud Vene inimesed suudavad režiimile vastu hakata,“ lausus mees videos. Vene Vabatahtlike Korpus sõdib Ukraina armee koosseisus.
Brjanskis juhtunu asjaolusid ei ole sõltumatud allikad suutnud kinnitada ega ümber lükata. See kehtib nii sündmustiku kui ka selle eest vastutajate kohta. Kuni see nii jääb, tuleb pidada meeles tõika, et ka infosõjas käib intensiivne mõlemapoolne tulevahetus.
Joon on liivale tõmmatud ja Hiina on poole valinud
G20 suurriikide kogunemisel toimus seni kõige kõrgema tasemega USA-Venemaa kohtumine pärast lauspealetungi algust. USA riigidepartemangu esindaja ütles BBC-le, et välisministrite Antony Blinkeni ja Sergei Lavrovi kohtumine kestis napid kümme minutit. Blinken öelnud ametivennale, et agressioonisõda Ukraina vastu peab lõppema.
Samuti kannustas ameeriklane Lavrovi, et Venemaa taasliituks uue STARTi tuumarelvastuse kontrolli leppega, nimetades venelaste sellest lahkumist vastutustundetuks. Venemaa omalt poolt kohtumise sisu ei kommenteerinud, ent välisministeeriumi pressiesindaja Maria Zahharova sõnul algatas põgusa kohtumise USA osapool.
Ameeriklased on teinud tööd, et hoida ära Hiina suurem panus Venemaa agressiooni. Sama soovis ka Saksa liidukantsler Olaf Scholz: „Minu sõnum Pekingile on selge: kasutage oma mõju Moskva üle ja nõudke nende vägede taandumist. Ärge andke agressorile relvi.“ Tundub, et see pole eriti tulemusi andnud, kui vaadata G20 kohtumisel toimunut. Seda võõrustanud India proovis tüürida kokkusaamist selliste teemade juurde nagu kliimamuutus, millega seoses oleks olnud ehk võimalus ka ühine avaldus vastu võtta. Lavrovi kohalolek tähendas aga seda, et Lääne poliitikud kasutasid võimalust Venemaa materdamiseks. Venemaa süüdistas Läänt väljapressimises ning märkis, et neil on Hiina toetus. Viimane seda väidet ümber ei lükanud.
Kas lennukid tulevad või on see kõik vaid miraaž?
Tasapisi, kuigi Ukraina vaatest lausa aegluubis, liigub Venemaale vastupanemiseks antavate hävituslennukite teema. USA president Joe Biden ja Olaf Scholz on selle seni selgesti välistanud, aga nii oli see varem ka tankide puhul. Rahvusvahelises meedias on jäänud radari alla Prantsusmaa kaitseministri Sebastien Lecornu ütlus sealses senatis toimunud arutelult. Mees andis mõista, et ukrainlastega arutatakse pilootide treenimise küsimust. USA ja Ühendkuningriik on sellega juba algust teinud, öelgu need oma lennukite andmise kavatsuste kohta mida tahes.
Lecornu ei öelnud, et Prantsusmaa plaanib anda Mirage 2000 või Rafale’i õhumasinaid, mida jaanuaris Pariisis käinud ja rahvusassamblee ees esinenud Ukraina ülemraada spiiker Ruslan Stefantšuk küsis. Ta viitas aga president Emmanuel Macronile, kelle sõnul ei ole Ukraina sõjalisel abistamisel miski laualt maas.
Ukraina võib loota eeskätt Mirage’ide saamisele, sest Prantsusmaa plaanib tulevikus ainult Rafale’isid kasutada ning Mirage’idest loobuda. Täpsemalt käib jutt Mirage 2000C hävitajatest, millest tosinkond on küll kasutuselt maha võetud, ent mille eluiga ei ole siiski ammendunud.


„Salaoperatsiooni“ korraldanud kelm kukkus kinniPolitsei pidas kinni 32aastase mehe, keda kahtlustatakse kelmuses. „Politseile teadaolevalt on toimunud kuus sellist juhtumit, millest viiel juhul kaotasid inimesed kelmidele ka oma raha. Nende kogukahju on ligi 93 000 eurot,“ rõhutas Põhja prefektuuri raskete kuritegude talituse juht Vjatšeslav Milenin.Inimesele väidetakse telefonikõnes, et käimas on salaoperatsioon mitteusaldusväärse pangatöötaja kontrollimiseks, milles vajatakse tema abi. Seejärel palutakse inimesel oma pangakontolt välja võtta raha, mis tuleb viia väidetava kontaktisiku kätte, kes omakorda viib selle raha panka.„Konkreetse kelmi kohta saime infot Swedbankilt, kui teller märkas, et nende klient soovib võtta välja suure summa raha. Teller uuris, mida klient nii suure summa rahaga plaanib teha, mille peale klient vastas, et osaleb salaoperatsioonis. Tänu panga töötajate kiirele tegutsemisele saime kelmi kinni pidada,“ kirjeldas Milenin. OHTULEHT.EE


Rein Taagepera 90. sünnipäeva ja valimiste valguses28. veebruaril sai 90aastaseks Rein Taagepera, kelle panus Eesti riigi ja ühiskonna arengusse tutvustamist ei vaja. Olgu siinkohal mainitud vaid aktiivsus väliseesti kogukonnas ja sealsete sidemete ja abi toomine iseseisvuse taastanud Eestisse, Tartu ülikooli sotsiaalteaduskonna loomine 1991. aastal, töö Põhiseaduse Assamblees aastatel 1991-1992, presidendiks kandideerimine 1992. aastal ning järjepidev osalemine Eesti poliitikas ning ühiskonna arengu vaatlemisel, kommenteerimisel ja suunamisel.
Taagepera teadusliku tegevusega on Eesti avalikkus mõnevõrra vähem kursis, ehkki tema mõju teadusilmas on olnud väga suur. Google Scholari alusel on tema teadustöid viidatud rohkem kui 17 000 korral, mis teeb Taageperast ühe enim viidatud Eesti sotsiaalteadlase. Ta on jätkuvalt aktiivne ja viljakas õppejõud ning teadlane, kes jagab end Tartu ülikooli ja California ülikooli Irvine’i haru vahel. Viimasel kümnel aastal on ta avaldanud keskmiselt kolm-neli teadusartiklit aastas ja peaaegu iga paari aasta tagant on tal ilmunud uus monograafia (arvestamata eesti keeles ilmunud mälestusteraamatuid). Käimasoleva valimistenädala tõttu keskendun siinkohal Taagepera panusele valimissüsteemide mõju uurimisel ja süstematiseerimisel.
Rein Taagepera ei ole kunagi piirdunud kitsaste hästi defineeritud empiiriliste probleemide lahendamisega, vaid on seadnud endale ja sotsiaalteadustele füüsika eeskujul ambitsiooni tuletada seostest uusi seoseid. Ühiskond on keeruline nähtus, mille osised mõjutavad üksteist. Taagepera demonstreerib, kuidas tuletada oodatavaid seaduspärasusi ja neid empiiriliste arvandmetega kontrollida. Tööriistad, mida Taagepera selleks kasutab, on loogiline mõtlemine, selle alusel võimalike matemaatiliste funktsioonide defineerimine ja tulemuse kontrollimine ja kohandamine tegelike andmete graafimise või mudelite sobitamise abil. Seejärel tuleb „seosed seoste vahel“ tuvastada võrrandisüsteemide lahendamise või ka keerulisema diferentsiaalarvutuse teel. See lähenemine on tal aluseks ka sotsiaalteaduste kriitika ja püüde puhul teha sotsiaalteadused n-ö teaduslikumaks.1
Valimissüsteemi mõju
Füüsika doktorikraadi kaitsmise ning lühikest aega tööstuses keemiainsenerina töötamise järel politoloogiasse suundudes töötas Taagepera välja seostevaheliste seoste süsteemi valimissüsteemide käsitlemisel, pälvides sellega üleilmse tähelepanu ja tunnustuse. Koos Markku Laaksoga avaldas ta 1979. aastal artikli erakondade tingarvust,2 kus pakkus välja indeksi, millega saab arvutada osiste arvu neid oma osakaaluga läbi kaaludes.3 See lihtne ja elegantne indeks võimaldab analüüsida, kuidas häälte jaotuse ümberarvutamine kohtade jaotuseks parlamendis mõjutab erinevate valimissüsteemide korral erakondade arvu ja osakaalu. Seda artiklit on nüüdseks viidatud rohkem kui 5000 teadustöös.
Valimissüsteemide mõju uuringusuunda uuesti defineerivaks tööks sai 1989. aastal koos Matthew Shugartiga avaldatud raamat „Kohad ja hääled.“4 Raamatus on analüüsitud valimissüsteemide võtmeosi, alustades parlamendikohtade jaotamise reeglitest (näiteks Eestis kasutatavad modifitseeritud d’Hondti jagajad), valimisringkondade suurusest ning künnistest (Eestis 5%), mis mõjutavad tugevalt süsteemi proportsionaalsust ehk seda, mil määral ühtib valijate antud häälte jaotus erakondade parlamendikohtade jaotusega. Süsteemi proportsionaalsuse ulatuse mõju on rangelt võttes puhtalt mehaaniline ehk häälte kohtadeks ümberarvutamise tagajärjel reeglina esinduse saanud erakondade (ting)arv väheneb.
Rein Taagepera on kaitsnud doktorikraadi füüsika alal ja tegutsenud lühidalt keemiainsenerina. Pärast politoloogiasse suundumist töötas ta välja seostevahelise seoste meetodi, mille abil käsitletakse valimissüsteeme, ning saavutas sellega üleilmse tähelepanu ja tunnustuse.
 Aldo Luud / Õhtuleht / Scanpix
Sel mehaanilisel ümberarvutusel on aga reaalsed poliitilised tagajärjed, sest erakondade arv ja suurus mõjutavad koalitsioonide koosseisu ja seekaudu ka valitsuskabineti stabiilsust. Raamatus „Kohad ja hääled“ on kirjeldatud ja formaliseeritud esimest korda mitmed seaduspärasused, millest Taagepera kasvatas hiljem välja terve „seostatud seoste“ süsteemi. Üks selline seaduspärasus on nn parlamendi suuruse kuupjuure reegel, mis ütleb, et esinduskogu suurus on kuupjuur elanikkonna suurusest. Samuti näitavad Taagepera ja Shugart, et erakondade tingarvu alusel saab ennustada valitsuskabineti keskmist kestvust.5
Selle raamatu suure mõju (nüüdseks viidatud rohkem kui 3600 korral) üheks põhjuseks oli peale üllatavate seaduspärasuste väljatoomise kindlasti valimissüsteemi osade süstemaatiline käsitlemine ja demonstreerimine, kuidas need formaalsed reeglid tegelikult poliitikat mõjutavad. Valimissüsteem mõjutab seda, kuidas erakonnad esindatud saavad, see omakorda aga meie kõigi elu. Olulised on ka soovitused, kuidas kujundada valimissüsteemi, teha sellised reeglid, et erinevad huvid oleksid hästi esindatud ja samal ajal oleks tagatud valitsemise stabiilsus.
Valimissüsteemi mõju esindatusele võib laialt jaotada mehaaniliseks ja psühholoogiliseks. Esimene tähistab häälte kohtadeks ümberarvutamise mõju, teine on reeglite mõju valijale, kes õpib näiteks oma häält künnise alla jäävale erakonnale mitte andma. Valimiste tulemuse otsustab muidugi see, millised poliitilised jõud missuguste ideedega millise hulga valijaid enda poolt hääletama panevad. Valimissüsteem aga struktureerib tugeval määral ja pika aja jooksul seda, kes valijate ette võistlema ja valitsema pääsevad. Koalitsioonid lagunevad lõpuks sisemiste erimeelsuste või poliitiliste sündmuste tulemusena, kuid tülide tõusu võimalused ja nende avaldumise kiirus sõltuvad suurel määral sellest, kui palju parteisid on laua taga.
Oluline on ka see, et osalejate arv ei määra tülliminemise võimalusi lineaarselt. Üks laps endaga tülli ei lähe, kahe lapse vahel on juba üks kommunikatsioonikanal, kus tüli tekkida võib, kolme vahel on üks ühele kanaleid kolm, aga nelja vahel juba kuus ehk N asjaosalise puhul on nendevaheliste kommunikatsioonikanalite arv leitav kui N(N-1)/2, suurema osalejate arvu juures võime selle juba lihtsustada kujule N2/2. Just sellisel viisil alustab Taagepera selgitust, miks määrab erakondade arv valitsuse eluea. Ta põhjendab sellele mõttele sattumist asjaoluga, et laste ja lastelaste arvu kasv ei kasvatanud tema ja Mare Taagepera kodust koormust lineaarselt, vaid palju kiiremini – ja see pani küsima, miks see nii on.
Seos valitsuse elueaga on täpsustatult järgmine: „Kui kommunikatsioonikanalite arvu vähendada poole võrra, siis peaks ju ka valitsuste kestus pikenema poole võrra. Kui aga nendesamade kommunikatsioonikanalite arv ise kasvab kui erakondade arvu ruut, siis peaks erakondade arvu vähenemine kaks korda tähendama, et valitsuse kestus pikeneb neli korda. Seega on valitsuste kestus erakondade arvu ruudu pöördväärtus2, kus k on mingi ajaühiku konstant.“6
2007. aastal avaldatud uurimuses „Ennustades erakondade suurust“7 joonistab Taagepera välja kogu eelmainitud seoste seostamise ja näitab, kuidas sõltub valitsuse kestus erakondade tingarvust (N). See omakorda sõltub tugevalt suurimast esindatuse saanud erakonnast (s1), mille kohta omakorda saab näidata, kuidas sõltub see valimisringkondade (M) ja parlamendi (S) suurusest. Kuna aga parlamendi suurus S on keskmiselt ruutjuur populatsioonist P, saabki tuua pisut lihtsustatud jada kujul P → S (ja M) → s1 → N → C.
Kõik need seosed on teoreetiliselt tuletatud ning seejärel kirjeldatud funktsioonidega, mis lubavad neid soovi korral omakorda üksteise sisse asendada. Seega pole need aditiivsed suunalised hüpoteesid, kuigi suunalisus tuleb siin teooriast, sest vaevalt mõtleb keegi, et valitsuse kestus määrab erakondade arvu parlamendis või et parlamendi suurus tekitab elanikkonna suuruse. Viimaks on need seosed ka empiiriliselt katsetatud ja kehtivaks tunnistatud ehk seisavad kooskõlas Taagepera teadusfilosoofiaga kindlalt kahel jalal, põhinedes nii tugeval teoorial kui ka empirismil. Aastal 2017 ilmunud teoses „Hääled ja kohad“8 arendatakse ja lihtsustatakse seda seoste süsteemi veelgi. Autorid on täpsustanud, kuidas mõjutavad parlamendi suurus ja ringkondade suurus (S ja M) koos täpsemalt erakondade kohtade jaotuse detaile parlamendis ning sõnastanud neli seaduspära erakondade kohtade ja häälte jaotuse kohta.
Soovitused sotsiaalteadlastele
Ilmselt on Taagepera valitud valimissüsteemide valdkond üsna sobiv seaduspärasuste leidmiseks, sest tegu on protsessiga, kus miljonid hääled surutakse rangelt defineeritud reeglitega (valimissüsteemiga) kokku fikseeritud kohtade arvuga esinduskoguks. Kui need reeglid on piisavalt stabiilsed, siis hakkavad valimissüsteemi mehaaniliste ja psühholoogiliste mõjude tulemusena tekkima mustrid. Tema sõnastatud seaduspärasused ei tähenda deterministlikke seoseid. Poliitika on see, mis lõpuks ikkagi valimiste tulemuse otsustab, kuid see tulemus otsustatakse valimissüsteemi seatud raamide sees ning seetõttu saame erakondade arvu ja jõudude jaotust demokraatlike riikide puhul üllatavalt täpselt ennustada. Seejuures tuleb ka siin silmas pidada paradoksi, et mudelid on iga üksiku ennustuse puhul pisut ebatäpsed, aga keskmiselt väga täpsed. Nii et kui te pühapäeva õhtul valimistulemusi nähes valemi välja võtate ja loodava valitsuse kestuse välja arvutate ning ütlete, et see valitsus C aasta pärast kukub, ja selle peale kihla veate, siis kaotate selle kihlveo ilmselt napilt, aga keskmiselt te need kihlveod võidaksite.
Olen puudutanud siin vaid üht osa Rein Taagepera teadustööst. Ta on kirjutanud mahukalt veel nii erinevatel teemadel nagu Balti riikide ajalugu, soome-ugri rahvaste käekäik Venemaal, korruptsiooni ja kultuuri seosed, impeeriumide suurus läbi aja, maailma elanikkonna kasvumudelid jne, jne. Valimissüsteemide analüüs on aga siiski Taagepera olulisim teaduslik panus, millega ta ei ole süstematiseerinud ainult ühte uurimisvaldkonda, vaid Taagepera on seda kasutanud ka laiemalt sotsiaalteaduse kui teaduse üle järelemõtlemiseks.
Tema kriitilisus sotsiaalteaduste suhtes ei tähenda, et regressioonipõhine statistiline analüüs on sobimatu. Tegelikult annab Taagepera sotsiaalteadlastele head nõu. Temale omaselt on see nõu lihtne ja terav nagu Ockhami habemenuga: a) tehke statistilist analüüsi paremini, mis tihti tähendab mittelineaarsust ja lineaarsete aditiivsete mudelite vastavat kohendamist, b) kasutage mudeleid, mis mitte ainult ei sobi hästi antud andmetele, vaid rahuldaksid ka antud nähtuse või seose loogilisi piirväärtusi, c) ja olles sunnitud mõtlema selle nähtuse võimalikele piiridele kui ka sellele, milline see tavaolukorras olla võiks, saab teie mudel ka teoreetiliselt põhjendatud ehk üldistub antud nähtuse erinevatele empiirilistele realisatsioonidele.
Palju õnne ja jätkuvat teaduslikku aktiivsust Rein Taageperale!
1 Rein Taagepera, Making Social Sciences More Scientific. Oxford University Press, 2008.
2 Markku Laakso, Rein Taagepera, “Effective” Number of Parties: A Measure with Application to West Europe. – Comparative Political Studies 1979, 12 (1), lk 3–27.
3 Kus p on erakond i osakaal.
4 Rein Taagepera, Matthew S. Shugrat, Seats and Votes: The Effects and Determinants of Electoral Systems. Yale University Press, 1989.
5 Kestvus aastates on leitav kui, kus N on erakondade tingarv ja k on empiiriline konstant 42.
6 Rein Taagepera, Logical Models and Basic Numeracy in Social Sciences. lk 51-52. http://www.psych.ut.ee/stk/Beginners_Logical_Models.pdf
7 Rein Taagepera, Predicting Party Sizes. Oxford University Press, 2007.
8 Matthew S. Shugart, Rein Taagepera. Votes from Seats: Logical Models of Electoral Systems. Cambridge University Press, 2017.


Pressiteade: Swedbank ja PPA hoiatavad: levimas on uus pangapettusPressiteade
3.3.2023

Swedbank ja PPA hoiatavad: levimas on uus pangapettus

Swedbank ja Politsei- ja Piirivalveamet (PPA) hoiatavad, et levikul on
järgekordne pangapettus, mille käigus tõmmatakse ohver väljamõeldud
politseioperatsiooni, et tema konto rahast tühjaks teha.

„Sel aastal on olnud juba mitu juhtumit, kus klient tuleb pangakontorisse
sooviga võtta välja ootamatult suur summa sularaha,” rääkis Swedbanki
klienditeenuste juht Ede Raagmets. Kuna viimastel aastatel on erinevate
kelmuste arv kasvanud, siis muudab selline käitumine kogenud
pangatöötaja alati ettevaatlikuks. Peale vestlust ongi selgunud, et
klient on tõmmatud petuskeemi.

„Antud pettuse puhul räägitakse kliendile, et käimas on
politseioperatsioon, mille eesmärk on tuvastada panga sisepettusi ja
korruptiivseid töötajaid. Seejärel palutakse kliendil minna
pangakontorisse, et võtta välja suur summa sularaha,” rääkis
Raagmets. Ka sel nädalal tuli Swedbanki kontorisse klient, kes oli
langenud sarnase pettuse ohvriks. „Meie klienditeenindajad annavad endast
parima, et pettusi ära hoida ning võimalikke ohvreid märgata, aga palume
ka inimestel endil olla tähelepanelikud,” lisas ta.

Pangapettuste või muude telefoni- või investeerimiskelmuste puhul on
kelmi esmane eesmärk saada kätte inimese autentimisandmed.
„Pangatöötaja ei küsi kunagi telefoni teel PIN-koode,” rõhutas
Raagmets. PIN1 kood on mõeldud inimese tuvastamiseks, PIN2 on aga võrdne
allkirjaga. „Samamoodi nagu ei tohi allkirjastada kunagi dokumenti enne
seda lugemata, ei tohi ka oma PIN2 koodi kellegagi kergekäeliselt jagada.
Tuletame lisaks meelde, et panka sisenedes ei küsita kunagi digiallkirja
ehk PIN2 sisestamist,” lisas ta.

Põhja prefektuuri raskete kuritegude talituse juht Vjatšeslav Milenin
lisas, et politsei ei tee selliseid operatsioone pangatöötajate
tabamiseks ega küsi kelleltki tema paroole või veel vähem palub
inimestel nende pangakontolt sularaha välja võtta. „Sel ettekäändel
püüavad kelmid aga hoopis inimestelt raha välja petta. Politseile
teadaolevat on toimunud kuus sellist juhtumit, milles viiel juhul kaotasid
inimesed kelmidele ka oma raha. Nende kogukahju on ligi 93 000 tuhat eurot.
Tegemist on kelmidega ja finantsasutused ega ka teised ettevõtted oma
töötajate usaldusväärsust taoliselt ei kontrolli,“ rõhutab
politseinik.

Levinum pangapettus oli mullu petukõne, kus kelm esitles end
pangatöötajana, politseinikuna või Google assistendina, eesmärgiga
saada kätte ohvri autentimisvahendid. Pangapettuste seas oli ka
õngitsussõnumeid ja e-kirju, mida kelmid saatsid pankade või teiste
asutuste nimel. Kirjadele oli lisatud link, mis suunas inimese näiliselt
panga või asutuse lehele, kus tal paluti kontole sisse logida või
sisestada oma krediitkaardiga seotud andmeid. Tegelikkuses avanes selle
lingiga petuleht.

Investeerimispettusi on küll pangapettustest ligi poole võrra vähem,
kuid nende kahjud on oluliselt suuremad. „Igasuguste
investeerimispakkumiste puhul tuleks kõigepealt kontrollida helistaja
tausta. Kui pakutav tootlikkus tundub liiga hea, et olla tõsi, siis
arvatavasti nii ka on. Igal juhul soovitame investeerimisega alustada oma
kodupangast, kust saab turvaliselt vajalikud algteadmised ja soovitused,”
lisas ta.

Kui oled langenud pettuse ohvriks, siis teavita sellest võimalikult
kiirelt panka ja politseid. Siis on suurem tõenäosus raha tagasi saada.
Isegi kui sa ise ei langenud pettuse ohvriks, siis teavita pettuse katsest
politseid. See aitab nende edasist levikut tõkestada.

Loe lähemalt pettuste ennetamise kohta Swedbanki kodulehelt:
https://www.swedbank.ee/about/privatefinances/wisdom/scams?language=EST

Lisainfo ja küsimused:
Martin Kõrv
kommunikatsiooni valdkonnajuht
Swedbank AS
Liivalaia 12, 15040 Tallinn, Harjumaa
Tel: +372 888 2536
Mob: +372 520 6417


Swedbank ja PPA hoiatavad: levimas on uus pangapettus TALLINN, 3. märts, BNS - Swedbank ning politsei- ja piirivalveamet (PPA) hoiatavad, et levikul on järgekordne pangapettus, mille käigus tõmmatakse ohver väljamõeldud politseioperatsiooni, et tema konto rahast tühjaks teha.
„Sel aastal on olnud juba mitu juhtumit, kus klient tuleb pangakontorisse sooviga võtta välja ootamatult suur summa sularaha,” rääkis Swedbanki klienditeenuste juht Ede Raagmets.
Kuna viimastel aastatel on erinevate kelmuste arv kasvanud, siis muudab selline käitumine kogenud pangatöötaja alati ettevaatlikuks. Pärast vestlust ongi selgunud, et klient on tõmmatud petuskeemi.
„Antud pettuse puhul räägitakse kliendile, et käimas on politseioperatsioon, mille eesmärk on tuvastada panga sisepettusi ja korruptiivseid töötajaid. Seejärel palutakse kliendil minna pangakontorisse, et võtta välja suur summa sularaha,” rääkis Raagmets.
Ka sel nädalal tuli Swedbanki kontorisse klient, kes oli langenud sarnase pettuse ohvriks. „Meie klienditeenindajad annavad endast parima, et pettusi ära hoida ning võimalikke ohvreid märgata, aga palume ka inimestel endil olla tähelepanelikud,” lisas ta.
Pangapettuste või muude telefoni- või investeerimiskelmuste puhul on kelmi esmane eesmärk saada kätte inimese autentimisandmed. „Pangatöötaja ei küsi kunagi telefoni teel PIN-koode,” rõhutas Raagmets.
PIN1 kood on mõeldud inimese tuvastamiseks, PIN2 on aga võrdne allkirjaga. „Samamoodi nagu ei tohi allkirjastada kunagi dokumenti enne seda lugemata, ei tohi ka oma PIN2 koodi kellegagi kergekäeliselt jagada. Tuletame lisaks meelde, et panka sisenedes ei küsita kunagi digiallkirja ehk PIN2 sisestamist,” lisas ta.
Põhja prefektuuri raskete kuritegude talituse juht Vjatšeslav Milenin lisas, et politsei ei tee selliseid operatsioone pangatöötajate tabamiseks ega küsi kelleltki tema paroole või veel vähem palub inimestel nende pangakontolt sularaha välja võtta. „Sel ettekäändel püüavad kelmid aga hoopis inimestelt raha välja petta. Politseile teadaolevat on toimunud kuus sellist juhtumit, milles viiel juhul kaotasid inimesed kelmidele ka oma raha. Nende kogukahju on ligi 93 000 tuhat eurot. Tegemist on kelmidega ja finantsasutused ega ka teised ettevõtted oma töötajate usaldusväärsust taoliselt ei kontrolli,“ rõhutab politseinik.
Levinum pangapettus oli mullu petukõne, kus kelm esitles end pangatöötajana, politseinikuna või Google assistendina, eesmärgiga saada kätte ohvri autentimisvahendid. Pangapettuste seas oli ka õngitsussõnumeid ja e-kirju, mida kelmid saatsid pankade või teiste asutuste nimel. Kirjadele oli lisatud link, mis suunas inimese näiliselt panga või asutuse lehele, kus tal paluti kontole sisse logida või sisestada oma krediitkaardiga seotud andmeid. Tegelikkuses avanes selle lingiga petuleht.
Investeerimispettusi on küll pangapettustest ligi poole võrra vähem, kuid nende kahjud on oluliselt suuremad. „Igasuguste investeerimispakkumiste puhul tuleks kõigepealt kontrollida helistaja tausta. Kui pakutav tootlikkus tundub liiga hea, et olla tõsi, siis arvatavasti nii ka on. Igal juhul soovitame investeerimisega alustada oma kodupangast, kust saab turvaliselt vajalikud algteadmised ja soovitused,” lisas ta.
Kui oled langenud pettuse ohvriks, siis teavita sellest võimalikult kiirelt panka ja politseid. Siis on suurem tõenäosus raha tagasi saada. Isegi kui sa ise ei langenud pettuse ohvriks, siis teavita pettuse katsest politseid. See aitab nende edasist levikut tõkestada.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service