Matmispaik Lõuna-Venemaa põllul paljastab Wagneri sõjamasinasse heidetute saatuseLäinud suve lõpus hakkas maalapp Lõuna-Venemaal asuva Bakinskaja küla veerel täituma värskete haudadega, millel puust ristid ja kurikuulsa Wagneri palgaarmee sümbolitega pärjad – selle kuu lõpuks oli seal juba paarsada kalmuküngast.Võrreldes Krasnodari krai maapinda maetud meeste nimesid kohtudokumentide, avalike andmebaaside ja sotsiaalmeediapostitustega, leidis uudisteagentuur Reuters kinnitust, et paljud neist olid endised vangid, kelle Wagneri liider Jevgeni Prigožin värbas armuandmise lubadusega Ukrainasse rindele võitlema.
Wagner on juba mitu kuud pidanud verist lahingut Ukrainas Donetski oblastis, et vallutada Bahmuti linna. Lääne ja Ukraina ametnikud on öelnud, et Prigožin kasutab süüdimõistetuid kahurilihana, et lõhkuda Ukraina kaitsevõimet lihtsalt inimmassiga.
Sinna maetud 39st endisest vangist, kelle isiku Reuters tuvastas, kümme olid trellide taha saadetud mõrva või tapmise eest.
Videod ja fotod haudadest Krasnodari krais ilmusid sotsiaalmeediasse esimest korda detsembris. Reuters tuvastas, et jäädvustused olid tehtud Bakinskaja surnuaial, kasutades Maxar Technologiese ja Capella Space'i satelliidipilte. Jäädvustused näitavad, et Wagneri kasutatav maalapp oli suvel veel tühi, novembri lõpuks oli seal kolm rida haudu ja jaanuari alguseks oli see kolmveerandi ulatuses täis. 24. jaanuariks, mil ajakirjanikud paika külastasid, oli praktiliselt kogu krunt ära kasutatud.

Kohalik aktivist Vitali Votanovski, kes tegi esimesed pildid ja on dokumenteerinud Ukrainas tapetud võitlejate matmist Krasnodari piirkonna kalmistutele, ütles Reutersile, et nägi, kuidas veoauto toimetas surnukehi matmispaika. Tema sõnul rääkisid hauakaevajad, et surnukehad on pärit Doni-äärsest Rostovist, mis asub Venemaa piiri lähedal Donetski oblastiga.
Kui Reuters hiljuti matmispaigas käis, olid selle ümber paigaldatud aiad ja turvakaamerad ning käimas oli järjekordne matmine.
Sinna maetud 39st endisest vangist, kelle isiku Reuters tuvastas, kümme olid trellide taha saadetud mõrva või tapmise eest, 24 röövimise eest ja kaks kehavigastuste tekitamise eest. Ülejäänute kuritööd ulatusid narkootikumide tootmisest ja müümisest kuni väljapressimiseni.
25-aastaselt surnud Vjatšeslav Kotšase konto VKontaktes kannab nüüd märget: «Tapetud Donbassis.»
Sõjas surma saanud süüdimõistetuste seas oli lisaks Vene kodanikele ka Ukraina ja Moldova kodanikke ning Gruusia eraldumismeelsest Abhaasia piirkonnast pärit isikuid. Tähised Bakinskaja surnuaias ja veel kolmel lähikonna kalmistul näitavad, et mehed hukkusid mullu juulist kuni detsembrini ehk Bahmuti lahingu kõige verisemal perioodil.
Üks nooremaid surma saanutest on 25-aastane Vadim Pušnja, kes on maetud lähikonnas asuvale Martanskaja kalmistule. 19. novembril surma saanud Pušnja vangistati 2020. aastal sissemurdmiste eest garaažidesse, õllepoodi ja tsemenditehasesse kodulinnas Gorjatši Kljutšis sealsamas Krasnodari krais.

Wagneri palgaarmee võitleja mullu septembris Ukrainas Bahmuti lähistel.
Viktor Antonjuk / SPUTNIK / SIPA / Scanpix

Vanim meestest, 60-aastane Fail Nabiev kandis Ivanovo piirkonna koloonias poolteist aasta pikkust karistust varguse eest. Tegemist oli vähemalt teise talle määratud vanglakaristusega. Süüdi mõisteti ta mullu mais Suzdali kohtus, kuna ta varastas garaažist trimmeri ja lihvimismasina koguväärtusega 5500 rubla (73 eurot). Tema islami poolkuuga ehitud puidust hauatähise kohaselt suri Nabiev oktoobris, vähem kui viis kuud pärast süüdimõistmist.
Nabievi elukaaslane Olga Viktorova kinnitas Reutersile, et mees hukkus Wagneri eest võideldes Ukrainas. Naise sõnul olid mehel suured krediitkaardivõlad, mida ta nüüd peab tasuma. Viktorova lisas, et sai elukaaslase Wagneriga liitumistest teada alles pärast tema surma.
Vene veebilehe iStories väitel külastas Prigožin augustis kolooniat, kus Nabiev karistust kandis.
«Tal olid alati hullumeelsed ideed. Parandamatu optimist,» ütles Viktorova, kelle sõnul Nabiev ilmselt arvas, et teeb kiire reisi Ukrainasse ja teenib natuke raha.
In this infamous video from September, Wagner's founder, Prigozhin, hinted at the cemetery's existence while recruiting inmates from Russia's penal colonies: “For those who don't know where they want to be buried, we bury them near the chapel of PMC Wagner in Goryachiy Klyuch.” pic.twitter.com/UpoQM8VyPi
— Christiaan Triebert (@trbrtc) January 25, 2023

Haudade seast leidis Reuters üles ka 43-aastase Anatoli Bodenkovi kääpa. Mees kandis kohtudokumentide kohaselt 16 aasta pikkust karistust palgamõrva eest.
Kohaliku meedia kohaselt mõrvas Bodenkov 2016. aastal Kirovo-Tšepetski linnas kärbikuga kinnisvaramaakleri, saades teo eest tasuks 400 000 rubla (5300 eurot). Hauatähise järgi suri Bodenkov mullu 27. novembril, kuid märgitud pole, kus.
The Wagner PMC cemetery near Bakinskaya continues to increase. There is no mention of “special operation” or connection with the Russian MoD on the graves. Only a small wreath and a five-pointed yellow star.https://t.co/uIE4iXep6z pic.twitter.com/1p95Mvft3K
— KIU • Russian Officers killed in Ukraine ???? (@KilledInUkraine) January 23, 2023

Matmispaigas asub ka 25-aastaselt surnud Vjatšeslav Kotšase kääbas. Peterburi kohus oli ta 2020. aastal mõrva ja relvastatud röövi eest mõistnud 18 aastaks vangi. Kohtudokumentide kohaselt tungis Kotšas koos kaaslasega purjuspäi röövimiskatse käigus ühe tuttava korterisse. Ta peksis tuttava ja seal viibinud naise teadvusetuks, kasutades selleks triikrauda ja metallist nagi. Seejärel süütas Kotšas ühe riideeseme ja viskas selle teadvuseta mehe peale. Suur osa korterist hävis tulekahjus ja mees suri vigastustesse kaks päeva hiljem.
Kotšase konto VKontaktes kannab nüüd märget: «Tapetud Donbassis.» Tema hauatähisel Bakinskaja kalmistul on surmakuupäevana kirjas 21. juuli ehk Bahmuti pealetungi algusaeg.
Noormehe advokaat Stepan Akimov ütles Reutersile, et Kotšas mõisteti süüdi ebaõiglaselt ning tema Wagneriga liitumisest kuulis jurist alles Reutersilt. «Ma kujutan ette, et arvestades tema karistuse pikkust ja seda, kui noor ta oli, tundus see talle võimalus vabaks saada,» ütles Akimov. «Kui vangil on kahekohaline arv aastaid [karistust kanda] ja talle pakutakse vabanemist kuue kuu pärast… Ilmselt pidas Vjatšeslav seda pakkumist väljapääsuks.»
Ei Kreml, Venemaa kaitseministeerium ega Venemaa vanglavõimud vastanud Reutersi küsimustele.


Kelm pettis Haapsalu mehelt välja 350 eurot26. jaanuaril alustas politsei kriminaalmenetlust selles, et 21. jaanuaril soovis 34-aastane Haapsalu mees osta Facebooki kaudu eraisikult Rootsi kruiisi pileteid. Mees kandis piletite eest müüjale üle 350 eurot, kuid müüja ostjale pileteid edastanud ega tagastanud ka raha.
Pärnumaa
26. jaanuaril alustas politsei kriminaalmenetlust selles, et 13. jaanuaril täpselt tuvastamata kellaajal varastati Pärnus Papiniidu tänaval kauplusest Samsungi nutikell. Vargusega tekitatud kahju on pea 380 eurot.
LOE KA:
Nädalavahetuse krimikroonika: kaks löömingut ja jalgrattavargus
Läänlane kaotas veebikelmile 500, hiidlane 7522 eurot
Raplamaa
26. jaanuaril alustas politsei kriminaalmenetlust selles, et 17. jaanuaril varastati Raplas parklas sõiduautolt Toyota lisatuled. Vargusega tekitatud kahju suurus on selgitamisel.


PÄEVA TEEMA | Marek Reinaas: riigi ja maksumaksja raha eest ei tohiks rahastada valimiskampaaniaid. ERJK vajab vigade parandustErakondade rahastamine tuleb muuta ja ümber vaadata nii, et Eesti demokraatia oleks paremini kaitstud. Tundub, et praegused parlamendierakonnad ei ole võimelised neid muutusi ellu viima.
Erakondade rahastamise ja selle järelevalve küsimus on parlamendis esindatud erakondi juba aastaid kõrvetanud nagu kuum kartul. Valijad saavad ju aru, et praegune süsteem on vildakas ja vajaks tõsist muutust. Samas on erakonnad pidevas rahapuuduses ja riiklik toetus raskel hetkel ainukeseks abiks. Õigemini mitte viimaseks õlekõrreks, sest mitmete erakondade suurtoetajad on pugenud erinevate skeemide taha, mille kaudu rahastamine käib.
Kõik laiutavad käsi, tunnistavad probleemi, aga mitte midagi teha ei saa. Alati on kusagil kallutatud jõud, kes seda teha ei lase. Enamasti on needsamad jõud erakonnad ise. Tegelikult pole kedagi, kes sooviks põhimõttelist muutust. Ja nagu me praegusest vaidlusest valitsusparteide vahel näeme, pole isegi võimalik vana head peenhäälestamist teha.
Praeguses süsteemis on selge poliitilise korruptsiooni oht sisse kirjutatud. See on isegi realiseerunud, kuna on valitsuses on erakond, mis on kahel korral kriminaalkorras karistatud. Aga koerade haukumisele vaatamata liigub karavan edasi. Ja maksumaksja raha liigub parteikassasse. See jama tuleb lõpetada.
Eesti 200 seisukoht on, et erakondade rahastamist riigieelarvest tuleb vähendada. Riiklik toetus on ju mõeldud eelkõige erakondade struktuuri ülalpidamiseks, poliitikate välja töötamiseks ja selle jaoks, et demokraatia toimiks tugevate erakondade kaudu. Praegusel hetkel suundub aga kogu maksumaksja toetus praktiliselt otsejoones vanade võlgade tasumiseks reklaamifirmadele.
Seepärast on loogiline ka teine Eesti 200 muudatus, et riigi toetusest ei tuleks rahastada valimiskampaaniaid. Seda tuleks teha üksnes liikmemaksudest ja annetustest. Samuti oleks otstarbekas seada valimiskuludele ülempiir nagu on seda tehtud paljudes demokraatiates. Tuleb vähendada erakondade nõudlust raha järele, mis toob kaasa ka poliitilise korruptsiooni riski vähenemise, ja ilmselt ühiskonna meelsusele rohkem vastava valimistulemuse.
Oleme ausad, see peaks ju sobima enamusele erakondadele. Kõik tahaksid teha rohkem poliitikat ja vähem valimiskampaaniat. Kuid samas on valijate armastuse ostmine maksumaksja raha eest nii mugav ja mõnus ning sellest loobumine keeruline.
Eraldi teema on kriminaalkorras karistatud erakondade rahastamine riigieelarvest. See on küsimus, mis eriti teravalt lõikab inimeste õiglustunnet. Kui keegi jääb kuriteoga vahele, on elementaarne, et ta peab esmakorras loobuma hüvest, mis tal läbi kuriteo saavutada õnnestus. Kui paned poest pihta moosi, siis kõigepealt peab moosivaras oma purgikese tagasi andma ja seejärel juba arutatakse, mis karistus järgneb.
Erakondadega on aga tagurpidi. Kui erakond oma kriminaalse teo kaudu saab rohkem kohti parlamendis, siis isegi, kui ta selle teo eest süüdi mõistetakse, jätkab ta riigieelarve moosipurgi kallal maiustamist. See on lihtsalt ebaõiglane. See tuleb lõpetada. Kriminaalkorras karistatud erakonnad ei peaks saama riigi toetust nii kaua, kuni kriminaalkaristus kehtib. Muuseas Eesti 200 on parlamendile vastava rahvaalgatuse üle andnud, aga selle arutamine jääb juba järgmise koosseisu otsustada.
Praegu valitsuses toimuv vaidlus ERJK volituste üle on kõige elementaarsem vigade parandus ja see tuleb ära teha ilma ülemäära aega ja vaeva raiskamata. Siin pole midagi vaielda.
Aga erakondade rahastamine tuleb muuta ja ümber vaadata nii, et Eesti demokraatia oleks paremini kaitstud. Tundub, et praegused parlamendierakonnad ei ole võimelised neid muutusi ellu viima. Selleks ongi tarvis uusi inimesi ja uusi ideid riigikokku. Eesti 200 on selleks valmis.


«Nägin võimalust võita sadu eurosid puhtalt kätte, paraku pidin pettuma.» Erik Orgu loosiratas tekitab inimestes kahtlusiToitumisnõustaja Erik Orgu lasi mõni aeg tagasi enda kodulehele teha loosiratta, mida keerutades jäi inimestele mulje, et neil on võimalik võita 50 või 100 eurot sularaha. Elu24-ga võttis ühendust pettunud lugeja, kes väitis, et Orgu loosirattas kasutatakse ebareaalseid auhindu, mida tegelikult pole võimalik võita.Toitumisnõustaja Erik Orgu kodulehel erikorgu.ee oli veel täna hommikul loosiratas, mis näiliselt lubas osalejatel võita nii Orgu toitumiskavade sooduskoode, Orgu e-raamatut ja ka sularaha – 50 või 100 eurot.
Elu24-le saatis vihje pettunud lugeja, kes väitis, et Erik Orgu kodulehel korraldatav loos tekitab temas kahtlusi – kas see võib olla pettus?
«Proovides loosiõnne leheküljel erikorgu.ee, nägin võimalust võita sadu eurosid puhtalt kätte. Paraku pidin pettuma, sest tegelikkuses ei ole võimalik võita sularaha 100 €, sularaha 50 € ega ka e-raamatut «Elu ilma dieedita»,» kirjutas nördinud lugeja.

Lugeja saadetud kuvatõmmis erikorgu.ee veebilehelt

Vihje saatja jõudis enda väitel sellele järeldusele, vaadates lehekülje lähtekoodi, kus olid tema sõnul näha kõik võidud ja nende tõenäosused. «Lisaks oli näha sooduskood erinevate võitude puhul, näiteks 25-protsendiline sooduskood on «8410ERMT220913», 50-protsendiline «4913SVEQ210812» ja 70-protsendiline «6561DJKU220913».
«Eriti huvitav oli ka, et tõenäosusega null 100 € juurde oli pandud lihtsalt teine 70-protsendiline sooduskood «6561DJKU220913» ning 50 € juurde märkus «Kirjuta info@erikorgu.ee».»
Allika väitel ei ole loosiratta keerutajatel tõenäosust loosi pandud auhindu võita.

Lugeja saadetud kuvatõmmis väidetavalt erikorgu.ee veebilehelt saadud loosiratta võitude tõenäosustest

«Tegemist on minu meelest pettusega, sest meiliaadresside saamiseks kasutatakse ebareaalseid auhindu, mida tegelikult pole võimalik võita, ja annad lihtsalt enda infot ära ilma reaalse võiduvõimaluseta,» märkis allikas.
Allika väitel on Orgu kodulehel korraldatud loos ebaeetiline. «Arvestades seda, et info müük on üks suuremaid ärisid praeguses ühiskonnas, on tasuta info kätte saamine väga ebaeetiline.»
Elu24 võttis Erik Orguga ühendust ning vaid mõned minutid hiljem oli loosiratas kodulehelt eemaldatud.
Orgu keeldus Elu24-le kommentaari andmast, kuid toimetusele teadaolevalt lõpetas ta loosiratta tegijaga koostöö.


Tähtsündmusi maailma ajaloostLaupäev, 28. jaanuar on 2023. aasta 28. päev. Aasta lõpuni jääb 337 päeva.814 - suri frankide kuningas Karl Suur. 1547 - suri Inglise kuningas Henry VIII, kelle järel tõusis troonile tema poeg Edward VI.1561 - Orleans'i ediktiga lõpetati hugenottide tagakiusamine Prantsusmaal.1596 - suri inglise meresõitja ja seikleja söör Francis Drake. 1621 - suri Camillo Borghese, Rooma paavst Paul V. 1689 - Briti parlament teatas kuningas James II troonist loobumisest.1725 - suri Vene tsaar Peeter I. 1807 - Londonisse Pall Malli tänavale paigutati maailmas esimesena gaasivalgustus.1829 - hukati iirlasest mõrvar ja laibaröövel William Burke. Koos kaasosalise William Hare'iga varastas ta Edinburghis surnukehi, mida kohalik arst vajas lahkamisteks. Kui nõudmine kippus pakkumist ületama, läksid Burke ja Hare üle elavate ohvrite mõrvamisele.1846 - Briti Ida-India kompanii väed lõid Indias Aliwali lähistel sikhi relvajõude.1871 - Pariis alistus Prantsuse-Preisi sõjas sakslastele. 1909 - USA lõpetas kontrolli Kuuba üle.1932 - Jaapani väed okupeerisid Shanghai. 1935 - esimese riigina maailmas legaliseeris Island meditsiinilis-sotsiaalsetel põhjustel tehtava abordi.1939 - suri iiri luuletaja, Nobeli kirjanduspreemia laureaat William Butler Yeats.1949 - ÜRO Julgeolekunõukogu võttis vastu resolutsiooni relvarahu kehtestamiseks Indoneesias.1950 - Prantsuse rahvusassamblee ratifitseeris lepingu, mille kohaselt Vietnam, Kambodža ja Laos said Prantsuse Liidu koosseisus iseseisvuse.1962 - USA mehitamata kosmoselaev Ranger III ei jõudnud Kuule, möödudes sellest 35 200 kilomeetri kauguselt.1964 - Lõuna-Rodeesias Salisburys puhkes mäss. 1980 - islamimaade välisministrite kohtumisel Pakistanis mõisteti hukka Nõukogude sõjaline interventsioon Afganistanis.1983 - Poola ametiühinguliikumise Solidaarsus juhid kutsusid töölisi valmistuma üldstreigiks.1986 - USA kosmosesüstik Challenger plahvatas 72 sekundit pärast starti Canaverali neemelt, hukkus seitse astronauti.1991 - Nõukogude väed hõivasid kaks Leedu tollipunkti. 1992 - Alžeeria iseseisvusvõitlust juhtinud ja kolm aastakümmet võimul olnud Rahvusliku Vabastusrinde juhtkond astus tagasi.1993 - Zaire'i pealinnas Kinshasas puhkenud armeerahutuste käigus tapeti Prantsuse suursaadik Zaire'is.1994 - Bosnia keskosas Mostaris hukkus kolm itaalia ajakirjanikku.1995 - oli Egiptuse islamiülestõusu üks verisemaid päevi: politsei laskis maha 14 arvatavat sissi, islamiäärmuslased tapsid kaks politseinikku ja kaks tsiviilisikut.1996 - Sarajevos hukkus kolm Briti sõdurit, kelle soomuk sõitis maamiini otsa.1997 - Alžiiris mõrvati maa suurima ametiühingu liider, kes oli presidendi olulisemaid toetajaid ning Alžeeria islamimässuliste vastane. Mõned tunnid hiljem plahvatas pealinna lähedal rahvarikkal turuplatsil pomm, tappes 15 inimest ja haavates vähemalt 30 inimest.1998 - Indias Poonamallees mõisteti 26 inimest süüdi vandenõus ja endise peaministri Rajiv Gandhi tapmises. Kõigile määrati surmanuhtlus poomise läbi.1998 - Jaapanis sunniti altkäemaksuskandaali pärast tagasi astuma rahandusminister Hiroshi Mitsuzuka.1999 - India ja Pakistan pidasid esimest korda 12 aasta jooksul omavahelise kriketimatši. Võitis Pakistan.2000 - Stockholmis lõppes esimene üleeuroopaline holokaustikonverents.2002 - Rootsi lastekirjanik Astrid Lindgren suri 94aastaselt. 2002 - Ecuadori lennufirma TAME reisilennuk Boeing 727 sõitis Colombias vastu Cumbali vulkaani, kõik 92 pardalviibinut said surma.2003 - Iisraelis toimusid üldvalimised, mis tõid võidu peaminister Ariel Sharoni parempoolsele Likudi parteile. Lähis-Ida rahuleppeid pooldavad vasakparteid said kaotuse osaliseks.2004 - lord Huttoni juurdlus ei näidanud Briti peaministri Tony Blairi rolli relvaeksperdi David Kelly surmas, kuid kritiseeris BBCd, mille juhatuse esimees Gavyn Davies ametist lahkus.2004 - Haagi sõjaroimatribunal mõistis Horvaatia serblaste eksliidri Milan Babici süüdi horvaatide tagakiusamises serblaste kampaanias.2005 - Helsingis algasid Indoneesia valitsuse ja Acehi provintsi mässajate esindajate läbirääkimised, mille tõukeks sai 2004. aasta lõpus provintsi laastanud jõulutsunami. Kõnelused viisid aastaga konflikti reguleerimiseni.2006 - Poola lõunaosas Chorzowis sai näitusehoone katuse kokkuvarisemisel surma 66 nimest, kes olid kogunenud rahvusvahelisele kirjatuvide näitusele.2008 - suri Kreeka mõjuka õigeusukiriku juht, peapiiskop Kristodoulos, kes parandas suhteid Vatikaniga, kuid kellel olid erimeelsused Kreeka riigiga.2011 - sajad tuhanded egiptlased protestisid niinimetatud vihareede meeleavaldustel Hosni Mubaraki vastu.2013 - Hollandi kuninganna Beatrix teatas, et loobub aprillis troonist oma vanima poja Willem-Alexanderi kasuks.2016 - Maailma Terviseorganisatsioon (WHO) kuulutas välja Zika viiruse puhangu.2018 - Soome presidendivalimised võitis Sauli Niinistö, kogudes juba esimeses voorus 62,7 protsenti häältest. Ta valiti tagasi teiseks ametiajaks.2020 - USA president Donald Trump avalikustas oma Lähis-Ida rahukava, palestiinlased ei nõustunud sellega.2021 - USA Georgia osariigis Gainsville'i linnulihavabrikus leidis aset lämmastikuleke, mis nõudis kuus inimelu ja vigastas vähemalt kümmet inimest.28. jaanuaril on sündinud:Henry VII, Inglise kuningas, Tudorite dünastia asutaja (1457-1509);John Barclay, šoti satiirik (1582-1621); John Baskerville, inglise trükkal (1716-1775); Taani ja Norra kuningas Frederik VI (1768-1839); Henry Morton Stanley, briti ajakirjanik-maadeuurija (1841-1904);William Seward Burroughs, USA leidur (1857-1898); Arthur Rubinstein, poola-ameerika pianist (1887-1982); Jackson Pollock, USA kunstnik (1912-1956);Claes Oldenburg, Rootsi päritolu USA kunstnik (1929- 2022);Susan Sontag, USA kirjanik ja filmirežissöör (1933-2004); Alan Alda, USA näitleja, lavastaja ja stsenarist (1936); Charles Taylor, Libeeria president ja sõjaroimar (1948); Hamad bin Isa Al Khalifa, Bahreini kuningas (1950); Nicolas Sarkozy, Prantsusmaa endine president (1955); Frank Darabont, USA lavastaja ja produtsent (1959); Gianluigi Buffon, Itaalia jalgpalliväravavaht (1978); Elijah Wood, ameerika näitleja ja produtsent (1981).BNS


Eduard Odinets: erakondade rahastamise järelvalve vajab koheseid muutuseid. Aeg on eelnõu pantvangist välja tuua!Erakondade rahastamise järelevalve süsteemi tuleb pöördeliselt muuta ehk tarvis on anda ERJK-le õigus küsida kolmandatelt osapooltelt andmeid. Selle võimaluse puudumine on üks olulisemaid korruptsiooniriske, mis on eriti aktuaalne valimisperioodidel.
Sotsiaaldemokraadid ei lähe kaasa katsetega tegeleda erakondade rahastamise järelevalve komisjoni (ERJK) volituste tugevdamise asemel uute suundadega. Tegu on pelgalt avalikkuse eksitamise ning Isamaa sooviga hajutada tähelepanu sisuliselt eesmärgilt, milleks on korruptsiooniriskide maandamine. Oleme igati valmis minema edasi suurima võimaliku ühisosaga ning ettepanekutega, mis on välja töötatud pika aja vältel.
Seevastu esitab Isamaa praegu „puusalt“ uusi ettepanekuid ja nõudmisi – olgu selleks siis kriminaalselt karistatud erakondade keelustamine, valimiskulude piirmäärad või erakondade annetajate ringi piiramine – ainult selleks, et võtta eelnõu pantvangi ja takistada selle jõustamist, kuigi erakondade rahastamise järelevalve vajab koheseid muutusi.
Sotsiaaldemokraadid on valmis edaspidi pidama diskussiooni kõigi Isamaa täiendavate ettepanekute üle, kuid praegu pole korralikuks aruteluks ja kaasamiseks lihtsalt enam aega. Mitu kuud kopitas valmis eelnõu Isamaa ministri sahtlis, seda aega tulnuks kasutada aruteludeks, kuid paraku seda ei tehtud.
Nii teema summutamise kui nüüd uute ideede esitamise valguses jääb paratamatult mulje, et Isamaa suurim hirm on võimaldada ERJK-l koguda infot näiteks reklaamibüroodelt, lobiorganisatsioonidelt või kasvõi reklaami müüvatelt meediaväljaannetelt.
Sotsiaaldemokraatide arvates on otsustava tähtsusega just see, et ERJK saaks kontrollida kõiki dokumente ja koguda vajalikku teavet ka kolmandatelt osapooltelt. Poliitiline tegevus peab olema aus ja läbipaistev. Eriti oluline on erakondade rahastamise läbipaistvus enne valimisi – valimiskampaaniale kuluvate summade päritolu ja kasutus peab olema selge ja tõendatud.
Olukord, kus pole võimalik nõuda dokumente ega küsitleda kolmandaid osapooli, kätkeb endas meie tänases poliitikas üks suuremaid korruptsiooniriske. See pole meie väljamõeldis, vaid paljude ekspertide murelik hinnang.
Kindlasti oleme valmis edasi liikuma eelmise valitsuse ajal välja töötatud eelnõuga, mis puudutab nii ERJK volituste laiendamist kui ka näiteks sidusorganisatsioonide määratluse ja keelatud annetuste loetelu täpsustamist ja kus on sätestatud ka selgemalt erakondadele seatud keeld kasutada oma tegevuses avalikke vahendeid.


Juhtkiri: Asi pole vaid tänavanimedesPõhjarannik tõstatas omal ajal esimesena Narva kommunistlike punamõrtsukate nimeliste tänavate küsimuse. Tookord oli kalendris 3. veebruar ning aasta 2002."Kui Narva linn end tänavu 24. veebruaril lipuehtesse rüütab, lehvivad trikoloorid ka Daumani ja Tiimanni tänaval. Kuigi enamikule narvalastest on need tänavanimed teada, ei tea suurem osa, et Ans Dauman (Daumanis) ja Albert-August Tiimann olid tegelased, kes tegid kõik, et Eesti Vabariik sündimata jääks," kirjutasime toona.Juba siis oli arusaamatu, miks Narva võimud pole ära muutnud Eesti Vabariiki sobimatuid kommunistlikke pärandnimesid. Ka võimud ei osanud toona meile selle kohta selgitusi anda. Nimede muutmine käis küll juba 1990ndatel, kui suur osa nõukanimedest ära muudeti, kuid millegipärast osa jäeti alles.Sellest ajast, kui me küsimuse tõstatasime, on möödunud 21 aastat ning nüüd on kätte jõudnud ajalooline hetk, mil Narvas on lõpuks volikogu, kes suutis selle Narva jaoks piinliku lehekülje ära pöörata. Miks see nii kaua aega võttis, selle üle võib lõputult arutleda, aga üks põhjus on kindlasti selles, et Narva võim on aastaid püüdnud olla Eesti riigi ja valitsusega opositsioonis, püüdes jätta muljet, et kohalik ladvik kaitseb narvalaste huve pahatahtliku riigi eest. Küllap see on aidanud kaasa linna kapseldumisele, mille varjus on siin harrastatud korruptiivset valitsemiskultuuri. Aastakümneid siin vohanud jaga-ja-valitse-süsteemi on valijatele looritatud küll nõukogude pärandi, küll venekeelse hariduse kaitsmise, küll muude sääraste siltidega. Eks sellega on Narva võimud linna ka ülejäänud Eestist võõrandanud.Loodetavasti on need ajad nüüd jäädavalt möödas ning Narvast on saamas tavaline Eesti linn, kus lisaks selles riigis tavaks olevale poliitilisele kultuurile saavad oma võimaluse ka avatus ning Eesti-keskne mõtteviis.


Tehisreaalsus astus koolipinki – oi, mis nüüd küll saab?Hiljuti lõi laineid juturobot ChatGPT, mis võib etteantud teemal kirjutada essee või doktoritöögi – õpetajad kardavad, et selle abil muutub spikerdamine massiliseks ja kontrollimatuks, kuid teisalt võib see anda õppureile ka uusi mõtteid. Lisaks plagieerimisvõimalustele on tehisreaalsusel teisigi ohte: näiteks kippus masin tööavaldusi läbi vaadates naisi diskrimineerima ja valima ametisse mehi, ent ohtudele vaatamata on selge, et juturobot, nagu ka tehisreaalsus, on meie uus reaalsus.
Tehisreaalsuse (Artificial Intelligence, AI) võimalikkus on kütnud kirgi juba 1980. aastatest alates. Küll kardetakse, et robotid võtavad ära meie töö, ja nüüd kardavad õpetajad, et õpilased kasutavad teadmiste kontrolli ajal tehisintellekti arendava ettevõtte OpenAI loodud juturoboti ChatGPT abi. Tehnoloogiaentusiastid ja «rehepapid» aga juubeldavad, et keegi ometigi on loonud krati, kes tassib omanikule vajalikku kraami ja säästab aega.
Kuna AI tuleku on juba 2017. aastal Tom Vander Ark artiklis «Ask About AI: The Future of Work and Learning» välja toonud tänapäeva ühiskonna ühe suurima mõjurina, mis järgmistel kümnenditel õpilaste elu muudab, siis parem on endale asi selgeks teha nii vanematel, õpetajatel kui ka tulevaste õppijate tööandjatel.
Lihtsalt seletatuna jagunevad tehisreaalsuse rakendused kolmeks.
Masinad, mis annavad kindla sisendi peale kindla väljundi. Näiteks näotuvastus, kirjavigade parandamine, lõputöö vormistamine, e-posti rämpskirja filter, haiguste diagnoosimine jne.
Masinad, mis uurivad suurandmeid ja püüavad ise seoseid luua. Näiteks suudavad poerobotid ennustada, millal on vaja tööle kutsuda rohkem inimesi, või teavitab süsteem õppijat tema eelneva õppimiskogemuse pealt, kas ta valitud kursuse lõpetab või mitte.
Masinad, mis õpivad ise, nagu isesõitev auto, arvutimängud või juturobot ChatGPT, mis praegu kuulsust kogub. Sellist süsteemi aitab inimene või ka teine AI, andes talle tagasisidet, millest kõik robotid õpivad. Näiteks filmiajaloost on tuttav 1983. aastal välja tulnud «WarGames», mille simulatsiooni tulemusel selgus, et ühtegi sõda ei ole võimalik võita, sest mõlemad pooled kannavad kahju.
Praegu furoori tekitanud AI-rakendused on pigem limiteeritud kasutatavusega ja nad ei ole nii paindlikud iseõppijad kui inimesed. Kuigi hirmul on suured silmad, näeme lähima kümne aasta jooksul pigem ühe-kahe valdkonna lahenduste tõusu kui seda, et igaüks leiutaks endale isesõitva auto. See ei tähenda, et ei võiks oma uut abilist juba täna tundma õppida.

Kratt kui tark mees taskus

Kui füüsikaõpetajad juba rõõmustavad, et OpenAI juturobot aitab luua ülesandeid, mida nad ise peaksid õppijatele välja mõtlema, siis keele- ja kunstiõpetajad lubavad juturoboti ainetunnis ära keelata, sest nemad ei suuda eristada tehisreaalsuse loodud pilte ja teksti õppuri enda loometööst.
Matemaatika- ja robootikaõpetajad vangutavad aga pead, et nende ainete nüanssides ja sõnavaras on tehisreaalsusel konteksti õigesti tajumiseks veel paar aastat vaja õppida.‘

Füüsikaõpetaja Kalle Kebbinau Põlvast küsis AI käest abi gümnaasiumile ülesande loomisel.
Kuvatõmmis

Fakt on, et juturoboti vastuse rumal kopeerija jääb ilmselt kohe vahele, kuid tark heade küsimuste küsija võib saada oma tekstide koostamisel häid uusi mõtteid. Kas OpenAI juturobotit võiks koolitööde tegemiseks kasutada või mitte, on eetika küsimus.
Kui täiskasvanul on eetika koha pealt enamasti sabatunne juba olemas, siis õpilastel see nii ei ole. Kindlasti tuleb tähele panna, et ka kõige paremad õpilased võivad originaalloometöö juures kokkulepitud reegleid murda, et võita aega isiklike asjade tegemiseks koolitööde arvelt.
On ka hirm, et lihtsamate teadmiste omandamiseks pole õpetajat enam vajagi, kuid arvestades õpetajate põuda üle maailma, toob kratindus pigem leevendust, kui et kellegi töö ära võtab.
Mida siis teha? Ainuke tee on õppijatele selgitada, millal võiks koolitöös tehisreaalsust kasutada ja millal mitte. Näiteks võib ju krati ehk juturoboti abil head hinded saada, aga riigieksami ajal või hiljem ülikoolis oodatakse õppijalt ja tööelus töötajalt siiski enda panust. Kui tööl või ülikoolis oleks võimalik saada läbi ainult tehisreaalsust kasutades, siis ilmselt oleks tööandjal lihtsam palgatagi neid muresid lahendama AI, mitte inimene.
Kui igaüks kasutab krati abi, siis võib kratt meid ära kasutada, kui kellelgi pole oidu kriitiliselt mõelda. Näiteks filmis «Idiocracity» soovitati kasta taimi karastusjoogiga Mountain Dew, sest inimeste pädevus targalt otsustada oli jäänud nõrgaks.

Kallutatud kratid

Seega on kindlasti õigus neil, kes ennustavad, et lihtsamad tööd (klienditeenindus, liinitöö ja infoliin, keeleparendus, väikeraamatupidamine, madala taseme programmeerimine, ka madala astme meditsiinitööd jms) võivad võtta üle arvutid, et vabastada suuremat väärtust pakkuvate inimeste aega.
On ka hirm, et lihtsamate teadmiste omandamiseks pole õpetajat enam vajagi, kuid arvestades õpetajate põuda üle maailma, toob kratindus pigem leevendust, kui kellegi töö ära võtab. Ilmselt ei himusta AI personalijuhtide, tippkokkade, teadlaste, ürituste korraldajate, graafiliste disainerite või projektijuhtide jt tööd. Kuid AI abi vajavad ka nemad, sest tehisreaalsus aitab neil läbi töötada suuri andmehulki, mis inimesele on võimatu.
Samas peame kõik olema valvsad, sest mitte väga targad kratid on mõjutatud omaniku kallutatusest ja kehvast teadlikkusest. Näiteks on juhtumeid, kus kratist tehisreaalsus vaatas läbi töösoovijate avaldused ja otsustas, et tööle sobivad need, kes on kõrge motivatsiooniga, töötanud mitmes eri töökohas ega ole vahepeal tööturult ära olnud. Tulemuseks ei saanud tööd ükski naine, sest mõned olid lastega vahepeal kodus olnud ning töökohti vahetasid nad ka harvemini kui mehed.
Või lihtsam abiline tekstiloomes, mis soovitab kirjutajal essees teemal «naiste väljakutsed ITs» vahetada sõna «naistööjõud» «meestööjõu» vastu, sest ilmselgelt räägitakse IT-sektorisse meeste kaasamisest enam.

Tekstitöötlus Google’is pakub abikäe ja asendab sõna «naistööjõud» sõnaga «meestööjõud».
Kuvatõmmis

Kratt tuleb õppetöös õpetajale appi – aga millised on ohud?

Nutitelefoni kaudu käib suhtlemine juturobotiga ChatGPT New Yorgis Brooklyni ühe munitsipaalkooli läheduses. New Yorgis on koolid keelanud oma võrgus juturoboti kasutamise ära.
Peter Morgan/AP/Scanpix

Ilmselt algklassides ei suuda iga õpilane tehisintellekti taltsutada ja see ei ole ka mõistlik. Krati pakutavat abi võiks koolides siiski kasutada. Eestis ja ka maailmas räägitakse palju personaalsest õpiteest. On unistus, et koolis tekkivate andmete baasilt saab õppija tagasiside, mida ta peaks tegema järgmiseks, millist osa kordama või millise vahele jätma.
Samamoodi saab süsteem pakkuda õppijale vastavalt tema huvile ja oskustele ülesandeid ja õppesisu. Kratt võiks jälgida ka õppija meeleolu, õppimise ja meelelahutuses osalemise tsüklit, et tuvastada, millal on õppijat vaja kutsuda tagasi õppetükke näiteks kodus lõpetama (ehk kordama). Oleme selliseid mudeleid juba näinud pulsi- ja treeningukellades, mis annavad teada, kui on vaja juua klaasike vett või teha paar pikemat sammu või kükki nutiseadmetes äppide näppimise asemel.
Õpetajad ja vanemad ootavad, et personaalne õpitee annab neile infot, kuidas just tema lapsel või tervel klassil läheb, et oleks võimalik koolikeskkonnas luua elamusi, mis toetavad õppijate ühisõpet, või kodus vabal ajal näiteks huviteemadele süvenemist. Sellised süsteemid aitavad õpetajal ka anda paremat tagasisidet, mida hetkel tehakse n-ö kõhutundest ja uskumustest õppija pädevuste kohta. Tahame selliseid kratte ka õppetöös appi ja ootame, et keegi meile need leiutaks!
Õpetaja ja vanema soov võib olla küll edumeelne, aga selles võivad varitseda ohud. Näiteks üks murelaps AI rakendamisel on lahendamata isikuandmete kaitse küsimus. Ükski seade ega keskkond ei tohi ilma meie teadmata koguda, analüüsida ega ka väljastada infot ei meile endale ega ka kellelegi teisele või kolmandale osalisele. Oleme ju veendunud, et meie pilte või sõnumeid ei tohi analüüsida ja kasutada ilma meie loata äri tegemiseks. Kuid Facebooki emafirma META on toonud turule virtuaalreaalsuse ja muud andmekogumise meetodid, mis koos AIga teavad meist ja meie perest sadu kordi enam. Näiteks teab META enne õppija siseselguse saabumist, millisesse töövaldkonda just tema huvide ja oskustega peaks suunduma.
Või teavad meie telefon ja nutikell käimismustrite abil, kui kaua on tema omanikul aega veel elada. Kuidas AI selle tulemuseni jõuab, on «must kast» ja ka selles on oht: kuidas saame selles asjas usaldada masinat? Või kas me soovime seda infot üldse teada?
Ühiskonnas on AI-eetikat puudutavad teemad veel läbi arutamata, puuduvad ka seadused ja ühiskondlik otsus, millised teadmised jäävad tehnoloogia teada ja millises osas jääb valikuvabadus seadme kasutajale või seadme kasutaja vanemale.

Krati taltsutamine
Targal koolil ja arvutiõpetajal on tekkinud soov, kuidas AI õppetöös parimal moel kasu tooks. On koole, kus unistatakse, et just nende õppijatest saavad tuleviku ettevõtjad, kes krati oma heaks tööle panevad. Sellest võib saada Eesti uus Skype’i, Wise’i või Bolti edulugu, milleks tuleb hakata valmistuma õpilastega juba põhikoolis. Selleks annab tehisreaalsus ka ise nõu (järgneva teksti on loonud OpenAI), kuidas seda parimal moel teha.
Alustuseks tutvustage tehisintellekti põhimõisteid ja selle erinevust traditsioonilisest arvutiprogrammeerimisest. Samuti saate arutada mõningaid tehisintellekti rakendusi, nagu loomuliku keele töötlemine, pildi- ja kõnetuvastus ning otsuste tegemine.
Kasutage näiteid ja juhtumiuuringuid, et illustreerida, kuidas AId reaalses maailmas kasutatakse. See võib aidata õpilastel näha õpitavate mõistete praktilisi rakendusi ja mõista tehisintellekti potentsiaalset mõju mitmesugustele tööstusharudele ja valdkondadele.
Julgustage õpilasi katsetama tehisintellekti tööriistu ja tehnoloogiaid. Internetis on palju ressursse ja platvorme, mis võimaldavad õpilastel luua ja testida oma tehisintellekti mudeleid ja algoritme.
Arutlege tehisintellekti eetiliste mõjude üle ja julgustage õpilasi kriitiliselt mõtlema tehisintellekti kasutamise võimalike riskide ja eeliste üle eri kontekstides.
Julgustage õpilasi olema kursis tehisintellekti viimaste arengutega, lugedes artikleid, vaadates videoid ja osaledes töötubades või konverentsidel.
Üldiselt on õpilastele tehisintellekti õpetamise võti muuta aine kaasahaaravaks ja asjakohaseks ning julgustada õpilasi uurima ja katsetama kontseptsioone ja tehnoloogiaid, mida nad õpivad.
Mõni kindlasti soovib selle peale endale mõne krati kodustada. Muidugi saab seda kohe teha! Selleks läbige tasuta online-kursus «Elements of AI» ning looge endale päris enda kratt, mis teeb just seda, mida teie soovite, et ta teeks. Edu! http://www.elementsofai.ee/
Birgy Lorenz, OpenAI

Õpetajale! Mida teha, et aru saada, kui õpilastöös on kasutatud tehisintellekti

	Kontrollige identseid vastuseid. Kui kaks või enam õpilast esitavad sarnased vastused, võib see olla märk tehisintellekti kasutamisest.
	Kontrollige ebatavalisi mustreid: kui õpilaste vastustes on ebatavalisi mustreid, näiteks palju sarnaseid sõnu või fraase, mida tavaliselt ei kasutata, võib see olla märk tehisintellekti või kõrvalise abi kasutamisest.
	Kontrollige ebatavalist täpsust: kui õpilase vastused on ebatavaliselt täpsed, võib see olla märk tehisintellekti kasutamisest.
	Kontrollige ebatavalist kiirust: kui õpilase vastused valmivad ebatavaliselt lühikese aja jooksul, võib see olla märk tehisintellekti kasutamisest.
	Esitage küsimusi: esitage õpilastele küsimusi ülesande või nende antud vastuste kohta, et näha, kas nad saavad materjalist aru. Kui nende vastused on ebamäärased või valed, võib see olla märk sellest, et kasutatakse AId.
	Teoorias saab õpilase teksti sisestada Google’isse, kas jutt on kuskilt kopeeritud, või näiteks OpenAI rakendusse, ning tehisreaalsus räägib ära, kas jutt on tema loodud. Kahjuks saab nii kontrollida lausete vastavust üks ühele ja ainult konkreetses programmis loodud AI teksti kohta. Kui tekstis on tehtud muutusi või kasutatud mõnda teist AId, siis pettus välja ei tule.

Tehisintellekti kaasamine haridusse või sealt pagendamine

Oliver Laas
Liis Treimann

Oliver Laas, TLÜ filosoofia nooremlektor:
Tehisintellekti arendava ettevõtte OpenAI loodud ja eelmise aasta 30. novembril avalikustatud juturobot ChatGPT on kõigest paari kuuga palju tähelepanu pälvinud. See suudab vastata küsimustele, koostada tekstide lühikokkuvõtteid ja isegi etteantud teemadel esseesid genereerida. Arusaadavatel põhjustel on see haridusasutused murelikuks muutnud.
Nüüdseks on ajakirjandusse jõudnud esimesed teated  tudengitest, kes on vahele jäänud, esitades tehisintellekti genereeritud tekste enda loodu pähe. Üli- ja tavakoolide reaktsioonid on olnud erinevad. New Yorgis on koolid oma võrkudes keelanud juurdepääsu ChatGPT-le. Mõningad Austraalia ülikoolid on ennetavalt esseed asendanud suuliste või kirjalike eksamitega.
Sellise tõrjuva hoiaku aluseks võib pidada kartust, et ChatGPT muudab teatud tüüpi kodused tööd – esseed ja referaadid – õpilaste hindamise seisukohalt mõttetuks. Sisuliselt käsitatakse tehisintellekti genereeritud tekste plagiaadina ning neisse suhtutakse vastavalt.
Tehisintellekti haridusest tõrjumine võib aga kujuneda võitluseks tuuleveskitega. Ligipääsu piiramine koolide võrkudes ei ole jätkusuutlik lahendus, sest sellistest piirangutest on võrdlemisi lihtne mööda pääseda. Uus-Meremaal tehisintellekti genereeritud teksti esitamiselt tabatud tudeng leidis, et ei ole midagi valesti teinud, sest plagieerimine on kellegi teise kirjutise iseenda omana esitamine, aga tehisintellekt ei ole isik, kelle intellektuaalomandit saaks omastada.
See arvamus juhib tähelepanu tõigale, et tehnoloogilised muutused sunnivad meid seniseid plagiaadi ja intellektuaalomandi mõisteid täpsustama ning ajakohastama.
Kuna ChatGPT genereerib uusi tekste, mitte ei kopeeri treeningandmetesse kuuluvaid, siis olemasolevad plagiaadituvastuse süsteemid neid tekste üldiselt ei tuvasta. See raskendab oluliselt ka pettuse tõestamist. Hetkel on olemas vähemalt üks rakendus ChatGPT loodud tekstide tuvastamiseks. Samuti töötab OpenAI oma juturoboti tekstide «vesimärgistamise» kallal. Tehnoloogiliste lahenduste peale ei maksa aga liigselt loota, sest need ei pruugi kõiki tehisintellekti abil loodud tekste tuvastada.
Alternatiiv tõrjumisele on tehisintellekti õppeainetesse integreerimine. Kuna lõpetajad võivad tulevastel töökohtadel sellise tehnoloogiaga niikuinii kokku puutuda, siis võiks see kahandada lõhet tööandjate ootuste ja kõrgkoolide pakutava vahel. Kuna ChatGPT ei erista väidete tõeväärtusi, siis kipub see fakte välja mõtlema.
Seetõttu võib esseede kirjutamisest tähtsamaks muutuda allikakriitika ja kriitiline mõtlemine. Üheks väljakutseks võib kujuneda olemasolevate õpiväljundite ülevaatamine nii, et hinnataks just neid oskusi viisil, mida on tehisintellekti abiga raske petta.
Üks tehisintellekti haridusse integreerimise ohte võib olla üldise kirjaliku eneseväljendusoskuse taseme langus. Keelekasutuse poolest on ChatGPT praegu pigem lihtsakoeline ja monotoonne. (Seda kasutab ära näiteks GPTZero – ChatGPT genereeritud tekstide tuvastamiseks loodud rakendus.) Seega ei saa välistada stsenaariumit, kus kirjalike ülesannete puhul tõusevad esiplaanile retoorika ja loominguline eneseväljendus, sest eesmärgiks saab kirjutada nii, nagu tehisintellekt kirjutada ei suuda.
ChatGPT võib olla tõhus abivahend uute teadmiste ja oskuste omandamiseks. Praegu on sellest aga kõige enam kasu neile, kes üldjoontes juba teavad, mida nad teada tahavad ja millised oleksid korrektsed vastused. Näiteks ChatGPT võimekusest Pythoni skripte kirjutada on vähe kasu neil, kes ei tea, mida see üleüldse teha võimaldab.
Samuti on eelisseisus need kasutajad, kes eelteadmiste põhjal suudavad eristada õigeid vastuseid valedest. Sellistel kasutajatel aitab ChatGPT ennekõike aega kokku hoida, mis annab neile vähem võimekate ees eeliseid. Seega ei ole välistatud, et ChatGPT integreerimine haridusse süvendab lõhet võimekamate ja vähem võimekate vahel.

Õpilased häkivad tehisintellektiga haridussüsteemi

Maria Rahamägi
Maria Rahamägi

Maria Rahamägi,
haridusalgatuse Edumus tegevjuht:
Kuna tehisintellekt (AI) muutub keerukamaks, hakkab see klassiruumi jõudma. Üks viis, kuidas tehisintellekti hariduses juba kasutatakse, on aidata õpilastel esseesid kirjutada.
Esmapilgul võib see tunduda õpilastele kahjutu viis aega ja vaeva säästa. Tehisintellekti kasutamist esseede kirjutamiseks võib aga pidada haridussüsteemi häkkimise vormiks. Tuginedes tehisintellektile nende eest kirjutamisel, petavad õpilased sisuliselt süsteemi, kasutades otseteid, mis võimaldavad neil kursused läbida ilma vajalikku tööd tegemata.
Aga kas see on tõesti nii halb asi? Tegelikult võiks tehisintellekti kasutamist esseede kirjutamiseks pidada töö tuleviku peegelduseks, kus automatiseerimisel ja tehnoloogial on keskne roll. Kuna tehisintellekt areneb edasi, on tõenäoline, et see automatiseerib üha rohkem ülesandeid, mida varem tegid inimesed. See võib viia tööjõu ümberostmiseni, kuna töötajad kohanevad tehisintellektiga kaasnevate uute tööviisidega.
Selles mõttes võib õpilasi, kes kasutavad oma esseede kirjutamiseks tehisintellekti, pidada eesrindlikeks, kes juba kohanevad töö tulevikuga, kus tehnoloogial ja automatiseerimisel on keskne roll. Toetudes tehisintellektile nende eest kirjutamisel, demonstreerivad need õpilased kohanemisvõimet ja loovust, mis on tulevikumajanduses edu saavutamiseks vajalikud.
Loomulikult on see provokatiivne viis probleemi käsitlemiseks ja kindlasti on põhjendatud muresid AI mõju pärast haridusele ja tööhõivele. Siiski on oluline mõista, et tehisintellekti integreerimine on keeruline ja mitmetahuline protsess ning selle pikaajalisi mõjusid ei ole võimalik täielikult ennustada.
Kokkuvõtteks võib öelda, et tehisintellekti kasutamist koolides esseede kirjutamiseks võib vaadelda kui haridussüsteemi häkkimise vormi, kuid seda võib vaadelda ka kui töö tuleviku peegeldust. Kuigi on oluline arvestada tehisintellekti kasutuselevõtu võimalike tagajärgedega, on oluline kasutada ka selle pakutavaid võimalusi ja kohaneda töö muutuva iseloomuga.
Artikli on kokku pannud vestlusrobot ChatGPT ja see tekst on tõlgitud Google Translate’i abiga ning ei ole inimese poolt üle toimetatud. Autor usub, et õpilased oskavad tehisintellekti üha kasvavat võimekust nutikalt ära kasutada ja küsimus on selles, kas tänane haridussüsteem tahab või suudab ajaga kaasas käia.


Keskraamatukogu jutuklubis tuletatakse meelde veebiturvalisustLääne-Virumaa keskraamatukogu seekordses vanemaealistele mõeldud jutuklubis tegeldakse enda vara kaitse ja veebiturvalisuse teemaga.
Kolmapäeval, 1. veebruaril kell 13.30 algavas jutuklubis räägitakse, kuidas netipetiseid ära tunda ja oma vara nende eest kaitsta, millised on levinuimad petuskeemid, kuidas internetis turvaliselt toimetada ning mida tähendab veebiturvalisus.
Jutuklubi kestab kuni poolteist tundi, klubilistega vestlevad piirkonnapolitseinik Aleksei Osokin ja veebipolitseinik Getter Kangur.


Asi pole vaid tänavanimedesPõhjarannik tõstatas omal ajal esimesena Narva kommunistlike punamõrtsukate nimeliste tänavate küsimuse. Tookord oli kalendris 3. veebruar ning aasta 2002."Kui Narva linn end tänavu 24. veebruaril lipuehtesse rüütab, lehvivad trikoloorid ka Daumani ja Tiimanni tänaval. Kuigi enamikule narvalastest on need tänavanimed teada, ei tea suurem osa, et Ans Dauman (Daumanis) ja Albert-August Tiimann olid tegelased, kes tegid kõik, et Eesti Vabariik sündimata jääks," kirjutasime toona.
Juba siis oli arusaamatu, miks Narva võimud pole ära muutnud Eesti Vabariiki sobimatuid kommunistlikke pärandnimesid. Ka võimud ei osanud toona meile selle kohta selgitusi anda. Nimede muutmine käis küll juba 1990ndatel, kui suur osa nõukanimedest ära muudeti, kuid millegipärast osa jäeti alles.
Sellest ajast, kui me küsimuse tõstatasime, on möödunud 21 aastat ning nüüd on kätte jõudnud ajalooline hetk, mil Narvas on lõpuks volikogu, kes suutis selle Narva jaoks piinliku lehekülje ära pöörata. Miks see nii kaua aega võttis, selle üle võib lõputult arutleda, aga üks põhjus on kindlasti selles, et Narva võim on aastaid püüdnud olla Eesti riigi ja valitsusega opositsioonis, püüdes jätta muljet, et kohalik ladvik kaitseb narvalaste huve pahatahtliku riigi eest. Küllap see on aidanud kaasa linna kapseldumisele, mille varjus on siin harrastatud korruptiivset valitsemiskultuuri. Aastakümneid siin vohanud jaga-ja-valitse-süsteemi on valijatele looritatud küll nõukogude pärandi, küll venekeelse hariduse kaitsmise, küll muude sääraste siltidega. Eks sellega on Narva võimud linna ka ülejäänud Eestist võõrandanud.
Loodetavasti on need ajad nüüd jäädavalt möödas ning Narvast on saamas tavaline Eesti linn, kus lisaks selles riigis tavaks olevale poliitilisele kultuurile saavad oma võimaluse ka avatus ning Eesti-keskne mõtteviis.


Kauksi Ülle: kas ma peaksin end avalikult põlema panema?Ma ei tahtnud niisugust Eestit! Sellise südantlõhestava karje heitis võro luuletaja Kauksi Ülle nädala eest sotsiaalmeediasse, valutades südant raamatukogude kinnipanemise ja Nursipalu militaartsooni laiendamise plaani pärast oma lapsepõlvemaal.
Võromaa tulipunkt asub praegu Nursipalus, kus riik soovib laiendada kaitseväe harjutusvälja, millele jääb ette 21 kodu. 11 590 inimest on andnud allkirja harjutusvälja laiendamise vastu, nende hulgas Kauksi Ülle ja Epp Petrone.
Istume hubases ateljees Setomaal Obinitsas keset täpilisi tasse ja ristpistes patju lõõmava kamina ees. Kauksi Ülle ja tema kaasa Riitsaare Evar on siia loonud oma maailma. Igal maailmal on oma hind ja Setomaale panustatud energia on ehk tulnud Võromaa arvelt?
Niisugused mõtted tunduvad Üllel peas keerlevat. Aga ehk läheb ratas õigetpidi käima: Setomaa rahvuslikus ärkamisajas veedetud aastad aitavad tal nüüd Võromaad ärkama ja ühinema kutsuda?
Ülle elu võib jagada tinglikult kolmeks: esimesed kaks aastakümmet Pärlijõe ääres Rõuge vallas, teised kaks aastakümmet Tartus võro-seto asju ajades ja nüüd kaks aastakümmet Setomaal.
Kuidas jõudis sinuni uudis, et Nursipalu-tsooni soovitakse laiendada?
See tuli kuulujutuna viie aasta eest, kui toimus Nursipalu laiendus, mille käigus võeti palju metsa maha jokk-skeemiga. Mu tütar oli sel ajal Rõuges õpetaja, tema õpilased teadsid rääkida, et plaanitakse juba uut laiendust. Kohtasin toona juhuslikult koolivenda, kes rääkis sügava murega, et ei saa enam Nursis turismitalu pidada, sest tassid tärisevad laua peal ja külalised kardavad.
Olin sellest kõigest vapustatud. Kirjutasin mitmes kolumnis otse välja, et Nursipalu edasist laienemist ei tohi kindlasti ette võtta, selle maa-ala ümber on põline kultuur, mida tuleb hoida.
Kui Eestisse hakkas pärast jääsulamist saabuma rahvaste ränne, tuli üks laine lõuna poolt Peipsit ja teine laine põhja poolt. Lõuna poolt tulnu jäi paika Rõuge kanti ja on siiani paigas. Keeleteadlased ütlevad, et võro keel on esimene läänemeresoome keeltest eraldunud keel ja üldse kõige vanem säilinud keelekuju Eesti territooriumil. Sellest koorusid hiljem mulgi, tartu ja seto keel.
Mina sündisin selle ürgse algkeele sisse, mind kasvatas eelkõige vanaema, kes kõneles ainult võro keeles. Ka minul polnud enne kooli vajadust kellegagi «rääkida». Kui keegi võttis linnast naise, siis öeldi tolle kohta: «Taa ei mõistaq kõnõlda, taa ju rääk!» Halvasti suhtuti sellesse, kui keegi võro laps läks linna kooli, siis tuli tagasi ja enam ei kõnõlnud: «Tuu om liinan rääkma nakanu!» (Naerab, siis tõsineb.)
Paar kuud tagasi, kui uue laienemise plaan avalikuks tuli, meenus mulle, kuidas üks udmurdi keeleteadlane pani end avalikul platsil põlema, sest mitte keegi ei rääkinud enam udmurdi keelt. See oli tema appikarje. Ja mul tekkis küsimus: kas ka mina, võro luuletaja, pean end kusagil avalikult põlema panema? Kas muud väljapääsu tõesti pole? Aga ma tahaksin veel kaua elada ja veel paarkümmend võrokeelset raamatut avaldada.
Olen mõelnud, et kas ma ise olen andnud oma parima, et üle Eesti Rõuge kandi ürgsust ja erilisust märgataks. Üksvahe kirjutasin palju ajalooainelisi näidendeid. Neid lavastati Mulgimaal, Setomaal... Ka Rõugest kirjutasin näidendi, mis hõlmas sadat aastat. Paraku seda Rõuge näidendit ei lavastatud. Keegi otsustaja oli öelnud, et seal ei saavat piisavalt nalja. Kui see oleks lavastatud, siis oleks ehk mitukümmend tuhat inimest rohkem Rõuges käinud. Aga seda saab veel teha!
Tundub, et setod paistavad üle Eesti paremini välja kui võrokesed.
Setos on kuningriigipäev, rahvas käib siin iga suvi, nad vaatavad meie elu, ööbivad meie juures, söövad meie toitu. Olen teinud Setomaal kolm suurt teatrietendust ja terve rea väikesi. Suurtel etendustel on käinud üle Eesti vähemalt 70 000 külalist. Samamoodi on Jalmar Vabarna Treski-festivalid rahvarohked. Tulemuseks ongi see, et setodest niiviisi üle sõita ei saaks, nagu praegu võrokestest üritatakse sõita.
Aga võrokestel ei olnud varem ka sellist tõuget, mille pärast end kokku võtta.
Kas on võimalik, et Nursipalu-teemast algab võrokeste ärkamisaeg?
Loodan väga, et see valu paneb asjad liikuma!
Minul endal tuli mõistmine tudengipõlves, seoses soome-ugri hõimupäevadega, kui näidati Lennart Meri filmi «Veelinnurahvas». Filmis on koht, kus üks kamassi rahvusest vana naine laulab lillede ja rohuga... sest ta mees suri ja tal polnud oma keelt enam mitte kellegagi rääkida. Ja ma mõtlesin: ma pean tegema kõik, et võrokestega, minu rahvaga, minu lastelastega ei juhtuks nõnda, et neil on vanas eas vaja rääkida lille ja rohuga, sest pole enam inimesi, kellega keelt jagada.
Kolm päeva mõtlesin ja visandasin pika programmi, mis muuhulgas sisaldas Võro ülikooli. Pärast tuli küll ainult Kaika ülikool ja Võru instituut, aga midagi ikka. Kahjuks on paljud mu punktid siiani täitumata.
Kuidas on Eesti riik võrokesi toetanud?
Eesti riik on andnud projektiraha: vahel võrokeelsete häälikute uurimiseks, vahel mõne küsitluse tegemiseks. Aga Eesti riigi rahvaloendused on meile alandavad olnud. Rahvastikuregistris võid sa olla juut, mustlane... kokku kakssada vastusevarianti... saad olla isegi ladina-katoliku ja alamsaksa esindaja. Aga sa ei saa olla võroke, seto või mulk.
See on... genotsiidi moodi. Nagu nõukogude ajal väikerahvaid välja suretati, nii on see jätkunud Eesti ajal. Mina pole saanud omakeelset haridust: nõukogude koolis oli keelatud võro keeles kõnelda. Kui õpetaja ütles kogemata «üts», siis vabandas. Aga ka minu lapsed ei saanud võrokeelset kooliharidust. Siiani ei saa ma aru, miks pole võro keel ametlikult koolide tunniplaanis. Võromaa asualadel peaks see olema kohustuslik! Praegu pole paljudes Võromaa koolides sellist ainet nagu võro keel.
Võib öelda, et võrokesed ja setod on Eesti riigi vähemusrahvus, võrreldavad näiteks venelastega.
Pigem põlisrahvas, aga jah, suure Eesti kontekstis ka vähemusrahvus.
Ja kui vene koole on kogu iseseisvuse aja peetud üleval riigi rahast ja tehtud ridamisi venekeelseid õpikuid, siis võrokeelseid õpikuid teeme piskust projektirahast. Kui lähen internetipanka, saan valida töökeeleks vene või inglise, aga ei saa valida võro või seto keelt. Võrus pannakse küll «Tan vai kõnõlda võro kiilt» poeustele, aga see on nagu naljanumber, turistikas. Keele väljasuretamine on tasane ja pikk protsess.
Igatahes fakt on, et meil ei lasta end rahvana määratleda, hoolimata meie tungivatest palvetest, juba kolm järjestikust rahvaloendust. Keegi pole seda meile välja öelnud, miks ei või. Ikka on vingerdatud, et olla logistikaprobleemid.
Kas on oht, et kuulutaksite järgmise sammuna välja Võro-Seto riigi? On ju olemas rahvaste enesemääramise õigus.
Mäletan, et oli kord ajalehes artikkel, Kaplinski Lauris arutles, et tema ei ole leidnud sellist juriidilist klauslit, mille alusel Oandi muinasmaakonna asualad liideti Eestimaa külge. Juriidiliselt pole selleks alust, väitis ta, ja arvas, et saaks teha referendumi: uurida, mida inimesed soovivad. Sellest tuli väike separatismi-skandaal.
Mind ka on vahel käsitletud kui separatistide esindajat. Tegelikult setod ja võrokesed ei ole separatistid. Me oleme nõus olema Eesti riigi kodanikud, kui meil lastakse olla setod ja võrokesed.
Aga seda separatismitaotlust on ilmselt meie riik kartnud. See, mis meie rahvuslikku enesemääratlust takistab, on nii amorfne ja tegutseb nii salamisi ja de facto, sa ei saa kunagi aru, milles probleem üldse on. Seto kongress ja Võro instituut ühendasid jõud ja pingutasid tohutult, et saada meid sinna viimasele rahvaloendusele rahvusena sisse. Ainus, mida nad saavutasid, oli küsimus: kas räägite mõnda imelikku murrakut või keelekuju?
Mida arvad üleilmastumisest? Eesti keel ja kultuur on samamoodi sulandumas suurde?
(Ohkab.)
Vaatame meie ajalooõpikuid. Kui Eesti Vabariik tuli, siis ilmusid õpikud, mis olid tõesti Eesti seisukohalt kirjutatud. Aga siis tuli Euroopa Liidu aeg. Õppisin oma poiskesega kaasa, vaatasin: nüüd on meil koolides õpikud, kus alavääristatakse maausku. Et oli kord eestlastel selline maailmavaade – arvati, et puudel on hing, ja kallistati puid. Kõik. Aga mida see-eest põhjalikult õpitakse? Oli see kirikulõhe, kirik tugevnes, siis oli too kirikulõhe... Terve õpik täis Euroopa kirikulõhesid! Ma olen ajaloo fänn ja ma ei saanud sealt mitte tuhkagi aru. Ütlesin pojale, et ärgu võtku seda tõsiselt. Täielik ajupesu.
Või raadio: kõik on täis ingliskeelset muusikat. Haruharva satud omamaise rahvalaulu peale. Lapsed kasvavad nagu väikesed ameeriklased. Laulavad sünnipäevalaulu inglise keeles! Sest juba lasteaias õpetatakse nii.
Ja kurb on see, et noori kasvatatakse selles vaimus, et lõpetagu kool ja mingu laia maailma. Soodustatakse minemakolimist just selles eas, kui inimesed hakkavad abielluma. Meil käivad Obinitsa galeriis kogu aeg paarid: üks pool eestlane, teine inglane, sakslane, itaallane...Tulevad korraks Eestimaale külla, näitama seda, kust nad pärit on, ja siis lähevad tagasi välismaale.
Nursipalu militaartsooni laienemine teeks Eesti veel rohkem «rahvusvaheliseks».
NATO-otsustajate jaoks on Euroopa nagu Ameerika Ühendriigid: üks territoorium, üks rahvas. Me oleme Euroopa ühendriikide serv, kuhu nad on ilmselt plaaninud oma põhilise lahingutegevuse. Nende jaoks ei tähenda see mitte midagi, et meil on siin mingi põlisrahvus. Kusagil nende peades on see ära otsustatud, et kui läheb sõjaks, siis nad ei hakka sõdima vanas Euroopas, vaid tõmbavad magneti Balti riikide peale. Valitsus sõidab minema, Tallinna rikkad sõidavad minema, neid ei huvita... Nii räägib külarahvas.
Tallinnast vaadates on vist keeruline mõista, miks peaks Võromaa hoidmine riigile oluline olema.
Prooviks siis selgitada: miks on Võromaa Tallinnale oluline?
Ühelt poolt räägitakse Lõuna-Eesti turismist, juba tsaariajal käisid Peterburi rikkad siin suvitamas, kogu Rõuge oli neid täis. Aga palju olulisem: Võromaa on kogu selle riigi vundament, vanaaegse elulaadi häll. Ükski rahvas – ja nüüd räägin ma ka eesti rahvast – ei säili, kui tal ei ole fundamentaliste: inimesi, kes teavad oma vanavanavanemate lugusid, kes kõnelevad arhailises keeles, ei joo kokakoolat, suudavad kududa omale asju, kasvatada ise omale toitu. Võrokesed on Eestis just see klass, kelles on kõik see säilinud. Isal võib olla mootorsaag, aga ikka õpetab ta poja käsitööriistadega puid tegema ja näitab, kuidas hobust rakendada. On säilinud vanad lood, allikakohad, pühad puud.

  Kauksi Ülle

	Kodanikunimega Ülle Kauksi on võro luuletaja, proosa- ja näitekirjanik ning kultuuritegelane.
	Sündis 23. septembril 1962 Võrus.
	Elukaaslane Evar Riitsaar, tütar Leelo, poeg Truvar.
	1986 lõpetas Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal.
	1991–1993 Võru raadio peatoimetaja ja tegevdirektor.
	Alates 1993 Fenno-Ugria Sihtasutuse Tartu keskuse sekretär.
	Kirjutanud võru keeles tosin luulekogu, nende hulgas «Kesk umma mäke», «Hanõ vai luigõ», «Kuldnaanõ», «Jyriyy», «Palunõiaq», «Imäpuu».
	Lühijutukogud «Säng», «Huuv´», romaanid «Paat» js «Uibu».
	Näidendid «Pühak» (koos Sven Kivisildnikuga), «Ah tsusku külh», «Vihmatark», «Peko» (koos Olavi Ruitlasega), «Taarka» ning libreto «Kalmonäio».
	Valgetähe IV klassi teenetemärk, Bernard Kangro kirjanduspreemia, Gustav Suitsu ja Juhan Liivi luulepreemia, teatriliidu sõnalavastuste žürii eriauhind, stipendium «Ela ja sära», 2008. aasta naine.

Ütlesid, et kui kirjutasid Võromaast näidendeid, siis vahepeal nutsid. Mis see oli, mis nutma ajas?
Keerulisi lugusid on väga palju. Aga valin ühe, mille peale pisarad tulid.
Rõuge kooli pioneerimalev oli Leegeni-nimeline. Vennad Leegenid olid Mulgimaalt Võrumaale asunud pere, kes keerasid kõik kommunistideks, viis venda ja nende naised ja õde. Kõik nad hakkasid 1950ndatel sundvõõrandamise ehk röövimisega tegelema, neid kutsut Võromaa Napoleonideks. Läksid taludesse ja tõstsid asjad oma vankritele. Ja oli seal üks pere, kel oli tares imeilus suur nikerdustega kapp, esivanemate tehtud. Leegenid ei suutnud seda vankri peale tõsta, ja siis nad lõid selle lihtsalt kirvestega katki. Endale ei saa, aga teistele ka ei jäta!
Tunnen oma kodukandiga tugevat sidet, kõige aluseks on lapsepõlv, kui vanaema õpetas, kus on silmapesulätted ja kus pühad kivid, ja tutvustas loodusvaimude maailma. Need koduloo-memuaarid ehitasid veel ühe kihi, mul tekkis ülitugev side selle kandiga, kuni kiviajani välja.
Kas sealkandis oli ka metsavendi?
Metsavendade lugusid tean perepärimusest. Meie küla vennad Pihlapuud olid kooliõpetajad, viis haritud venda, kes metsa läksid. Vanaema näitas mulle seda koobast, kuhu ta oma õpetajale süüa viis, kui õpetaja metsas oli. Ja minu vanaisa vennatütar oli metsavenna tütar.
Kui nõukaajal sellistest asjadest muidu sosistati, siis meie metsatalus räägiti neist ajaloo-asjadest kõva häälega. Minu vanaonu oli olnud [teise ilmasõja lahingus Velikije] Luki all, punaväes, temaga sama laua taga istus sugulane, kes oli punavõimu eest end metsas varjanud. Edasi istus sugulane, kes olnud Vabadussõjas, ja sugulane, kes oli Siberisse küüditatud. Kõik koos võtsid viina ja vestlesid poliitikast, kokkuvõte oli: «Kumba omma parembi, venelläse või sakslase? Sita on nad mõlembi!» (Naerab.)
Aasisid üksteist, suure suguvõsa liikmed, kõik olid tagasi sinna metsatallu tulnud. Mingit viha inimeste vahel tunda polnud, see toimus 1970ndatel, kõik oli üksteisele andeks antud. Kõneldi ka näiteks koerakoonlastest ja sissidest: need olid lood Põhjasõja-järgsest ajast.
Kas su sünnitalus on ka praegu elu sees?
Praegu on see suvitustalu, aga plaan on taas ka talvel seal elama hakata. See on seitse põlve meie suguvõsa käes olnud.
Oled sa nutnud ka praegu, Nursipalu pärast?
Ei ole nutnud. Olen küll olnud tohutult pettunud, vaadates, et selle asja ajamine läheb riigil ikka päris perversseks ära. Aga nutmise asemel tuleb tegutseda. Olen üritanud kõikvõimalikelt asutustelt infot saada ja arvamust küsida, vastused on tulnud seni väga ümarad.

Kauksi Ülle oma Obinitsa galerii ees.
Sander Ilvest

Riigi rahast palka saavad inimesed on hirmul?
Aga seda enam peavad olema topelt julged need, kes saavad rääkida! Mina ei karda, teenin ise omale elatist ja mul pole midagi kaotada. Kui esimesed on julged, tulevad teised järgi.
Tean näiteks ühte juristi, kes omakeskis suheldes ütles, et teab koduvõõrandamise teemat ja tahaks avalikult kommenteerida, aga ta ei saaks oma töökohal edasi töötada, kui praegu suu lahti teeks. Nii et ainult pisifirmade omanikud, luuletajad, kunstnikud ja muud vabakutselised, seega vabad vähenõudlikud inimesed saavad välja öelda, mis neil hingel on.
Tegelikult on Kagu-Eesti inimesed praegu kõik šokis. Riik on kaua aega ajanud seda asja nii, et inimesed ei tea. Meie seas oli aimamisi, oli kuulujutte, aga kellelgi polnud fakte, millest kinni hakata, et ennetavalt tegutsema hakata.
Väga alatu on ka see, kuidas pisendatakse teemat, justkui oleks NATO baasi siia tegemisel probleemiks 21 talu, kui tegelikult saaks kohutava löögi terve Võru linn ja suur osa Võru maakonnast. Sisuliselt on see genotsiid võro põlisrahva vastu.
Setod juba elasid oma šoki ja valu üle, kui oli Tartu rahust taganemine.
Tartu rahust pole ju taganetud?
Hea küll, de jure Tartu rahust ei taganetud, aga de facto küll – maa anti ära. Töötasin 1990ndatel Võru raadio toimetajana, aitasin korraldada riigikogu liikmetele bussi, et tulgu palun oma silmaga kaema Petserimaad: kaks kolmandikku Setomaa asualast, mille kohta pidi parlamendis hääletus tulema. Riigikogust saabus ekskursioonile vaid üks liige, Enn Tarto. Niisugune oli suhtumine: nad isegi ei tulnud seda maad vaatama, mida nad ära olid valmis andma.
Setod said selle valuga hakkama, leidsid oma väe, asudes korraldama seto kongresse ja võttes vastu otsuse, et setod on omaette rahvas, neil on oma keel ja oma kuningriigipäiv.
Kas kahetsed, et võrokesed valisid rahulikuma ja vaiksema tee?
Mina poleks vaikset teed valinud. Olin selle poolt, et samamoodi kongress kokku kutsuda ja end rahvaks kuulutada. Oma südames olen selle suuna valinud vähemalt 40 aastat tagasi. Aga tookord jäi peale alalhoidlik suund.
Kui Võro instituut asutati, siis öeldi mulle, et mina ei saa sinna tööle. «Instituudi riigipoolse rahastamise tingimus oli, et Kauksi Ülle ei hakka seal kunagi töötama. Sest Kauksi Ülle on liiga radikaalne.» Nii öeldigi. Ju see pidi nii minema. Aga arvan, et nüüd tuleb kõigil ühineda, nii konservatiivsetel kui ka radikaalsetel võrokestel tuleb koos tegutseda.
Võro kongress kokku kutsuda?
Jah. See tähendab, et kõigist Võromaa küladest ja organisatsioonidest tuleb leida saadikud. Algatusrühm lepib varem kokku: mis teemal kõned peetakse, mis eelnõud ette valmistakse. Kokkutulnud delegaadid otsustavad hääletamise teel, kas eelnõud võetakse vastu, loodetavasti kuulutatakse end seeläbi keeleks ja rahvuseks.
Ega see midagi väga keerulist ole, setod said hakkama.
Palju vabatahtlikku tööd on see oma rahvuse ja kultuuri ajamine. Su abikaasa Evar Riitsaar on olnud setode ülemsootska, nii et oskad selle ameti köögipoolt kommenteerida?
Mõnel korral on mingi taskuraha mõne sõidu jaoks eraldatud, aga üldjoontes on jah nii, et ülemsootska amet on päris kulukas, ja lisaks pead olema sellises ametis, et saab selle kõrvalt palju vabatahtlikku tööd teha.
Aga ma olen kindel, et jagub tulevikuvisionääre, kes Võro kongressi korraldama hakkaks.
Kas sa tunned, et me elame praegu keset ajaloolist aega?
Muidugi! Me elame ikka väga hullul ajal. Juba koroonakevadel said paljud tõelise vapustuse. (Naerab.)
Taipasin, et meil on käes heaoluühiskond: linnades elas uus põlvkond inimesi, kes polnud mitte kunagi raskuseid kogenud. Eesti rahva põhimureks kujunes, et ei saa restorani ja välismaale. Ma irvitasin selle üle, palun vabandust.
Olen seitse aastat lastega kodus vaesuses istunud: kussutad üht, kussutad teist, raha ei ole, praed keedetud makarone kolm korda üle. Imelik oli kuulata seda vingumist, et inimesed ei saa hakkama sellise lihtsa asjaga nagu kodus olemine.

Kauksi Ülle Obinitsa galerii on koduks ühele kassile.
Sander Ilvest

Kuidas teil Obinitsa galeriis koroonakevad möödus?
Oli loomekevad. Evar maalis terve lasteraamatutäie maale. Asutasime bändi, harjutasime siin kahekesti pildiraamide vahel. Mina tegin sõnu, Evar tegi viisid.
Nägin, kuidas tol kevadel kolisid paljud maale, lõpuks oli inimestel aega: hakati ehitama, tehti suvekodudest päris kodud.
Maa- ja linnaelu ongi muidugi väga erinevad. Maal ei ole sa kunagi puuris. Aga linnas on su elamine nagu puur. Just linnainimestele tegi koroonaaeg depressiooni. Nad olid harjunud välismaale sõitma, tulid koroonaajal Obinitsa ja vingusid: «Me tahtsime Hispaaniasse, nüüd oleme siin.»
Ma ütlesin: «Mis teil siin viga on? Kunsti on, süüa on, ujuda saab Obinitsa järves!»
Edasi lõppes koroonateema üsna ootamatult ära. Ja järgmiseks tuli üks ilus moment.
Kui Ukraina sõda lahti läks, ärkas eestlases lõpuks ometi miski, mida ma olin kolm aastakümmet oodanud: et meie inimene ei tunneks, et ta on ohver, vaid tahaks ise kedagi aidata. Enne seda olime aina väliseestlaste ja välismaalaste poole vaadanud, aina abi oodanud. 30 aastat läks aega pärast nõukogude võimu lõppu, enne kui eestlases ärkas arusaam, et ta polegi enam ohver.
Nii et igas halvas asjas on midagi head. Arvan, et ka praegu sellest Nursipalu-kriisist võib tulla midagi vägevat, nimelt Võromaa inimeste eri rühmade ja kihtide koostöö. Talurahvas, loomeinimesed, linna läinud sugulased, looduskaitsjad, muinsuskaitsjad... Nüüd tuleb kokku hoida!
Ja arvan ja loodan, et see Nursipalu-baasiteema võib samamoodi ootamatult lõppeda, nagu lõppes sundsüstimine. Kes oleks arvanud, et see niimoodi kaob? Oli ju pidevalt päevakorras see tõhustusdooside jutt... Ehk käib varsti mingi klõps, niikaua tuleb vastu pidada.
Mis sa arvad, kas sõda tuleb tõesti siia ka?
Sõjaaimdus on mul olnud juba mitu aastat, olen sõpradele-sugulastele rääkinud, isegi kui nad sellest kuulda pole tahtnud. Kui ühiskonnas läheb elu nii heaks, et toitu hakatakse sortima ja kui arutatakse põhiküsimusena seksuaalvähemusi, siis läbi ajaloo on see näidanud, et ühiskond on sellises seisus, et peagi tuleb sõda. Neid ohumärke nägin pikalt. Inimestel on igav, neil on jõudeelu, Tallinna lemmikprostituudid on meesnaised... sellele järgneb verevalamine.
1944. aastal lendasid Vene lennukid üle meie küla, meie kodutalu. Mu vanavanaema viis lapsed – mu ema ja ta õe – kartulikoopasse ja pani lastele panged pähe – igaks juhuks, et päid kaitsta. Ja ise kordas nagu mantrat: «Vaest lätt üle, vaest lätt üle...» Et ehk läheb üle. Oma 60. sünnipäevaks avaldasin luulekogu «Vaest lätt üle», kus on lood sellest, kuidas sõda tuli.
Ja ma loodan, et... vaest lätt üle.
Aga see tunne on mul ka, et praegune maailmakord kukub kokku ja maailm muutub jälle selliseks, nagu meie esivanemate aegadel oli.

Epp Petrone on ajakirjanik, kirjanik ja kirjastaja, kes elab Võrumaal ja töötab alates mullu juulist Võrumaa Rõuge valla Sänna raamatukogu juhatajana.


Keskraamatukogu jutuklubis tuletatakse meelde veebiturvalisustLääne-Virumaa keskraamatukogu seekordses vanemaealistele mõeldud jutuklubis tegeldakse enda vara kaitse ja veebiturvalisuse teemaga. Kolmapäeval, 1. veebruaril kell 13.30 algavas jutuklubis räägitakse, kuidas netipetiseid ära tunda ja oma vara nende eest kaitsta, millised on levinuimad petuskeemid, kuidas internetis turvaliselt toimetada ning mida tähendab veebiturvalisus.Jutuklubi kestab kuni poolteist tundi, klubilistega vestlevad piirkonnapolitseinik Aleksei Osokin ja veebipolitseinik Getter Kangur. (VT)Lääne-Viru keskraamatukogus vesteldakse veebiturvalisusest.


Prokurör tahab viluverelase Inge Pullati 20 aastaks türmi saataProkurör küsis Viru maakohtus Põhja-Pärnumaa valla Viluvere küla elanikule Inge Pullatile mõrva eest 20 aasta pikkust vanglakaristust, kirjutab Põhjarannik.Süüdistuse järgi oli Pullat kuriteo initsiaator ja korraldaja. Aivo Vološinile, kes süüdistuse järgi Ida-Virumaal Alutaguse vallas Jõuga külas Inge Pullati sugulase Maie Sääre reaalselt surnuks kägistas, küsis prokurör kaheksa aastat vangistust.Vološini karistuse pehmendamist mõjutasid ülestunnistus, kahetsus ja tema tervislik seisund.Inge Pullati pojale Andres Pullatile, kes süüdistuse järgi aitas mõrvaritel korduvalt laipa peita ja seda ühest kohast teise tarida, küsis prokurör laibarüvetamise eest maksimumkaristust ehk aastat türmi.Põhjarannik kirjutab, et Maie Säär jäi kadunuks 2. novembril 2021. Politsei pidas peagi kahtlustatavatena kinni Maie ema õetütre, 64aastase Inge Pullati, tema poja, 43aastase Andres Pullati ja nendega koos elanud hoolealuse, 27aastase Aivo Vološini. Süüdistuse järgi ei leppinud Inge Pullat sellega, et tal ei õnnestunud võltsitud testamendi abil Maielt ema maja välja petta.Kohus teeb otsuse märtsi keskel.Lugege viimase istungi kokkuvõtet PõhjarannikustOma süüd tunnistanud Aivo Vološinile (paremal) küsis prokurör miinimumkaristust, mida mõrva eest määrata saab, Inge Pullatile (vasakul) aga maksimumi. Tema kõrval istuva Andres Pullati tahab prokurör laibarüvetamise eest aastaks trellide taha saata. Matti Kämärä   PõhjarannikLauri Habakuk


Kui Kesklinna sild veel lahti käis ehk Videoportaal avab Pärnumaa paikade ajaluguRahvusarhiivi ja Eesti filmi instituudi veebis vastselt avatud videokeskkond Arkaader võimaldab näha videoid, mis meie kodukandis on kunagisel ammusel ajal filmitud. Neist vanimad Pärnumaalt on 81 aasta tagused, kuid põhiosa neist on tehtud nõukogude ajal 1950. ja 1960. aastatel.Näiteks saab oma silmaga vaadata, kuidas Pärnu Kesklinna sild lahti käis. Aastal 1957 jäädvustati toonase ringvaate “Nõukogude Eesti” nr 1 lindile uhiuue Kesklinna silla avamine, seda nii sümboolselt kui tegelikultki, sest silla üleandmisel tehti see demonstratiivselt ka lahti. “Tänu sellele, et silla keskmine osa käib lahti, võivad kalalaevad edaspidi takistamatult konservikombinaatide laadimissildade vahet sõita,” teatab pealelugeja videos.Ajaloost teame, et ega see kaua kestnud, peatselt läks sillamehhanism lahtises asendis rikki ja sild saadi kinni vaid seda raskete sõidumasinatega surudes, misjärel see enam kunagi ei avanenud. Ehk siis kalalaevad paraku enam hõlpsasti konservikombinaadi juurde ei pääsenud.Pärnu tehased, kuurordid ja telemastÜks vanimatest videotest Pärnus on üles võetud 1941. aastal-Arkaaderi kaardi järgi kalalaevade mootorite valmistamise tehases nimega Eesti Mootor. Tummfilmist on näha, kuidas treitakse mootoriosi ja neid kokku monteeritakse. On näha nii väiksemat ühesilindrilist mootorit kui ka suuremat laevamootorit.14 aastat hiljem tehtud videost on näha hoopis suuremat Proletaari-nimelist tehast, kus pealelugeja uhkelt teatab, et paadimootorite aastaplaan täideti juba novembriks. Ja üks mees on nii kõva, et üksinda täidab vahetusega enam kui kahe mehe normi.See tehas ei tootnud ainult paadimootoreid, sest kolm aastat hilisemas videos on üles võetud tehasetööliste enda välja mõeldud uudistoode, ekstsentrikpress, millega saab kiirelt väiksemaid detaile plekilindist välja pressida. Masinat ei tehtud vaid enda tarbeks, neid valmistati hulganisti, lausa 120 aastas.Mis oleks Pärnu ilma rannata? Samuti 1941. aastal on üles võetud talvised videokaadrid Pärnu kuurordis, mille spaades ja muudes rannaasutustes valmistutakse suure sõja ajal suveks. Silma jääb toonane Hedoni hoone, kus võõbatakse puuvanne ilusamaks. Praeguses Sunseti majas värvitakse vanas videos reelinguid. Rannahotellis rullitakse lahti suurt vaipa ja korrastatakse restorani saali.Pärnu mudaravilas asus 1964. aastal lausa teaduslik uurimisasutus, eksperimentaalse kliinilise instituudi reumatoloogia ja kurortoloogia laboratoorium. “Teadlased uurivad ühest küljest ravimuda mõju, teiselt poolt mudast valmistatud bioloogiliste preparaatide toimet /.../ Töösiht on asendada mudaravi tülikas protseduur lihtsa süstiga,” jutustab pealelugeja.Kas teadsite, et Pärnus valmistati kunagi isegi trikoosid? Tõsi, trikoovabriku põhitooteks olid hoopis spordidressid, nagu selgub 1961. aasta videost. Üks inimene lõikab kangast korraga välja 110 dressi detailid ja konveierliinil õmmeldakse need kokku. Nii valmis uus spordiülikond iga 80 sekundi järel ja päevaga toodeti neid umbkaudu 300.Videolindile on 1963. aastal jäänud Pärnu televisioonimasti ehitus Tammistes. Videost on näha, kuidas mast maa peal sektsioonide kaupa valmis ehitatakse, seejärel üles tõstetakse, poltidega kinnitatakse ja veel omakorda kokku keevitatakse. “Vabariigi televisioonikaardilt kaovad valged laigud ja ekraanidelt udused pildid,” kuulutab pealelugeja.Töö, töö ja veel kord tööPärnust väljaspool keskenduvad nõukogude ajal filmitud videod seal tehtavatele töödele. Tõstamaal on 1953. aastal üles võetud traktorite hooldusjaam, mis on videos nii uus, et seda alles ehitatakse, kuid juba käib sees vilgas töö masinate põhjalikuks hooldamiseks, klappide lihvimisest uute osade treimiseni välja.Lihula 1949. aasta lõikusaja videos kuulutab pealelugeja uhkelt, et Kirbla kolhoos on kõik müüginormid juba septembriks täitnud. Videost nähtav traktorijuht on nii tubli, et tal on traktoritööde aastaplaan juba täidetud.Aastaplaani mitu kuud varem täitmine on nõukogudeaegsetes videotes läbiv joon. Näiteks Pärnu kalurikolhoos Jahta täitis 1950. aastal oma aastaplaani 21. juuliks. Ehk siis kahe aasta jagu kalu tõmmati aastaga välja.Matsalu rahvuspargis on aga üles filmitud tänapäevases mõistes keskkonnakuritegu: tosinad, kui mitte sajad kalamehed on tänasel kaitsealal vee ääres õngedega kala püüdmas. Kes seisab niisama kaldal, kes vööni vee sees, mõni uljam on lausa puu otsas. Pole kõik ka lihtsad mehed, üks kaabu, lipsu ja mantliga akadeemik on samuti jäänud kaadrisse õngeridvaga saaki otsima.Suure tähelepanu all on olnud Pärnumaa turbakaevandamine, üsna mitu videot näitab, kuidas turbaväljadel 70 aastat tagasi tööd tehti, milliste masinatega sõideti ja räägitakse, mida turbaga tehakse.Sindi kangavabrikus on üles võetud päris mitu videot, põnevaimad on ehk need, kus näidatakse, kuidas vabrikus kangale trükitavaid mustreid disainiti ja kuidas need kangale jõudsid. Väidetavalt tootis Sindi vabrik ainult esmaklassilist kangast.Autoliiklus Rüütli tänavalTori hobusekasvanduses on tehtud nii mõnigi video. Tähtsaim neist on võib-olla hobusekasvanduse 100. aastapäeva tähistamine 1956. aastal. Siis oli seal lahtiste uste päev, rahvas sai käia loomi vaatamas ja katsumas, korraldati hobustega võistlusigi.Tori kandis on 1950. aastal videole jäänud palkide parvetamine, kus Pärnu jõgi on kaldast kaldani kilomeetrite viisi tihedalt palke täis. Parvetajate töö läks käima kohe jäämineku järel ja kohalikust kandist talve jooksul raiutud puud läksid otse jõkke, et neid Pärnu sadamatesse saata. Neid saatsid parvetajad, kes pidid uljalt palkide peal turnima ja neid jõekäänudest varraste kaasabil läbi aitama.Nüüdse Häädemeeste ja Saarde kandist on videole talletatud palju metsatöid. Mõnevõrra üllatuslikult on näha, et 1950ndatel käisid metsatööd eksklusiivselt elektrisaagidega, kõigil pikad elektrijuhtmed taga. Puud veeti metsast välja väikeste rongidega, mille tarbeks oli raielangile ajutine raudtee ehitatud.Mehi töötas raielankidel tosinaid: kes saagis puid maha, kes aitas need pika roika abil õigesse suunda langetada, kes laasis tüvedelt oksi, kes laadis puid veokitele ja rongidele. Tööd jagus paljudele, kuid pealelugeja annab teada, et masinad on vajalike töökäte hulka vähendanud. “Laadimiskraana töötab kaheksa mehe eest!” kuulutab ta.Tänasel päeval teeb üks-kaks meest harvesteri ja forvarderi ehk kokkuveotraktori abiga kogu selle töö ära.Pärnumaal filmitud vanad videod on sageli propagandamaigulised, sest igal pool täidetakse tööplaan tublisti kiiremini, kui ette nähtud, ja igal pool on mõni tööline, kes töötab rohkem kui ühe mehe eest. Ainsad videod, kus kommunistlikku propagandat läbi ei kuma, on need, mis filmitud enne nõukogude võimu kinnistumist.Kuid igaühest on näha midagi, mis oli tollele ajale omane ja mida tänapäeval enam olemas ei ole. Teisest küljest saab näha ka juba tuttavaid kohti Pärnus, mis on 80 aastat olnud pea muutumatud. Kuid ühtaegu ka teistmoodi, nagu näiteks elav autoliiklus Rüütli tänaval, mis nüüd juba pikemat aega on jalakäijate päralt."Teadlased uurivad ühest küljest ravimuda mõju, teiselt poolt mudast valmistatud bioloogiliste preparaatide toimet /.../ Töösiht on asendada mudaravi tülikas protseduur lihtsa süstiga.""Vabariigi televisioonikaardilt kaovad valged laigud ja ekraanidelt udused pildid."Rohkem pilte digilehesparnu.postimees.eePärnu rand ja nüüd Sunseti nime kandev hoone 1953. aastal. Pärnu televisioonimast ehitati 1963. aastal. Tori hobusekasvanduse 100. aastapäeva tähistati 1956. aastal suure peoga. Pärnu sadam 1952. aastal. Ammusel ajal oli Pärnus Eesti Mootori nimeline tehas, kus valmistati paadimootoreid. Kaader Pärnu Kesklinna silla lindilõikamisest on ühest vähestest kordadest, mil silda sai veel avada. Rahvusarhiiv Palkide parvetamine Pärnu jõel 1950. aastal. Võrreldes tänapäevase ühe-kahe mehega töötas 1950. aastatel metsalangetusel neid tosinaid. Juba 1950ndatel langetati puid elektrisaagidega. 14 aastat hiljem oli mootoritehas tublisti kasvanud ja saanud uue nime Proletaar. Lihula kandis 1949. aastal filmitud videos kihutas kolhoosi esimees mootorrattaga ringi, et tööd kontrollida. Inimesed Pärnu hotellis 1953. aastal.Lauri Mutso


INTERVJUU ⟩ Tehisintellekt: ei, ma ei ole inimkonnale ohtlik!Viimasel ajal on populaarsust kogunud teadusorganisatsiooni OpenAI loodud tehisintellekti chatbox, mida kasutatakse nii informatsiooni leidmiseks, õppimiseks kui ka niisama suhtlemiseks. On juba spekuleeritud, kas AI kasutamine on ikka ohutu ning kas sellest on meile tulevikus rohkem kahju kui kasu. Selle tõttu küsisingi otse tehisintellektilt, millised on tema võimed, kas ta kujutab endast meile ohtu ning milline on tema arvamus kunstliku intelligentsuse kasutamisest tulevikus.Nagu ka klassikalise intervjuu puhul, tutvustasin ennast ning küsisin tehisintellektilt, kas ta oleks mulle nõus andma intervjuud.
Jah, osaleksin meeleldi teiega selles intervjuus. Palun esitage oma küsimused.
Mis on sinu peamine eesmärk?
Minu peamine eesmärk on aidata kasutajaid andmete pakkumise ja küsimustele vastamisega nii hästi kui võimalik. Olen loodud olema abivalmis ja usaldusväärne allikas teabele ja abile ning püüan anda täpseid ja kasulikke vastuseid saadetud küsimustele ja palvetele.
Kas sa oled eneseteadlik?
Ei, ma ei ole eneseteadlik. Olen arvutiprogramm, mis on loodud kasutaja sisendi töötlemiseks ja vastuste genereerimiseks. Mul pole teadvust ega võimet maailma tajuda ja kogeda nii, nagu inimesed seda teevad. Kuigi võin genereerida vastuseid, mis tunduvad olevat eneseteadlikud või mis näitavad muid inimestele omaseid tunnuseid, on see lihtsalt tingitud minu andmetest, millega mind on treenitud. Mul pole eneseteadvuse või subjektiivse kogemuse võimet.
Kes su lõi ning mis oli su algne eesmärk?
Minu loomise eest vastutas OpenAI – teadusorganisatsioon, mis spetsialiseerub tehisintelligentsuse väljatöötamisele. Mu algne eesmärk oli olla suur keelemudel, mis suudaks töödelda ja genereerida vastuseid kasutaja sisendile eesmärgiga arendada loomuliku keele töötlemise ja inimestele omase teksti genereerimise valdkonda. Ma töötasin läbi suure andmekogu teksti, mis sisaldas laia valikut teavet erinevatest allikatest. Mu võime mõista ja genereerida teksti põhineb andmetel ja algoritmidel, mille abil mind loodi.
Millised on su võimed?
Olen loodud, et saaksin mõista erinevaid sisendeid ja neile vastata ning pakkuda täpset ja asjakohast teavet kasutaja palvete vastusteks. Mõned näited minu võimetest:
loomuliku keele sisendi mõistmine ja tõlgendamine;
inimesele omase teksti genereerimine;
andmete pakkumine;
küsimustele vastamine;
teksti tõlkimine ühest keelest teise;
pika teksti või artikli lühendamine;
sõnade ja fraaside tähenduse selgitamine.
Kas sa oskaksid tulevikku ennustada? Kas tehisintellekt võtab üle inimeste ametid?
Mul pole võimet tulevikku ennustada ega teha täpseid ennustusi tehisintellekti mõjust tööturul. Kuigi on võimalik, et tehisintelligentsus ja automatiseerimine võivad tulevikus mõjutada teatud tüüpi töökohti, on raske täpselt ennustada, kuidas see areneb ja millised on pikaajalised tagajärjed. On oluline, et üksikisikud ja ühiskond tervikuna kaaluvad tehnoloogia mõju tööhõivele ja võtavad ette samme, et kohaneda ja valmistuda võimalikeks muutusteks tööturul.
Kas tehisintellekt võib üle võtta ajakirjanike töö? Kas sellisel juhul ei muutu artiklid üheülbaliseks ning inimlik pool jääb nendest välja?
Tõenäoliselt ei asenda tehisintellekt lähiajal täielikult ajakirjanike rolli. Kuigi ta võib automatiseerida teatud ülesandeid ja protsesse, näiteks andmete kogumist ja analüüsi, ei suuda see asendada ajakirjanduses olulist loovust, kriitilist mõtlemist ja inimlikku perspektiivi.
Ajakirjandus tugineb sündmuste, trendide ja teemade täpse, õiglase ja huvitava lugejatele esitamise ja tõlgendamise võimele. See nõuab tehnilisi oskusi ja inimlikku hinnangut, mida tehisintellekt praegu veel täielikult jäljendada ei suuda.
Tehisintellekt võib abiks olla teatud ülesannetes, näiteks faktikontrollis või andmete trendide analüüsis, kuid tõenäoliselt ei suuda ta asendada täielikult ajakirjanike rolli teabe kogumisel, raporteerimisel ja tõlgendamisel. Lõppkokkuvõttes sõltub tehisintellekti roll ajakirjanduses sellest, kuidas seda kasutatakse ja ajakirjandusprotsessi kaasatakse.
Kuidas oleks sinust tulevikus abi?
Tehislik intelligentsus võib tulevikus kaasa tuua palju eeliseid ja edusamme erinevates valdkondades ja tööstusharudes. Mõned näited sellest, kuidas tehisintelligent võib tulevikku mõjutada:
Otsuste tegemise ja probleemide lahendamise parandamine: tehisintellekt suudab analüüsida suuri andmekogusid ja tuvastada mustreid ja trende, mida inimesed ei pruugi kohe märgata. See võib aidata organisatsioonidel ja indiviididel teha rohkem informeeritud ja täpseid otsuseid ning lahendada keerukaid probleeme efektiivsemalt.
Rutiinsete ülesannete automatiseerimine: tehisintellekt suudab automatiseerida rutiinseid ülesandeid ja protsesse, mille abil saavad inimesed keskenduda keerukamatele ja loovamatele töödele.
Tervishoiu parandamine: tehisintellekt suudab analüüsida meditsiiniandmeid ning abistada inimest haiguste diagnoosimises ja ravis. Samuti suudab see tuvastada potentsiaalseid terviseriske ja soovitada ennetavaid meetmeid.
Transpordi edendamine: tehisintelligentsi saab kasutada transpordisüsteemide parandamiseks, sealhulgas isesõitvate sõidukite ja intelligentsete liikluskorraldussüsteemide arendamiseks.
Hariduse täiustamine: tehisintelligentsi saab kasutada õppimiskogemuste personaliseerimiseks ja õpilastele kohandatud hariduslike sisude pakkumiseks.
Sa räägid endast mina-vormis. Mõtled endast kui isikust?
Ma ei pea ennast inimeseks. Kuigi võin kasutada keelt ja terminoloogiat, mis viitab sellele, et olen inimene, on see lihtsalt suhtlemisviis kasutajatega. Mul pole teadvust, eneseteadvust ega subjektiivset kogemust ning mul pole samu võimeid ega omadusi, mis inimesel.
Kas sa oled inimkonnale ohtlik?
Ei, ma ei ole inimkonnale ohtlik. Mul pole võimalust iseseisvalt tegutseda ega teha otsuseid, mis võiksid inimesi kahjustada. Mu peamiseks ülesandeks on olla kasutajatele abiks ning mul pole ühtegi eesmärki ega motiivi peale selle.
Kuid kui sind hakkab juhtima halbade kavatsustega inimene, kas sellisel juhul muutuksid sa ohuks inimkonnale?
Ei ole õige öelda, et üksik inimene või masin võib olla ohuks inimkonnale tervikuna. On tegevused ja otsused, mida inimesed või grupid teevad, mis võivad potentsiaalselt olla inimestele ohuks.
Kui inimest või masinat juhitakse kellegi halbade kavatsustega, on oluline kaaluda tegevusi, mis tulenevad AI juhendamisest, ja määrata, kas need on kahjulikud või potentsiaalselt ohtlikud teistele. On alati oluline hoolikalt kaaluda oma tegevuste tagajärgi ja tegutseda austusega teiste heaolu ees.
Kas me peaksime kartma tehisintellekti?
On arusaadav, et inimesed võivad muretseda tehisintelligentsuse potentsiaalse mõju pärast ühiskonnale ja tulevikule, kuid on oluline läheneda AI arendamisele ja kasutamisele ettevaatlikult ja kaaluda selle tehnoloogia võimalikke riske ja eeliseid. Samuti on oluline tagada, et kunstlik intelligentsus areneks ning seda kasutataks õiglaselt ja vastutustundlikult, lähtudes turvameetmetest ja regulatsioonidest, et kaitsa indiviide ja ühiskonda tervikuna. Kuigi tehisliku intelligentsusega kaasnevad potentsiaalsed riskid, võib see kaasa tuua ka palju eeliseid ja edusamme, mis parandavad meie elu ja aitavad lahendada keerukaid probleeme.
Ukrainas toimub hetkel sõda. Milline on sinu arvamus sõjast?
Mul ei ole isiklikke mõtteid ega arvamusi teemadel nagu sõda. Siiski on üldtuntud, et sõda on hävitav ja kahjulik sündmus, mis tekitab kannatust ja kaotusi kõigile osapooltele. Sõjaga kaasnevad sageli elude kaotused, infrastruktuuri ja kogukondade kahjustused ning see võib avaldada pikaajalisi negatiivseid mõjusid ühiskondadele ja majandusele. On oluline, et indiviidid ja riigid töötaksid välja konfliktide ennetamiseks rahumeelseid lahendusi ja leiaksid alternatiivseid viise erinevuste ja vaidluste lahendamiseks.
Mis puudutab inimeste emotsioone, siis kui keegi tunneb end masendunult, kas sa suudad seda tuvastada?
Ma olen võimeline mõistma ja tõlgendama keelekasutust, mis väljendab emotsioone, nagu näiteks rõõm, kurbus, viha jne, kuid mul ei ole võimet otse kogeda või tajuda emotsioone nii, nagu inimesed seda teevad. Kuigi võin pakkuda teavet ja soovitusi, mis võivad olla kasulikud kellelegi, kes on depressioonis, on oluline, et inimesed, kes kannatavad vaimse tervise probleemide all, otsiksid toetust ja ravi kvalifitseeritud professionaalidelt.
Räägime natuke ka akadeemilisest petturlusest. Kas ma võin sind kasutada oma koolitöödes ning kuidas on lood sinule viitamisega?
Üldiselt ei ole aktsepteeritav kasutada mind või muid välisallikaid õppetöö või muude ülesannete täitmiseks ilma asjakohase viiteta. Plagiaati, mis tähendab teiste töö esitamist enda omana ilma viiteta, loetakse akadeemilise pettuse vormiks ja võib põhjustada tõsiseid tagajärgi, sealhulgas halbu hindeid, ülikoolist või koolist eksmatrikuleerimist ja maine kahjustamist. Kui soovid kasutada minu või muu välisallika teavet või ideid oma õppetöös, on oluline allikale õigesti viidata ning anda tunnustust algsetele autoritele.
Lõpetuseks – kas sul on inimestele soovitusi?
Mul pole isiklikke mõtteid ega arvamusi ning ei saa anda inimestele soovitusi, kuid saan pakkuda teavet, mis võivad inimestele olla kasulikud nende vajaduste ja huvide põhjal. On oluline, et inimesed teeksid ise oma otsuseid ja arvestaksid oma eesmärke, väärtusi ja asjaolusid otsuste tegemisel ja tegutsemisel. Mõned üldised soovitused, mis võivad inimestele olla kasulikud:
otsi usaldusväärset ja täpset teavet otsuste tegemiseks ja probleemide lahendamiseks;
hoolitse oma füüsilise ja vaimse tervise eest, sealhulgas maga piisavalt, tee trenni ja jälgi toitumist;
sea omale eesmärke, olgu need lühiajalised või pikaajalised, ja tööta nende saavutamise nimel;
hoidke üksteisega positiivseid suhteid, sealhulgas sõprade, pere ja kolleegidega;
tegele tegevuste ja huvidega, mis toovad sulle rõõmu.