1980ndatel üleöö Tallinnasse kolinud keraamik Sergei Isupov: see oli suur kontrast, armusin Eestisse kohePeeter Kormašov rääkis Vene-Ukraina päritolu maailmakuulsa keraamikuga, kelle hiidskulptuuri Eesti augustitorm hävitas.
Taasiseseisvumisaja alguse metsikut kunstielu jälginud inimesed mäletavad veel, et 1980ndate lõpus ja 1990ndate alguses liikus Tallinnas üks koloriitne kuju. Inimloomad, värvilised monstrumid ja grotesksed vormid – keraamik Sergei Isupovi (60) tööd paistsid välja.
Sama lõbus ja värvikas nagu Sergei kunst on ka ta ise. Enne intervjuud polnud ma teda 30 aastat näinud. Viimati kohtusime Lasnamäel minu esimese lapsepõlvekodu köögis, sest ta oli enne USAsse emigreerumist mu vanemate juures sage külaline. Kui Sergei teekannud on meie riiulitel siiani uhkelt püsti, siis kahjuks ei läinud sama õnnelikult tema viimasel suurel skulptuuril, mis ARSi hoovis tormi ajal telgi alla jäi.
Sündisid Venemaal, elasid ja õppisid Ukrainas, aga siis otsustasid hoopis Eestisse tulla?
Olen seda lugu juba nii palju rääkinud, et sellest on saanud omaette müüt ka mu enda jaoks. Raske on ameeriklastele selgitada, mida tähendavad Venemaa, Ukraina ja Nõukogude Liit. Sündisin küll Venemaal, aga elasin seal ainult kuus kuud. Mu isa ja ema said noorelt vanemateks ja on kunstnikena olnud võrdlemisi edukad, eriti ema. Isa oli pärit Siberist, ema Stavropolist, aga nad kohtusid Odessa kunsti-tehnikakoolis.
Ema lõpetas kooli keraamikuna ja sai töö Vassõlkivis – millest ma nüüd sõja tõttu uudistes palju kuulen, sest seal on sõjalennuväli – ühes tehases. 11aastasest peale käisin Kiievis kunstnike internaatkoolis, sest mu vanematekoju oli sealt kolme eri transpordivahendiga poolteist tundi.
Olin ümbritsetud kunstnikest, aga käis pidev võitlus nagu laste vahel ikka ja jäin pigem kaotajate poolele. Kuna kõik koolilõpetajad läksid Kiievis kunstiülikooli, otsustasin, et ei taha veel kuus aastat samas grupis olla. Pealegi elasid mu vanemad selleks ajaks Kiievis ja tahtsin neist kaugemale saada, oma teed käia.
Millegipärast imponeeris mulle Leningradi (Peterburi) Muhhini-nimeline kunsttööstuskool, aga sealne taotlusprotsess võttis terve igaviku. Pealegi olid nad väga ebaviisakad ja on sellised kõigi vastu, kes on pärit väljastpoolt Peterburi.
Miks valisid just keraamika?
See oli tegelikult juhus, sest internaatkooli lõpetasin maalijana. Aga tundsin paljusid kunstiülikoolide maalitudengeid ja mulle tundus, et nad ei õppinud seal kuigi palju juurde. Kui oled hea maalija, siis oled hea maalija. Pole vaja seda kuus aastat õppida, kui see on ainult alkohol, tüdrukud ja peod.
Tahtsin omandada mingi oskuse, seetõttu kaalusin ka graafikat. Aga kõige tuttavam oli mulle keraamika, sest ema oli keraamik, olin saviga harjunud ja aidanud vanematel tellimustöid teha. Aga ma ei võtnud savi kunagi tõsiselt ja see on olnud mu õnn. Erinevalt maalimisest, mis tundus alati tõsine töö.
„Haarasin oma asjad, andsin konduktorile altkäemaksu ja jõudsin ühe ööga Tallinnasse.“
Sinu vanaisa, maalija Nikolai Kormašov nõudis oma lastelt alati palju, minu vanemad minult samamoodi. Kunstiülikoolis on liiga palju reegleid – samuti keraamikas, aga need on tehnilised reeglid, mistõttu see tundus mänguline ja vähem võitluslik. Pead arvestama paljude asjadega, nagu kompositsioon, gravitatsioon, keemia jne, aga mida kitsamad piirid, seda rohkem vabadust.
Millal otsustasid Eestisse tulla?
Kuna mind Peterburis õppima ei võetud, valisin järgmise lähima koha ehk Tallinna. Helistasin ERKIsse (EKAsse) ja nad ütlesid, et võtame su järgmisel päeval vastu. Haarasin oma asjad, andsin konduktorile altkäemaksu ja jõudsin ühe ööga Tallinnasse. See oli suur kontrast, sain nii teistsuguse vastuvõtu osaliseks ja armusin Eestisse kohe.
Sooritasin sisseastumiseksamid hiilgavalt, v.a kompositsioonis, kus hävisin täielikult. Eestis oodati toona abstraktset stiili ja olin Ukrainas õppinud tegema akadeemilisemat kunsti. Otsustasin siiski jääda veel üheks aastaks, muu hulgas seetõttu, et ühikas oli koolist kõigest viie minuti kaugusel.
Nii et parem on õppida väikses kohas?
Kindlasti. ERKIsse oli raske sisse saada, aga see oli vajalik katsumus. Mul oli raske propiskat (elamisluba) saada, aga Dvigateli tehas andis selle, kui seal töötasid, ja ka koha ühiselamus. Ma ei teadnud linnas kedagi ja esimesel nädalal Eestis magasin raudteejaamas. Avastasin, et paljud vanalinna restoranid sulgevad oma uksed kell kolm, ajavad purjus kliendid välja ja sel ajal on võimalik sisse hiilida. Sain süüa toitu, mis laudadele jäeti. Mäletan näiteks Gloriat, see on ju siiani alles (naerab).
Sain tööd Dvigatelis hapukapsa viilutamise masina juures, vahetus kestis seitsmest neljani. Igal õhtul tegin kunsti, olgu see maal, joonistus vms, käisin sageli baarides skitseerimas. Punkarid kogunesid Varblase kohviku ees ja olid joonistamiseks huvitavad tegelased, pealegi oli neil sellest täiesti suva. Paljudest said hiljem kuulsused, lauljad ja näitlejad.
Olen rahul, sest saan öelda, et alustasin tõesti põhjast. Aga noorena sa ei vajagi kuigi palju, pealegi vanemad toetasid mind. Muidugi kulutasin raha ka sõpradega väljas käimisele ja pidudele, aga see on elu osa – nende kaudu sain elukoha ja võrgustikku on vaja.
Eestis sain niisiis ruttu jalad alla, teisel aastal võeti mind ka ERKIsse vastu. Suvel töötasin Ukrainas väikestes vabrikutes ja tõin paljud tööd Eestisse kaasa, et siin sügiseti näitusi teha. Sain lühikese ajaga populaarseks, ka kaastudengite seas ja isegi õppejõud tahtsid mu taieseid osta. Hindamisel neile mu tööd ei meeldinud, aga pärast tulid nad minu juurde ja küsisid „Kas sa müüd?“. Mind võeti kunstnike liitu ja ma ei tahtnud enam Ukrainasse naasta, sest mu elu ja lugu olid nüüd siin.
Ikkagi otsustasid Ameerika Ühendriikidesse minna?
Töötasin pärast ülikooli ühes Slovianski tehases, aga see oli raske, sest mul polnud seal mõttekaaslasi ja ma ei tundnud end hästi. Helistasin sageli su onule maalija Orest Kormašovile, et kuulda, mis laias maailmas toimub. Teesklesin, et olen haige, ja sain ühe aasta vabaks. Sain sõprade kaudu arstilt südamehaiguse diagnoosi.
Kunstniku muudab emotsionaalne tasakaalutus produktiivseks. Töötasin kuus kuud ateljees ning korraldasin väljapaneku Kiievi rahvus- ja dekoratiivkunsti muuseumis, aga see pandi kohe pärast avamist kinni kui ebamoraalne näitus. Hiljem tulin sama näitusega Tallinnasse ja sain selle eest aasta parima kunstniku auhinna.
Kuna tahtsin Eestisse jääda, läksin toonase kunstiakadeemia juhi Jaak Kangilaski jutule. Ta oli väga toetav, kuigi selleks polnud põhjust, ja pikendas mu elamisluba. Tunnen siiani piinlikkust, et eesti keelt ei oska, aga Eesti oli toona kakskeelne ja kõik rääkisid minuga vene keeles. Õnneks mu naine kunstnik Kadri Pärnamets ja tütar Roosi räägivad eesti keelt.
Eesti taasiseseisvumise päeval avati mu näitus Vaal Galeriis. Pärast pidustusi linnas tulid inimesed ka minu avamisele ja peole. Ma ei andnud toona endale täpselt aru, mis toimub, sest olin ülepeakaela hõivatud oma näituse korraldamisega. Aasta hiljem andis Mart Laar mulle Eesti kodakondsuse. Ta kutsus mind külla, pakkus teed ja rääkis, kui oluline on kunsti roll.
Milline oli su toonane elu Eestis?
Eesti iseseisvuse algusaeg oli väga raske kõigi, k.a minu jaoks. Sain oma kunsti müüa ja vanemad toetasid mind, aga muid üritusi oli vähe. Tundsin, et tahan midagi muud, ja hakkasin käima rahvusvahelistel sümpoosionidel. Lätis ühel sellisel üritusel sain tuttavaks ameeriklannaga, kes kolis hiljem minu juurde Eestisse. Mina ei osanud inglise keelt ega tema vene keelt, aga paari nädalaga hakkas ta juba natuke vene keelt rääkima.
Peagi kolisime USAsse, mis tundus täielik välismaa. Arvan, et talle meeldis kellelegi seletada, mis on krediitkaart ja takso – see oli eksootiline. Abiellusime, sain green card’i ning hakkasime koos äri ja kunsti tegema. Olin selleks ajaks õppinud seitse aastat maalimist ja kuus aastat keraamikat. Teised kunstnikud, kellega kohtusin, tundusid märksa kogenematumad ja olid head ainult ühes kindlas asjas.
Hakkasin kiiresti müüma, aga USAs ei saa korraga müüa ja karjääri teha. See on vastandite maa, mis mulle seal meeldibki. Kunstimüüjaid ei huvita kunst – see on siis hea, kui müüb, ja siis oled sa ka hea kunstnik. Nüüd on mul juba 30 aastat sama kunstikaupmees: Leslie Ferrin. Me ei küsi teineteiselt, kuidas töötame – see on mõlema isiklik kunst. Kunstniku ja kunstikaupmehe suhted pole kunagi head, aga meil on. Ostsime 20 aastat tagasi Massachusettsis Cummingtonis vana veski, kus meil on müügisaal ja stuudio.
Siiski on immigrant raske olla, olin toona juba 29. Aga kunstnikule on see imeline: vene keeles öeldakse „Kui poeedil pole valus, siis tal pole millestki kirjutada“.
Öeldakse ka, et kunstnikuna tuleb valu ja hullust tekitada, kui neid pole.
Just, aga otsin halvas alati head. Meie abielu kestis kolm aastat, mis on täpselt green card’i saamiseks vajalik aeg. Paljud mu Eesti sõbrad arvasid, et see oli võltsabielu, aga see pole sugugi tõsi. Suhe läks keeruliseks, sest jagasime kõike, nii stuudiot kui ka samasugust lähenemist kunstis. See andis mulle uue alguse, aga mul kulus ikkagi aasta, et päriselt aru saada, et olen heas riigis ja suhteliselt edukas kunstnik.
Ameerika Ühendriikides ei saa kunstnik ju riigilt toetust?
Tavaliselt mitte, aga olen õppinud seda taotlema. Massachusetts on selles vallas toetav, aga ma pole kunagi uskunud vabalt jagatavasse rahasse, mida peab kuskilt küsima, pigem teen ise tööd. Ent pärast nii paljusid aastaid kunsti panustamist tunnen, et mul on selleks õigus. Saan oma kunstist küll ära elada, aga väga säästlikult. Paljud USA kunstnikud ei saa ainult sellest elatuda.
Kunstnikke on erinevaid. Ühtedele meeldib oma tegutsemist mõtestada ja selle üle filosofeerida, teised vihastavad küsimuse „Mis kunsti sa teed?“ peale ja ütlevad, et ma lihtsalt teen ja nii ongi. Sind on nimetatud sürrealistiks ja antropomorfistiks, samuti lõhud vormi. Kuidas ise ennast näed, kas üldse kuidagi?
Kui USAsse kolisin, kasutasin palju halli, sest kõigile siin Eestis meeldisid klassikud. USAs on värvid au sees, ja kui oma esimesi töid eestlastele näitasin, siis mulle tundus, et nad pidasid seda kitšiks. Üks Läti keraamik ütles, et sul tuleb kas ennast kogu aeg uuesti leiutada või üht ja sama asja pidevalt korrata. Nagu Jüri Arrak ja Toomas Vint, kes nüüd on klassikud.
Muide, suur mõju mu kunstile oli omal ajal su isal Andrei Kormašovil, plakatikunstnikul ja graafilisel disaineril, kes paneb alati teosesse oma soovid, mis muudavad selle võimsamaks. Nagu ta tegi plakati su emast ja terve linn oli neid täis, nii et ta pani oma armastuse kunsti.
Inimestele meeldib kunstnikke kastidesse panna, aga saan aru, et neil on seda vaja. Võib-olla sellepärast on okei mu tööde kohta öelda sürreaalne, sest kindla käekirjaga tööd saavad meeldida paljudele. Aga minu kunsti tegemine ei olene sildist, mis sellele külge kleebitakse. Töötan iga päev, see on nagu päeviku pidamine ja iga kord uus. Loon lihtsalt vorme, mitte sümboleid. Kui seda kirjeldaksin, oleks see igav. Kui keegi istub USAs lennukis mu kõrvale ja küsib, mis kunsti sa teed, on mul raske seda seletada. Savi on minu jaoks nagu pliiats, aga nii ei saa ju vastata.
Protsessi käigus küll vahel unustan, miks alustasin – mulle meeldib rohkem, kui see mul meeles püsib. Töötan kahtlusteta, organiseeritult ega küsi, miks ma midagi teen. Hiljem annan töö kunstikaupmehele ja tema tegeleb asjaga edasi. Kui teos on valmis, pole see enam minu oma ja sel on juba oma elu. Tänapäeval sa enam alati ostjaga ei kohtugi, kuristik on suur. Aga ma ei jaksakski õhtuti pärast rasket tööpäeva galeriiüritustel ja õhtusöökidel osaleda.
Tuleme Eestisse: mis sinu tööga ARSi hoovil siis täpsemalt juhtus?
Torm hävitas selle, mis on küll õudne, aga sain neli vaba päeva! Seda tööd oli tõesti raske teha.
Keraamikaahjude meister Andres Allik, keraamik Ingrid Alliku abikaasa, on loonud ahju, mille saab põletamise ajal skulptuuri ümbert lahti võtta. See on väga efektiivne, temperatuur on üle tuhande kraadi, leegid tõusevad kõrgele ja kõik on punane. 10–15 minuti pärast pannakse ahi uuesti kinni. See on keeruline, sest tuleb luua pudelikujuline vorm, mis sellisesse ahju (petal klin) mahuks, ning see peab sobima nii performance’iks kui ka hilisemaks eksponeerimiseks.
Kuna ostjaid on vähem, ongi kunstist saanud pigem performance, k.a loengute andmine ja workshop’id. Inimesed tahavad tunda, et ka nemad on kunstnikud. Muide – vahel, kui ütlen lennukis, et olen kunstnik, ütlevad inimesed: mina ka, sest käisin ühel keraamikakursusel.
„Kui ütlen, et olen kunstnik, ütlevad inimesed: mina ka, sest käisin ühel keraamikakursusel.“
Tahtsin luua tööd, kus leegid lähevad läbi skulptuuri kehade. Olin inspireeritud gootikast, mida Eestis ja eriti Tallinnas on palju. Pool mu tööst oli valmis, aga siis tuli torm... Telk kukkus kokku, hävitas nii ahju kui ka skulptuuri. Ja meil polnud enne ürituse avamist selle taastamiseks piisavalt aega.
Eestis olles teengi sageli kunsti, mida ei plaani müüa ja annan sõpradele. Kapitalism muutis mind mobiilsemaks ja kujundas mu käekirja, aga igatsen lihtsalt tegemist. Mulle meeldib mängida, saagida midagi mootorsaega. Praegu teen loomaskulptuure oma abikaasa maakoju Rakvere lähedal. Tahaksin teha aia, kuhu skulptuurid peita – see oleks ainult minu jaoks. Oleks tore, kui keegi seal istuks ja inimesi ehmataks. Alustasin ratsaniku kujuga ja inimesed arvasid, et mul on hobune.
Kuidas su pere praegu Ukrainas toime tuleb?
Mu ema ja vend elavad ikka seal. Isa suri kahjuks sel aastal, aga paljud tema sõbrad olid läinud märksa varem. Pärast Tšornobõli katastroofi kolis mu vend Ilja pooleks aastaks minu juurde Tallinnasse, aga praegu ei soovi mu pere Ukrainast lahkuda. Ema suhtub asjasse huumoriga, öeldes, et kuna sündis 1939. aastal, on ta juba teise maailmasõja üle elanud. Nad põgenesid tema emaga paadis üle Kaspia mere – samal ajal kui neid pommitati.
Ema on küll kurb, et ei saa reisida, aga ütleb, et Kiiev on väga ilus. Kõik on lahkunud, autosid pole, pargid on tühjad. Mina loen uudistest, et linna pommitatakse, aga tema ütleb, et pole midagi kuulnud. Ta teeb endiselt palju näitusi ja suhtleb avamisel inimestega.
Mu vend on see-eest sõjast rohkem mõjutatud ja räägib nüüd ainult ukraina keeles. Minagi oskan ukraina keelt, käisin ju seal koolis. Ilja on hea kunstnik ja maalija, aga ta ei tundnud kunagi, et peaks seda õppima. Ta töötab televisioonis, loob interjööre reklaamidele jne. Oleme teinud ka perenäitusi, see müüb hästi. Vend ütleb, et pole kunagi makse maksnud. Raha tal pole, aga tal on linnamaja, datša Kiievi lähedal, maja Kreekas ja suvemaja Valgevene piiri lähedal. Lisaks on tal neli tütart. Riigist lahkuda ta ei tohi, aga saab neil külas käia.
Ukrainal on väga raske teistsugusele teele pöörduda, sest süsteem on korrumpeerunud. Eesti uus süsteem on võib-olla liiga jäik, aga võrdsus on Eesti edu alus. Ukraina on kaotanud nii palju, aga kui nad võidavad – ma väga loodan seda, aga ei tea, millal see juhtub –, siis võitja on raske olla.
Praeguseks oleme USAs teinud mitu üritust ja toetanud Tallinna ukraina kultuurikeskust, sest siis vähemalt teame, kellele raha läheb. Tegime T-särgid, müüsime kunsti ja korraldasime üritusi, millega kogusime küllaltki korraliku summa.
„Triip, Täpp ja Ruut“
Näitusel on peale Sergei Isupovi tööde eksponeeritud teiste tunnustatud Eesti keraamikute looming.
Isupovi tööd on saanud palju auhindu, ta on teinud soolo- ja grupinäitusi ning ta tööd kuuluvad paljude maailma muuseumide ja erakogujate kollektsiooni.
Kuraator Kärt Seppel
Avatud ARSi tarbekunstigaleriis 31. oktoobrini.
Näitusega tähistatakse EKA keraamikaosakonna 100 aasta juubelit. Sama sündmuse puhul on ARS Projektiruumis 15. septembrini avatud näitus „Voolida, hoida. Hoovused Eesti keraamikas“ (kuraatorid Kati Saarits, Raili Keiv, Laura Põld).


Riigikogu erikomisjoni ette sundtoomise võimalus tekitab vastakaid tundeidPeaminister Kaja Kallase keeldumine reageerida kiirelt kutsele tulla riigikogu erikomisjonidele vastuseid andma on tekitanud küsimuse sundtoomise võimalikkusest.Seda on riigikogu VIII koosseisu (1995-1999) tööst alates arutatud eri ajutiste komisjonide töö käigus, kuid seni ei ole sunni rakendamiseni jõutud.Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna aseesimees Henn Põlluaas ütles, et kõik isikud, ka valitsuse liikmed, on kohustatud tulema riigikogusse ütlusi andma ning sellest keeldumine on pretsedenditu. Samas möönis ta, et kuigi tulemata jätmise eest on mõnel puhul sätestatud karistused, ei saa politsei, prokuratuur ega keegi muu asja menetleda, sest seaduses ei ole neile seda ülesannet antud - seega pole ka komisjonil kaevata kellelegi muule kui avalikkusele.Endine õiguskantsler Allar Jõks leidis, et ei korruptsioonivastane erikomisjon ega riigieelarve kontrolli erikomisjon pole seaduse tähenduses uurimiskomisjon, kuhu kutsutu on kohustatud rahatrahvi ähvardusel ilmuma, selgitusi andma ja küsimustele vastama. «Ja isegi uurimiskomisjonil pole õigus kohaldada kutsutud isiku suhtes sundtoomist,» lisas ta.2018. aastal põhiseaduse asjatundjate kogu töös eksperdina osaledes soovis Jõks muu hulgas täiendada põhiseaduse S 71 lg 3 järgmiselt: «Uurimiskomisjoni moodustamise õigus on vähemalt ühel kolmandikul riigikogu liikmetel, komisjoni menetluse ja töökorralduse sätestab seadus.»Jõksi sõnul põhjendas ta ettepanekut asjaoluga, et parlamentaarse demokraatia tugevus sõltub paljuski opositsiooni võimekusest parandada arutelude ja järelevalve kaudu poliitiliste protsesside stabiilsust, legitiimsust, usaldusväärsust ja läbipaistvust. Tema hinnangul ei ole riigikogu kodu- ja töökorra seaduses sisalduv uurimiskomisjoni meede piisav, sest ei näe ette õiguslikke tagatisi komisjoni ülesannete täitmiseks, sealhulgas tõhusaid vahendeid kohustamaks isikuid ilmuma komisjoni ette. Samas ei pooldanud Jõks nimetatud seaduse muutmist selliselt, et uurimiskomisjon saaks kohaldada kutse eiraja suhtes sundtoomist. «See, et me arutame tõsimeeli, kas peaministri suhtes võiks/peaks kohaldama sundtoomist, räägib piisavalt meie poliitilise kultuuri kohta.»Põhiseaduse Assamblee liikme Liia Hänni meelest on riigikogu komisjonid praegu ületanud kokkulepitud pädevust ning muudetud platsdarmideks, mida opositsioon kasutab valitsusele koha kättenäitamiseks.Sundtoomise seadustamise soovi kohta ütles Hänni lühidalt, et jäetagu jama. «Peaminister on ju öelnud, et ta läheb komisjoni ette, kuid aeg tuleb enne kokku leppida. Institutsioonide vahel peaks olema vastastikku lugupidav suhtlemine, ka see on üks poliitilise kultuuri osa.»Riigikogu Keskerakonna fraktsiooni liige Enn Eesmaa ei poolda samuti füüsilist ehk n-ö vägivaldset toomist, sest tema sõnul on igaühe moraalne kohustus vastata riigikogu kutsele, kui teda tahetakse ära kuulata.Põhiseaduse üks peamisi autoreid Jüri Adams heitis teemat kommenteerides pilgu minevikku: «Jamad algasid, kui Vootele Hansen juhatas riigikogu VIII koosseisus eradetektiivibüroo SIA skandaali uurimist (SIA salvestas varjatult poliitikute juttu - A. A.) ning Edgar Savisaar keeldus komisjoni ette tulemast.»Adamsi sõnul peaksid asjad käima nii, et täitevvõimu tippametnike kutsumisel selliste komisjonide ette kooskõlastatakse omavahel päev, kellaaeg ja teema, ning siis saavad nõunikud aidata. «Aga mitte nii, et tule homme kella kolmeks!»Endine poliitik ja riigikogu VIII koosseisu probleemkomisjoni juht Vootele Hansen leidis, et sundtoomise õiguse andmisega peaks muutma kogu erikomisjonide töö ja seal käsitletavate teemade menetlemise korda. «Kui on sundtoomise õigus, siis peaks olema ka vähemalt õigus kutsutut tema ametikohal umbusaldada või teha vastav ettepanek, et need õigused oleksid vastavuses,» nentis ta."Sundtoomise seadustamise soovi kohta ütles Liia Hänni lühidalt, et jäetagu jama."Edgar Savisaar ja Kaja Kallas on mõlemad olnud tõrksad riigikogu erikomisjonide ette tulemisel. FOTOD: TAIRO LUTTER, EERO VABAMÄGIAIMAR ALTOSAAR, ajakirjanik


Farss Toompeal: parlamendis jahvatati üle poolteise tunni teemal, kas peaminister peab tulema erikomisjonidesseRiigkogu opositsioon tahtis kahe erikomisjoni ühisistungil pilbasteks peksta peaministri abikaasa äritsemise Venemaal, ent ei suutnud lillegi liigutada. Vajalikke külalisi polnud, kohalolijad aga tahtsid teada, kas istungi vedajatel on voli asju arutada.tada.Eile hommikul kostab parlamendi koridorides mõtisklusi, mida üldse saavad erikomisjonid - riigieelarve kontrolli ja korruptsioonivastane - ühisistungil arutada, sest võtmekülalised - peaminister, kaubaartiklite tootja (Metaprint) ja selle vedaja (Stark Logistics) - ütlesid nende kutsest ära.Kui kell lööb kümme, algab Urmas Reinsalu ja Mart Helme juhtimisel erikomisjonide ühisistung. Avapauguna selgitab riigieelarve kontrolli erikomisjoni juht Reinsalu kohtumõistjalikult, millele istung keskendub, mis on õiguslikud (rahvusvahelised) alused ja mida tahetakse saavutada.Võhikule igati veenev jutt, sest peaminister Kaja Kallase võimu usaldusväärsus on tema abikaasa Arvo Halliku äride tõttu kildudeks löödud ning igasuguse kontrolli tipus on parlament oma kuulamiste ja arupärimistega, kuhu ministrid ja muud asjaosalised peavad ilmuma. Helme teatab oma sõnavõtus, et idavedude skandaali puhul on avastatud „vähkkasvaja“, mille siirded ilmnevad üha selgemalt.Ühiskomisjoni teised liikmed kuulavad avasõnu mõtlikult, vaid Reformierakonna fraktsiooni esimees Erkki Keldo* teeb märkmeid, otsaesine murest kortsus.Kui Helme saab oma epistliga ühele poole, tõstatab Keldo oma mure.„Seadused on kõigile täitmiseks, aga teile?“ vehib Keldo moraalilipuga Reinsalu nina all. „Mille alusel tegutsete?!“ Riigieelarve kontrolli erikomisjon kontrollib ju valitsust, et riigieelarve oleks täidetud ning riigi vara ja eelarvevahendeid kasutataks mõistlikult.Keldo räägib sisuliselt üle peaministri enda seisukoha, mille ta läkitas riigikogu esimehele Lauri Hussarile eile hommikul. Selles teatas Kallas, et on valmis tulema komisjonide ette, kui ajad on enne kooskõlastatud. „Sõjaaegne äritegevus Venemaaga“ ei kuulu Kallase ega Keldo hinnangul erikomisjonide pädevusse. Keldo hinnangul on Reinsalu subjektiivne, lükates vaiba alla teemasid, mis puudutavad tema erakonda, sõpru ja muidu poolehoidjaid (nt rahaeraldised Pere Sihtkapitalile ja peaminister Jüri Ratase joogid autosse).Keldo võtab jutu kokku: reeglid peavad kehtima kõigile ning ta on palunud riigikogu juhatusel anda hinnang, kuidas tagada komisjoni(de) erapooletus. Reinsalu tahab seepeale istungiga edasi minna, kuid Keldol on käsi uuesti püsti: „Kuidas saame istungiga edasi minna, kui pole tekkinud õigusarusaama?“Kui istung on kestnud ligemale tunni, arutatakse ikka komisjoni pädevust idavedude skandaalis. Õigemini seda, kuidas Reinsalu komisjon ei peaks asjaga tegelema. Jutt veereb sinna, et tuleb teha uus, paremini sõnastatud kutse, kui Helme lõhkab äkki eikuskilt pärit pommi - ja skandaalist saab nõiajaht.„Ärge muretsege, kui me teeme korduskutse [peaministrile ja asjaosalistele], siis täpsustame teemasid. /---/ Me leiame selle teema ja paneme päevakorda ja leiame ka, miks peaminister peab tulema vastama,“ purskab Helme.Kui istung on kestnud ligemale poolteist tundi, räägitakse hääletamisest. Kas keegi on selle vastu, et peaministrile ja ettevõtjatele saadetakse korduskutse ühisistungile? Kas päevakord saab kinnitatud? Reformierakondlased olid vastu, või vähemasti esinesid reservatsioonidega.Siis saab lõpuks sõna maksuja tolliameti tolliosakonna tolliformaalsuste valdkonnajuht Külli Kurvits. See tähistab poliitilise lahingu lõppu. Reinsalu ja Helme proovivad üht- ja teistpidi saada Kurvitsalt teavet idavedude skandaali tegelaste kohta, kuid põnevad küsimused jäävad suuresti vastamata, sest ametnikul pole voli avalikustada ühe või teise ettevõtte andmeid. Kostab vaid niipalju, et ettevõtjad on sanktsioonide puhul käitunud korrektselt.* Erkki Keldo osales ühisistungil riigieelarve kontrolli erikomisjoni aseesimehe Maris Lauri asendajana.Erik Peinar   riigikogu kantselei VÕITLUSAREEN: Teisipäeval näitasid oravad, et on täis võitlustahet ega lase peaminister Kaja Kallast opositsioonijuhtidel niisama oma erikomisjonides küsitleda. Pildil vasakult: Erkki Keldo, Urmas Reinsalu, Mart Helme ja Lauri Laats.MARVEL RIIK


Kohus mõistis tagaotsitavalt ärimehelt raha väljaViru maakohus mõistis kelmuste eest vangi mõistetud ja politsei poolt taga otsitava endise ehitusettevõtjaga Alar Sepperniga seotud asjas välja riigi väljamõistetud summa, mida taotles pankrotihaldur.Viru maakohtu pressiesindaja on öelnud, et tegemist on pankrotis Alar Sepperni pankrotihalduri Sirje Taela hagiga Ksenia Sepperni vastu rahalises nõudes. 4. aprillil 2019 kuulutas Viru maakohus tsiviilasjas välja füüsilise isiku Alar Sepperni pankroti. Alar Sepperni kasuks mõistis Tartu ringkonnakohus kriminaalasjas välja menetluskulu kokku 23 613 eurot.Alar Seppern pöördus rahandusministeeriumi poole taotlusega maksta see summa tema abikaasa Ksenia Sepperni kontole, mida rahandusministeerium ka tegi, selgitas pressiesindaja. Pankrotihaldur taotles pankrotivarasse kuuluvat summat kohtu kaudu tagasi. Viru maakohus on otsuse teinud ja summa Alar Seppernilt välja mõistnud. Otsuse on ringkonnakohtus vaidlustanud Ksenia Seppern. Alar Seppernit ennast otsib politsei taga. Põhjaranniku teatel mõistis Viru maakohus Sepperni süüdi kelmuses ja võltsimises ja määras talle viie kuu pikkuse vangistuse.SIIM RANDLA


Kohus mõistis tagaotsitavalt ärimehelt raha väljaViru maakohus mõistis kelmuste eest vangi mõistetud ja politsei poolt tagaotsitava endise ehitusettevõtjaga Alar Sepperniga seotud asjas välja riigi väljamõistetud summa, mida taotles pankrotihaldur.
Viru maakohtu pressiesindaja on öelnud, et tegemist on pankrotis Alar Sepperni pankrotihalduri Sirje Taela hagiga Ksenia Sepperni vastu rahalises nõudes. 4. aprillil 2019 kuulutas Viru maakohus tsiviilasjas välja füüsilise isiku Alar Sepperni pankroti ja nimetas pankrotihalduriks Sirje Taela.
Alar Sepperni kasuks mõistis Tartu ringkonnakohus kriminaalasjas välja menetluskulu kokku 23 613 eurot. Alar Seppern pöördus rahandusministeeriumi poole taotlusega maksta see summa tema abikaasa Ksenia Sepperni kontole, mida rahandusministeerium ka tegi, selgitas pressiesindaja.
Pankrotihaldur taotles pankrotivarasse kuuluvat summat kohtu kaudu tagasi.
Viru maakohus on otsuse teinud ja summa Alar Seppernilt välja mõistnud. Otsuse on ringkonnakohtus vaidlustanud Ksenia Seppern. Alar Seppernit ennast otsib politsei taga. Põhjaranniku teatel mõistis Viru maakohus Sepperni süüdi kelmuses ja võltsimises ja määras talle viie kuu pikkuse vangistuse.


Eksperdid on eri meelt, kas kapo oleks pidanud Kallaselt Vene-vedude kohta küsima   Peaminister Kaja Kallas ütles teisipäeval Vikerraadio saates "Uudis+", et kaitsepolitsei ei teavitanud teda kevadel riigisaladuse loa uuendamisel, et tema abikaasa äri on seotud vedudega Venemaale. Julgeolekueksperdid on eri meelt, kas kapo oleks pidanud sellele tähelepanu juhtima või mitte.   Endine siseministeeriumi sisejulgeolekupoliitika asekantsler Erkki Koort ütles, et tema kaitsepolitseile midagi ette ei heidaks, sest julgeolekukontrolli läbi viies lähtutakse siiski konkreetsest inimesest, mitte tema abikaasast. "Kapo vaatab julgeolekukontrolli läbi viies kindlasti kodakondsetest tulenevaid riske, aga seda vaadatakse eelkõige lähtuvalt sellest, kas inimene võib sattuda kellestki teisest inimesest majanduslikku või muusse sõltuvusse. Peaministri puhul ilmselgelt majanduslik sõltuvus abikaasast ei ole see riskikoht," lausus ta. Endine kaitseministeeriumi kaitsevalmiduse asekantsler Meelis Oidsalu lausus aga, et temale tundub see imelik, et kapo Kallase abikaasa Vene ärisidemete kohta ei küsinud. Oidsalu ütles, et tema on kapos julgeolekukontrolli läbinud neli või viis korda ning alati on luubiga kõik suhted vaenulike riikidega, näiteks Hiina või Venemaaga, üle vaadatud. "On teatud hulk riike, mille puhul igasugune suhtlus nii pereliikmetel kui ka inimesel endal vaadatakse hoolega üle, küsitakse küsimusi. Seda isegi, kui otseselt mingit seaduserikkumist ei ole. Kui nüüd kapo seda ei teinud Kaja Kallase julgeolekukontrolli uuendades, siis võib-olla, ma pakun, poliitikute puhul teine kord lähenetaksegi natuke formaalsemalt sellele kohustusele. Imelik see igatahes tundub. Kui see vastab tõele, mida Kaja Kallas ütles, siis see on kummaline ega vasta nendele standarditele, mida kapo ülejäänud oma klientide suhtes on tavaliselt rakendanud," lausus ta. Oidsalu ütles, et võib-olla peaks kapo läbi vaatama, ega nad ei ole väga tähtsate inimeste suhtes olnud liiga formaalsed julgeolekukontrolli tehes. Ta lisas, et kapo ülesanne on ka Eesti valitsuse liikmeid kaitsta võimalike šantaažiriskide eest. Oidsalu märkis, et kapo julgeolekukontrolli eesmärk on ka see, et inimene ise saaks teadlikumaks võimalikest julgeolekuriskidest. "Isegi kui ei ole ilmnenud mingeid šantaažiepisoode või pahategusid, siis on julgeolekukontrolli üks eesmärk informeerida, et teil on sellised sidemed, nendest sidemetest tulenevad sellised riskid. Ilmselgelt peaminister on ihaldusväärne objekt igasugusele vaenulikule luurele," ütles ta. Nii Koort kui Oidsalu nentisid, et asjaolu, et peaministri abikaasa omab osaliselt ettevõtet, mis teeb vedusid vaenulikku riiki, muudab peaministri šantažeeritavaks. "Kapo on korduvalt hoiatanud, et ärge minge ilma põhjusta Venemaale, te võite seal sattuda luurerünnaku või ka šantaaži ohvriks. Samamoodi on ka välisministeerium andnud välja reisihoiatusi. Selles suhtes on igal juhul Venemaal käimisel ja ka selle ettevõtte töötajate Venemaal käimisel võimalus langeda väljapressimise või luurerünnaku ohvriks," ütles Koort. Riigikogu julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjoni esimees Jürgen Ligi (RE) ütles, et järgmiseks nädalaks koostab kapo komisjonile ülevaate sellest, kuidas nad näevad peaministri abikaasa äritegevust Venemaal. Ligi märkis, et kuigi istung on salajane, püüab komisjon suure avaliku huvi tõttu mingi kokkuvõtte avalikkusele siiski koostada.    					Toimetaja:  Mait Ots


Jaak Madison: Kallas on valelik, silmakirjalik ja kahepalgelineEuroopa Parlamendi saadik Jaak Madison (EKRE) kirjutab sotsiaalmeedias, et Kaja Kallas on puhkenud skandaali kontekstis käitunud valelikult, silmakirjalikult ja kahepalgeliselt, nõudes kõikidelt ettevõtjatelt Venemaa suunas äritegevuse lõpetamist, samal ajal kui tema abikaasa teenib mõnusat tulu Venemaa ärist. Ühtlasi kutsub ta rahvast meeleavaldusele Eesti mainet kahjustanud peaministri vastu.
Toome alljärgnevalt ära Madisoni postituse täismahus:
Poliitkultuurist ja selle mõjust riigi arengule.
Suurbritannia peaminister astus tagasi möödunud suvel, kuna algse rongi selleks pani veerema koroonapiirangute rikkumine. Nimelt kehtestas Briti valitsus koroona tõttu karmid piirangud kogunemistele ja pidudele, kuid valitsusjuht ise pidas siiski samal ajal pisikest jõulupidu kamraadidega. Lõppes see saaga tagasiastumisega ja põhisüüdistus oli ikkagi see, et valitsusjuht on olnud silmakirjalik ja kahepalgeline, kui on seadnud ülejäänud ühiskonnale karmid piirangud, kuid ise ikkagi nendest kinni ei pea.
Eestis on aga faktiliselt tõestatud, kuidas peaminister on olnud esiteks silmakirjalik ja teiseks ka valetanud. Silmakirjalik ja kahepalgeline läbi selle, et on nõudnud kõikidelt ettevõtjatelt Venemaa suunas äritegevuse lõpetamist, kuid samal ajal on oma abikaasa teenimas mõnusat tulu Venemaa ärist. Lisaks veel ise on peaminister andnud aga sellele ettevõttele ka laenu, mis tegeleb Venemaal kasumi kogumisega.
Valetamisega aga läbi kahe asja. Esiteks väitnud skandaali esimesel päeval, et see ettevõte toob vaid kaupa ära Venemaalt Eestisse. Selle valeväite lükkas ise ümber Metaprindi juht, kes täiesti otse kinnitas, et ikka veetakse kaupa ka Venemaale. Teiseks aga valetamine, et peaminister ei teadnud sellest ärist mitte vähimatki. See on ilmselge vale, sest Sa ise oled seda Metaprinti külastanud vahetult enne agressioon, Sa magad ühes voodis ja oled abielus ühe selle äri osalisega ning oled lisaks andnud laenud 370 000 eurot ettevõttele, mille omanik on Su abikaasa ning mis investeerib selle raha Venemaa ärisse. Kui Sa seda tõesti ei tea, siis oled lihtsalt puruloll.
Kuid selle mõjust riigile? Kui see nii jätkub, et peaminister absoluutselt ei adu olukorra tõsidust, siis juhtub kolm asja.
Esiteks Eesti poliitiline kultuur langeb Kallase ja Reformierakonna eestvedamisel kuskile Gruusia ja Moldova vahele. Seega muutub tavapäraseks, et võid rahulikult olla kahepalgeline valetaja ja seejuures rumalalt ülbe ja ninatark ning püsid ikka võimul.
Teiseks peegeldub selline siseriiklik areng välismaale. Eesti fassaad, tihti paraku petlik, puruneb. Seni on üritatud ehitada Eesti välisilmet, et meie oleme need palju paremat teistest postsovetlikest riikidest, kus on suurem onupojapoliitika ja korruptsioon ning et meil on kõrgem kultuuriline areng ning tuntakse midagi poliitilisest vastutusest ja demokraatiast. Paraku iga päevaga liigume tagasi minevikku, kus Eesti maine oligi selline, et tegemist on väikese provintsiriigiga, kus käsi peseb kätt stiilis poliitkorruptsioon vohab, samal ajal aga üritatakse mängida pidevalt kadakasakslast ja moonakat, kus suurematele lipitsedes proovitakse saada suuremat almust.
Kolmandaks ei jää muud üle mõistlikel eestlastel, kes ei taha eelneva kahe näite juhtumist, kui et minna tänavatele ja teha mürglit. Kui printsess oma õhulossis muidu aru ei saa, et tema on vastutav hetkeolukorra ees, siis tuleb seda näidata massidega tänavatel ja eriti Stenbocki maja ees. Esimene võimalus on selleks neljapäeva hommikul [kell 11:00 – toim.], kui preili valetaja ja vassija on pidamas oma õuenarridega mänguvalitsuse koosolekut.
Toimetas Martin Vaher


Gaboni sõjaväelased teatasid televisioonis riigipöördest (Veel täiendatud!)LIBREVILLE, 30. august, AFP-STT-BNS – Gaboni televisioonis esines kolmapäeval 12 sõjaväelast, kes kinnitasid, et tühistavad riigi hiljutiste valimiste tulemused ning ajavad laiali "kõik vabariigi institutsioonid".
Nähes "vastutustundetut, ettearvamatut valitsemist, mille tagajärjeks on sotsiaalse sidususe jätkuv halvenemine, mis võib viia riigi kaosesse..., oleme otsustanud kaitsta rahu, tehes lõpu praegusele režiimile", rääkis üks sõduritest telekanalis Gabon 24, kinnitades, et ta esineb "Institutsioonide ülemineku ja taastamise komisjoni" nimel.
"Laiali saadetakse kõik vabariigi institutsioonid: valitsus, senat, rahvusassamblee ja konstitutsioonikohus." teatasid nad. "Piirid on suletud kuni edasiste teadeteni," lisasid sõjaväelased.
Avaldusega esinenute hulgas oli oli nii vabariigi kaardiväe liikmeid kui ka regulaararmee sõdureid ja politseinikke.
Teate edastas samuti avalik telekanal Gabon 1.
AFP korrespondendi sõnul kostus pealinnas Libreville'is tulistamist.
Vaid tund aega varem kinnitas riigi valimisamet, et 14 aastat võimul olnud president Ali Bongo Ondimba võitis laupäeval toimunud valimised 64,27 protsendiga häältest.
Bongo põhirivaal Albert Ondo Ossa kogus 30,77 protsenti häältest. Ondo Ossa mõistis hukka "Bongo leeri korraldatud pettuse" ning väitis juba enne valimisjaoskondade sulgemist, et võitis valimised.
Ondo Ossa kampaaniajuht Mike Jocktane kutsus esmaspäeval Bongot üles võimu üle andma "ilma verevalamiseta". Ta väitis, et osalise häältelugemise järel on Ondo Ossa selgelt ees, kuid ei esitanud selle kohta mingeid tõendeid.
Gaboni valitsus teatas laupäeval pärast presidendi- ja üldvalimiste lõppemist, et kehtestab öise liikumiskeelu ja peatab ligipääsu internetile.
Viimati üritati Gabonis riigipööre läbi viia 2019. aastal.
Gabon iseseisvus Prantsusmaa koloniaalvõimu alt 1960. aastal. Ali Bongo tõusis presidendiks 2009. aastal, kui tema üle 40 aasta riiki juhtinud isa Omar Bongo suri.
Gabon on olnud Aafrika suuruselt viies naftatootja, kuid selle naftavarud vähenevad.
AFP – STT – Baltic News Service


“Si Vis Pacem…” I Mart Helme: peaminister Kaja Kallas võib olla Eesti riigi suurim julgeolekuohtAugustikuu eelviimasel nädalal lahvatas skandaal seoses peaminister Kaja Kallase abikaasa firma tegevusega. Nimelt jätkas temaga seotud ettevõte Stark Logistics strateegiliste materjalide, sh legeeritud terase vedu Venemaale.
Kas endale käredalt agressiivsete kõnedega “sõjaprintsessi” hüüdnime teeninud peaminister Kallas mängis meelega topeltmängu? Kas see on lihtsalt lühinägelik rumalus või ehtreformierakondlik silmitu kasuahnus, kui sõnades praalitakse üht ja salajastes sebimistes toimub muu? Kes peaks peaministrile ütlema, et aeg on tagasi astuda?
Saatekülaline on Mart Helme – Riigikogu liige, EKRE aseesimees, endine siseminister, omaaegne suursaadik Moskvas 1995-1999 ja RK korruptsioonivastase erikomisjoni esimees. Saatejuht on Erik Boltowski.


Kui suur on notari tasu kinnisvaratehingutelt ja kes peab seda maksma?Notari tasu on tasu, mida notar küsib oma ametitegevuste läbiviimise eest. Mis mõjutab selle suurust ehk kuidas see täpsemalt kujuneb? Kelle kanda jääb see kulu kinnisvaratehingut tehes? Leiame neile küsimustele vastused.
Notari tasu tuleneb Eestis seadusest. See jaguneb kaheks: kindlaks määratud tasu ning tehinguväärtusest sõltuv tasu. Notari tasu on kõigis notaribüroodes samasugune.
Notari teenus on oluline selleks, et kõik kinnisvaratehingud oleksid turvalised, ehk et välistada pettused nii müügihinna kui ka juriidilise ebakorrektsuse osas – tagantjärele oleks kas ostjal või müüjal väga keeruline õiglust jalule seada. Kuna notarid peavad ametit enda nimel ning riik on neile delegeerinud õigussuhete turvalisuse tagamise ja õigusvaidluste ennetamise, siis on notaritel ligipääs kõikidele võimalikele registritele ning infoallikatele, et kontrollida tehingu tõesust ning tagada osapooltele turvaline tehing.
Arvestades, kui suuri riske notarid maandavad, on nende tasu tehingutes väga mõistliku suurusega. Notarite õlule langeb väga suur vastutus. Kuna nad tegutsevad füüsilisest isikust ettevõtjatena (FIE), siis eksimise korral vastutavad nad oma isikliku varaga. Seetõttu on nad oma töös ülimalt korrektsed.
Kuidas kujuneb notari tasu?
Kinnisvaratehingute puhul ei võeta notari tasu arvutamisel arvesse tehingu ettevalmistamiseks ning läbiviimiseks kulunud aega, see tähendab, et tunniarvestust ei tehta.
Kinnisvaratehingud liigituvad tehinguväärtusest sõltuvate tasude hulka. Tehinguväärtuseks võetakse asja hind, mille on tehingu toimumise hetkeks avaldanud toimingut taotlevad isikud.
Juhul, kui tehingut taotlevad isikud ei oska asjale hinda määrata või tundub hind tavapärasest madalam, et näiteks näilikult notari tasu pealt kokku hoida, siis võetakse tehinguväärtuse aluseks muudest allikatest saadud info (näiteks maa maksustamise hind, hüpoteegi suurus, kindlustussumma vms). Samas on seadus kehtestanud ka mõned alam- ning ülemmäärad: kinnisasja või ehitise minimaalväärtuseks 6391 eurot, kinnisasja või ehitise mõttelise osa minimaalväärtuseks 1278 eurot, kinnisasja või ehitise reaalosa ning selle juurde kuuluva kinnisasja või ehitise mõttelise osa (näiteks erastatud korter) minimaalväärtuseks 3800 eurot ning abieluvara minimaalseks väärtuseks 6391 eurot. Absoluutseks ülempiiriks loetakse kõigi toimingute puhul 6 390 000 eurot.
Tasu arvutatakse seaduses toodud tabeli alusel, kuid tuleb arvestada sellega, et tabelis toodud summa on ühepoolsete tehingute tasu (näiteks kinnisvara müügilepingust taganemise avalduse tasu), mitmepoolse tehingu korral (kõik kinnisvara müügilepingud) tuleb tabelis toodud summa korrutada kahega.
Lisaks tehinguväärtusele peab notari tasu hulka arvestama hüpoteegi kustutamise, seadmise või loovutamise tasu. Hüpoteegiga seotud tasu maksab see, kes kannet soovib. Hüpoteegi seadmisel ja kustutamisel on tehinguväärtus 2/3 hüpoteegi summast.
Notari tasu ei määrata kindla protsendina tehinguväärtusest ja see väheneb proportsionaalselt: mida suurem on tehingu väärtus, seda väiksema protsendi sellest moodustab notari tasu. Notari tasu tehinguväärtuste tabeli leiab notari tasu seaduse 3. osast §-st 22. Kõikidele seaduses olevatele summadele lisandub käibemaks. Tehinguväärtuse tasu ning hüpoteegiga seotud tasu moodustavadki enamiku notari tasust. Võivad lisanduda mõned väiksemad summad, näiteks tehingu tõestamise tasu juhul, kui tehing viiakse läbi internetis kaugtõestamise teel.
Kelle kanda jääb notaritasu?
Kui tehingus on mitu osapoolt, siis seadus ei määra, kes neist on kohustatud notari tasu maksma. Seaduse järgi peab selle maksma tehingu taotleja ehk mitmepoolse tehingu korral on kõik tehingus osalejad selle taotlejad. On välja kujunenud hea tava, et müügitehinguga seotud kulud maksavad ostja ning müüja võrdsetes osades ehk suhtes 50/50.
Juhul, kui hüpoteegi seadmine või kustutamine on vajalik ainult ühele osapoolele, siis kannab selle tasu asjast huvitatud osapool. Kui aga näiteks hüpoteek loovutatakse ostjale, siis üldjuhul jagatakse tasu pooleks. Sellist jaotust näeb ette hea tava. Sellegipoolest on aeg-ajalt tehinguid, kus osapooled on kokku leppinud, et tasu maksab täies ulatuses kas ainult ostja või hoopis müüja. Seda sellepärast, et vahel on notari tasu summa kaudselt kinnisvaratehingu osa. Seda varianti võib esineda, kui näiteks müüja teeb suurema allahindluse, aga vastu ootab ostjalt notari tasu tasumist täies mahus.
Tasuda tuleb ka riigilõiv
Kinnisvaraga seotud toimingute eest tuleb ostjal tasuda ka riigilõivu, üldjuhul kannete tegemisel kinnistusraamatusse. Riigilõivu määradega saab tutvuda riigilõivuseaduses. Kinnistusraamatu kanne on oluline selleks, et ostja saaks lõplikult uue kinnisvara omanikuks. Samamoodi märgitakse kandega seatud, kustutatud või loovutatud hüpoteekide summad ning kelle kasuks need on tehtud
Foto: Pixabay


Kahtlaselt suure palga ja heade töötingimuste taga võivad peituda ohumärgidTehtud töö eest ei makstud tasu, tööpäevad on ebainimlikult pikad või puhkepausideta – selliseid olukordi ei tohiks ükski töötaja kogeda. Tööle minnes tasub teada oma õigusi ja ka kohustusi, et ära hoida olukordi, kus töö võib tekitada hulgaliselt ebamugavusi ja peavalu.
Välismaale tööle minnes ole ette valmistunud
Tööinspektsioonini jõuavad paraku erinevaid situatsioonid, kus töötajat tema teadmatusest ära kasutatakse. Tihti tuleb tööalast ärakasutamist ette välismaal töötamisel. Kõrged palganumbrid ja ahvatlevad töötingimused – just nendega püütakse inimesi välismaale tööle meelitada. Reeglina sobib sellist olukorda iseloomustama vanasõna: “Kõik, mis hiilgab, ei ole kuld.” Esimest korda välismaal tööd alustades peab ära tegema hulga eeltööd, viima ennast kurssi sihtriigi seaduste ja õigustega ja lugema oma töölepingut äärmise põhjalikkusega.
Välismaale tööle asudes tasuks tutvuda esmalt riigi seadusandluse ja tööõigusega. Mida rohkem eeltööd teha, seda väiksem on võimalus sattuda pahatahtliku tööandja tööpõllule. Digiajastu annab töötajale eelise uurida ettevõtte kohta nii sotsiaalmeediast kui ka kohalikest foorumitest. Üks hiljutisem näide puudutab Eesti kodanikku, kes leidis pealtnäha tasuva ehitustöö Hispaanias. Alguses tundus kõik suurepärane – lepingus olid kirjas soodsad tingimused ja tööandja tundus usaldusväärne. Ometi kulmineerus see esmalt koomilisena näiva, ent võimatuna tunduva olukorraga. Ühel hetkel hakkas tööandja nõudma, et tööpäeva lõpus peab ehitatud müüri uuesti maha lammutama. Seega ei olnud töötajal võimalik tõestada enda tehtud töö mahtu ja tööandja ei pidanud tänu sellele justkui palka ka maksma. Nii survestati töötajaid leppima eelnevalt kokkulepitust madalama palgaga – see, kes oli nõus, sai tööd jätkata, aga oodatust väiksema tasu eest. Kes nõus ei olnud, pidi pettumusega leppima ebaõiglase kohtlemisega, mis päädis nii saamata palga, ebaõiglustunde kui ka ettenägematute kuludega.
Pettuse ohvriks langevad need, kes ei tunne seaduseid
Leidub ettevõtteid, kelle jätkusuutlikkus on üles ehitatud inimeste teadmatusele seaduste mitte tundmise osas. Tihti on tööandjale oluline, et võimalikult palju tööd saaks tehtud võimalikult väikese raha eest. Kui töötaja hakkab esitama ebameeldivaid küsimusi, võetakse tihti kasutusele hirmutamistaktika ning töötajale tehakse süsteemset ajupesu.
Kohalikul tööturul on tekkinud viimase aasta jooksul huvitav nähtus, kus inimestele pakutakse tasuta või väikese tasu eest tööd. Tihti kasutatakse sellist lähenemist välismaalaste puhul, kes pole kursis Eesti seadusandluse ja tööturuga. Pere ja sõprade puudumine ning keelebarjäär viivad olukorrani, kus inimesed on mõjutatavamad. Selline ärakasutamine võib halvemal juhul lõppeda sunniviisilise tööga või ka võlasuhte tekitamisega töötajale.

Väldi sarnastesse olukordadesse sattumist ja pea meeles lihtsaid samme:
• Enne tööandjaga töösuhtesse astumist uuri ettevõtte tausta ja töötingimusi ning analüüsi põhjalikult töölepingut.
• Küsi küsimusi, ära lepi ebaselgete vastustega oma ameti ja töötingimuste kohta.
• Kui tekib küsimusi või kahtlusi seoses tööõiguste või kohustustega, pöördu
Tööinspektsiooni poole. Välismaale tööle asudes uuri töötingimusi kohaliku riigi tööinspektsioonist.
• Kui olete juba tööle asunud ja avastate ebaõiglased tingimused või pettuse, dokumenteerige kõik olulised faktid ja koguge tõendeid, et hiljem oleks võimalik oma nõudeid asitõenditele toetada.

Kui teie õigusi on rikutud, ärge kartke otsida abi ja vajadusel pöörduda Tööinspektsiooni poole. Ärge unustage, et igal töötajal on õigus ausale ja õiglasele kohtlemisele. Teadlikkus aitab vältida ebameeldivaid olukordi ning märgata ohumärke, mis aitavad kaitsta iseennast ja oma õigusi!
Töösuhete ja töötajate õigusi puudutavate küsimuste kohta leiab rohkem infot Tööelu portaalist www.tööelu.ee.


Kelmid võtsid pärnumaalase nimel laenuEile anti politseile teada pettusest, millega kokku tekitati kahju pea 2000 eurot.Nimelt võttis Pärnumaal elava mehega ühendust tundmatu naine, kes tutvustas end isikuandmete turvateenistuse töötajana ja teatas, et mehe krüptovaluuta kaudu toimuvad suured rahaülekanded.Naine rääkis, et tahab eraldada mehe andmed krüptovaluuta kontost, ja veenis teda paigaldama arvutisse ja mobiiltelefoni AnyDeski programmi, mille kaudu tehti eri krediidiasutustele laenutaotlusi. Selle tulemusena kanti mehe kontole üle laen summas 1810 eurot.Juhtunu suhtes alustati kriminaalmenetlust seadusepügala alusel, mis käsitleb arvutikelmust. Varalise kasu saamise eest arvutiprogrammide või andmete sisestamise, vahetamise, kustutamise, sulustamise või muul viisil andmetöötlusprotsessi sekkumise teel, kui sellega on mõjutatud andmete töötlemise tulemust, määratakse rahaline karistus või kuni viieaastane vangistus.


Martin Helme: kui Kallas oma kohalt ei kuku, saab temast poliitiline zombi   Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna juhi Martin Helme sõnul vajab Eesti erakorralisi valimisi, sest praeguse valimisvõidu saavutas Reformierakond valede abil.    Paar nädalat veel ja siis algab riigikogu sügisistungjärk, aga poliitika on ammu suvepuhkuselt tagasi: käivad eelarveläbirääkimised, ettevalmistused sügiseseks  opositsiooni-koalitsiooni vastasseisuks ja muidugi peaminister Kaja Kallase ametiaja suurim skandaal, mis varjutab kõik selle. Martin Helme, mis te arvate, kas 11. septembril, siis kui riigikogu uuesti kokku tuleb, on Kaja Kallas  veel Eesti vabariigi peaminister?  Raske on öelda, sest need sündmused liiguvad suhteliselt kiiresti. Minu vaade asjale on selline, et ta ei tohiks juba praegu olla [peaminister], nädal aega tagasi oleks pidanud Kaja Kallas ütlema, et olen käitunud valesti ja ma ei saa selles ametis jätkata. See, et lisaks Juhan Partsi kassi küünejälgedele on nüüd Stenbocki maja toolis ka Kaja Kallase küünejäljed, on piinlik ja häbiväärne ja mida kauem ta sellest tooli külge klammerdub, seda rängemalt hinda maksab lõpuks nii tema enda maine kui ka Reformierakonna maine kui ka Eesti200 ja sotsiaaldemokraatide maine, aga lõpuks ka Eesti demokraatia toimimine. Nii et mida kiiremini see õudus ära lõpeb, mida me nimetame siis praegu Kaja Kallase Vene raha skandaaliks või Vene äriskandaaliks seda parem kogu Eestile ja ka Eesti parlamentaarsele demokraatiale, mis ei tähenda, et ma väga kindel oleks, et ta ise läheb. Ja see tähendab omakorda seda, et avalikkuse surve ja loomulikult ka opositsiooni surve ei tohi järgi anda.  Kallase sõnul ootab ta, et opositsioon püüaks talle umbusaldust avaldada. See oleks ka loogiline käik, aga paistab, et ta ise ei tunne seda kuigi tugeva poliitilise relvana ja kui koalitsioon järgi ei tule või koalitsioonipartnerid järgi ei tule,  siis ega ta seda ju ka ei ole. Kas umbusalduse avaldamisel on nüüd sügise hakul mõtet?  Lõpuks me selle umbusaldamisega jõuame kindlasti, kui Kaja Kallas ise ära ei lähe või kui erakond teda nii-öelda tagasi kutsu. Kui koalitsioonikaaslased talle survet ei avalda, siis peame selle umbusalduse talle igal juhul esitama. Aga tõsi on see, et kui, kui juba koalitsioonikaaslased seda survet ei avalda, siis nad ka umbusaldusega kaasa ei tule ja see ei lõpeta Kaja Kallase peaministriks olekut. Ja me kõik saame aru, miks Kaja Kallas seda tahab. Tal oleks siis võimalik öelda, et näete, asi on lõpetatud, teema on käsitletud, parlament usaldas mind, lähme nüüd eluga edasi, hakkame rääkima millestki muust. Me kõik saame aru, mis on tema poliittehnoloogiline kalkulatsioon. Minu meelest ikkagi enne seda on meil vaja läbi käia riigikogu erikomisjonid, kuhu ta peab kohale tulema. See, kui ta ei tule kohale, on ikkagi tegelikult parlamentaarse demokraatia, Eesti põhiseaduse vaimu peale kõrges kaares laskmine. See on skandaalne juba iseenesest, et tema hakkab arutama, milliste päevakorrapunktide puhul või milliste probleemide püstituste puhul tema ilmub riigikogu erikomisjoni.  Mina mäletan, kuidas rahandusminister Martin Helme ütles, et Louis Freeh (valitsuse palgatud USA päritolu õigusnõustaja - toim.) skandaali ajal, kui oli ka üks sarnane komisjoni istung, et tema sinna ei lähe, sellepärast et seda istungit ilmselt ei tulegi, et talle teadaolevalt ei saada kvoorumit kokku, ei ole mõtet hakata kohale minemagi.  Aga nii oligi, mina ei läinud kohale sellepärast, et ei pandud teemat, sest et kuigi komisjoni esimees tahtis seda teemat käsitleda, komisjoni ülejäänud koosseis ei toetanud selle päevakorda panemist ja seda teemat ei pandud päevakorda. Mind nii-öelda ametlikult komisjon ei kutsunudki. Selle üle tehti tohutu suur kisa, et miks ma kohale ei lähe, aga polnud komisjoni koosolekut või polnud päevakorrapunkti, mis mind oleks nõudnud, aga täna on ju olukord teistsugune. Täna on komisjon selle päevakorda pannud ja peaministri kohale.  Hea küll, tulevad komisjonid, eks peaminister sinna ka kindlasti vähemalt korra kohale läheb, ta on seda ka ise öelnud. Siis ütleb neid samu asju seal uuesti, mida ta juba on ajakirjanduses öelnud. Kui kaua?  Minu meelest on siin vaja üle korrata väga selgelt, et selle nädala aja jooksul, kui kogu see Vene äriskandaali lahti on rullunud, on Kaja Kallas korduvalt räigete valedega vahele jäänud, ta on räigelt valetanud avalikkusele ja ainuüksi sellepärast peaks ta tagasi astuma. Nüüd kuna Kaja Kallas valetab nii regulaarselt ja nii rahumeelselt või nii enesestmõistetavalt, siis peaaegu nagu ollakse sellega ära harjunud ja heidetagi talle seda ette, aga tuletame meelde, et kõige alguses ta rääkis, kuidas mingit äri Venemaaga üldse ei aeta, et kuu aega pärast sõja algust see lõpetati ära. See on aga täielik vale, ja siis ta rääkis, kuidas Venemaalt toodi ära ainult asju. Üks firma pakiti kokku, aidati teist Eesti firmat Venemaalt lahkuda - tuli välja, et see on täielik räige vale, tegelikult viidi Venemaale asju ja teiseks, mitte ei aidatud äri kokku pakkida, vaid pooleteist aasta jooksul äri maht kasvas. Kolmandaks ei aidatud mitte teist Eesti firmat, vaid sellesama konsortsiumi teist sõsarfirmat. Ja siis ta rääkis, kuidas Venemaad ja Vene sõjamasinat ei ole toidetud. See ei vasta tõele. Venemaale on makse makstud, Venemaal on aidatud hiilida kõrvale sanktsioonidest viies sinna mitte sanktsioonialust kaupa, vaid sanktsioonialuse kauba poolfabrikaate. Siis ta rääkis, et tema ei ole Putini sõjamasinat aidanud, nüüd aga tuleb välja, et seesama firma Venemaal on teinud tellimusi nii Vene kaitseministeeriumi hüvanguks kui Vene siseministeeriumi hüvanguks. Need valed muudkui paljastuvad ja ta istub ikka meil stuudiotes ja valitsuse pressikonverentsil ja räägib, kuidas loomulikult ei tohi Venemaaga äri ajada ja ta on ise selle äri osaline läbi oma investeeringu. Ka selle investeeringu kohta on ta meile valetanud. Nii et mitte midagi, mis ta räägib, on kõik lihtsalt vale, aga lisaks sellele, see on meile näkku sülitamine, sest ta on selle valega vahele jäänud ja ikka räägib edasi süüdimatult.  Kui see nüüd niimoodi edasi läheb, siis millal selle umbusalduse   katseni võidakse jõuda? Sügise teises pooles?  Ma ei oska praegu seda ajakava öelda, sellepärast et me peame ju selle koordineerima ära ka kõigepealt opositsioonis omavahel. Opositsioonis ei ole ühtegi erakonda, kes saaks üksinda algatada umbusaldust ja teiseks on siin ka teisi algatusi, näiteks erikomisjoni moodustamise algatus, mis minu meelest on mõistlik mõte. Ma tahan näha, kuidas sotsiaaldemokraadid, Eesti 200 saadikud, Reformierakonna saadikud hääletavad maha ettepaneku asuda neid Vene ärisidemeid uurima, või siis toetavad seda. Kui Kaja Kallas praegu ei kuku peaministri kohalt, siis ta on täielik poliitiline zombi, ta on täiesti haavatud loom ja selles poliitilises džunglis, mis on Eesti poliitika tänasel päeval, haavatud loomad kaua ei ela. Selle sügise lõpuks on Kaja Kallase aeg peaministrina igal juhul lõppenud. Küsimus on nüüd selles, millal hakkab see Reformierakonnas ja koalitsioonis inimestele kohale jõudma, et niimoodi jätkates nad hävitavad iseennast.  Neljaks aastaks opositsiooni määratud erakonnana võib vist niimoodi öelda küll EKRE kohta.  Ei või, mina ikkagi tahan rõhutada praegu ka seda, et praeguse skandaali Vene sidemete skandaali puhul tuleb otse välja öelda, et Kaja Kallas ja tema elukaaslane on seotud Kremliga ja Kremli äridega, ja see on nii suur skandaal, et nii suurt skandaali minu meelest Eestis ei olegi olnud taasiseseisvumise ajal. Rahapesuskandaal võib-olla on umbes samas suurusjärgus, aga ütleksin ka, et rahapesuskandaali ja selle praeguse Vene äri skandaali vahel tuleks väga põhjalikult küsida, kas seal on seoseid. Kas need nii-öelda ärihuvid on jätkunud. Alates esimesest päevast, kui Ukraina sõda puhkes, on EKRE nõudnud, et Vene piir tuleb kinni panna kiiresti - täielikult kinni panna ja igasugune liiklus üle Vene piiri lõpetada. Kaja Kallas isiklikult, kogu Reformierakond, on küünte-hammastega sellele vastu sõdinud. Nüüd me teame, miks - Kaja Kallase ärihuvid olid, et Vene piir oleks lahti. Eesti julgeoleku arvelt teeniti raha.  Okei, aga kuidas siis mõjutab seda, et EKRE on neljaks aastaks opositsiooni määratud?  Ma oma jutuga tahtsingi sinna jõuda, et minu meelest on meil vaja erakorralisi valimisi. Meie erakonna juhatuse meelest on vaja Eestis erakorralisi valimisi, sestvalimised võideti ju jõhkra valega. Kogu valimiste keskpunkt seisnes selles, et Kaja Kallas süüdistas kõiki teisi või vähemalt meie erakonda Venemaa heaks töötamises ja Putinile kasulikuks olemises ja mängis ennast välja kui kõige suuremat Ukraina toetajat ja kõige suuremat Vene-vastast. Tänaseks päevaks on täiesti selge, et tema on see, kes on Venemaale kasulik olnud ja sellega seoses ise kasu teeninud sealt.  Mis on teie plaan, kuidas jõuda erakorraliste valimisteni?  Eestis on erakorralisi valimisi raske esile kutsuda, aga põhimõtteliselt on paar-kolm võimalust.  Kui riigieelarvet vastu ei võeta?  Just nimelt, üks võimalus on riigieelarve vastuvõtmine, mis tähendab seda, et see kriis läheb edasi vähemalt veebruarini. Ehk siis tuleb arvestada pika väga keerulise ajaga Eestis. Teine võimalus on see, et siiski riigikogus on see hulk inimesi, kes hääletabki erakorraliste valimiste poolt, mitte otseselt, vaid on mingid protseduurid, kus nad vastavalt oma oma hääled panevad, ja kolmas on nüüd, kui valitsus peaks lagunema, et siis meil ei tulegi kokku kolmel katsel uut valitsust ja sellisel juhul tulevad ka erakorralised valimised. Siin on presidendil oma roll mängida kindlasti.  Neid kahte ülejäänud asja tõenäoliselt vähemalt lähiajal ei paista juhtuvat, aga see, et riigieelarvet vastu ei võeta, viib jutu siis sügisesele istungjärgule, kus EKRE-l on oma roll mängida, ja väga hoogne obstruktsioon on käima pandud. Kas olete nüüd enda tehnoloogidega välja mõelnud, kui tugevaks obstruktsiooni annab veel ajada, et kas need jutud, mida siin ühed ja teised rääkisid nii koalitsioonist kui opositsioonist kevadel, et see obstruktsioon aetakse nii tugevaks, et takistada riigieelarve vastuvõtmist kuni veebruarini. Kas on see teoreetiliselt-tehniliselt võimalik?  Jaa, teoreetiliselt ja tehniliselt ja praktiliselt on ta võimalik. Ja seda nii-öelda ära hoida või seda takistada saab ainult siis, kui riigikogu juhatus asub jälle kodukorda jõhkralt rikkuma või jätab opositsioonile seadusega antud võimalused andmata, näiteks hakkab piirama vaheaegade võtmist või hakkab piirama muudatusettepanekute esitamise arvukust. Või ei saada mingit hulka muudatusettepanekuid riigikogu saali. Ütleme, et seda on võimalik ära hoida ainult juhul, kui nad hakkavad uuesti selgelt seadust rikkuma.  Kas seate selle endale eesmärgiks, et riigieelarvet ei saaks vastu võtta?  No vot selliseid täpseid plaane ma siin kindlasti nüüd välja ei räägi, aga erakorraliste valimiste esilekutsumine on meie erakonna eesmärk.  Kas koalitsioon on teie poole pöördunud, et olgu, me tuleme selles või teises asjas sammu tagasi, aga teie nüüd võtke mõned oma eelnõud tagasi?  Ei ole sellises vormis pöördutud. Koalitsiooni nimel on pöördunud meie poole riigikogu esimees Lauri Hussar kahel kahel või kolmel korral. Üsna arrogantses toonis, et võtke nüüd oma asjad tagasi. Ja pannud sinna juurde ka "või muidu" ehk see "või muidu" ongi viide riigikohtu otsusele, et sellisel juhul riigikogu juhatus hakkab ise otsustama, mida ta paneb ja mida ta ei pane päevakorda ja kuidas ta neid menetleb. Ehk siis see "või muidu" on tegelikult ähvardused, et siis me hakkame seadust rikkuma. Nii et tegelikult ei suve jooksul ega nüüd, viimaste nädalate jooksul, ei ole mingisugust sisulist ega vormilist ettepanekut kompromissiks tegelikult tulnud.  No see vaenukõne või vihakõne seadus, kuidas keegi nimetab, see ei meeldi päris mitmele koalitsioonipoliitikule ka, ja kui vaadata nüüd Keskerakonna ja Isamaa seisukohti, siis nemad oleks küll valmis juba samme tagasi astuma selle peale, kui see vaenukõneseadus ära jäetaks.  Minu meelest siin vaenutsensuuriseadus on õigem sõna, sest et see on sõnavabaduse piiramine. Slle puhul ei ole vaja kaubelda, see on põhiseaduse vastane algatus ja, ja see ei lenda nagunii või kui ta lendab nagunii, siis ta tuleb lõpuks kohtutesse tühistada, nii et sellega ma ei hakka kauplema. Neil ei ole mingit võimalust seda asja tegelikult läbi suruda või kui nad seda teevad, siis nad teevad seda jälle seadust rikkudes ja sisuliselt veel ühe pika sammu võrra Eestis demokraatiat lõpetades.  Kevadel, kui see obstruktsioon suure hooga käis, siis ütlesite korduvalt, et inimesed tulevad teile selles parlamentaarses võitluses et varsti on tänavatel kümned tuhanded inimesed, kuid ainus, mis me nägime, oli EKRE enda korraldatud üritus Toompea lossi platsil, mis ei ole väga suur plats. Mis juhtus?  Me ütlesime ka seda kevadel, et need protsessid võtavad aega, et settida. Ma arvan, et see õhustik, mis on tänaseks päevaks ühiskonnas kujunenud, on hoopis teine. Ja neljapäeval on meil juba esimene pikett Stenbocki maja ees kell 11, kõik, kes on vihased Kaja Kallase peale, tahavad Reformi ikkest lahti saada, tulge näidake meelsust. Ma käisin suvel mööda Eestit ringi ja kuulasin, mida inimesed mõtlevad nendest maksutõusudest, kuidas nad suhtuvad automaksu ideesse. See viha tänase valitsuse vastu, juba enne Vene ärisidemete paljastamist, oli minu meelest füüsiliselt tuntav eriti maapiirkondades. Mida kramplikumalt tänane valitsus oma agenda külge klammerdub ja Kaja Kallas oma tooli külge klammerdub, seda ägedama ühiskondliku vastasseisu suunas me liigume. Ja see on väga halb, sest meie kõrval on ikkagi väga ohtlik naaber. Sellest pettumusest, mida oli ikkagi päris paljude EKRE inimeste sõnadest ja avaldustest kuulda pärast obstruktsiooni suhteliselt väikest edu, siis sellest ollakse nüüd suvega üle saadud? Kas Eesti inimestes pettunud enam ei olda? Kevadine obstruktsioon oli väga vajalik ja ta ei olnud selles mõttes mahavisatud vaev või kuidagi mõttetu tegevus meil. Ta siiski mobiliseeris ühiskondlikku arvamust ette ja selgitas nii mõningaid asju, mis tavalisele inimesele, kes poliitikat kogu aeg ei jälgi, ei jõua kohale muidu. Ta sundis tänaseid koalitsioonierakondasid paljastama oma tegelikku lõusta, mis on demokraatia vaenulik ja mis on mõistliku opositsioonipoliitika toimimise vaenulik. Väga arrogantne - seda lõusta inimesed kevadel nägid ja ma arvan, et näevad praegu jälle ja selle protsessi tulemusena, on meil ühiskondlikud hoiakud väga oluliselt nihkunud.  Eelarve arutelud käivad ka praegu, koalitsioonipartnerid otsivad kärpekohti, aga SDE juht ütles, et tegelikult ei peakski kärpima. Mart Võrklaev tegi see-eest ettepaneku kõrgemate riigiteenistujate palka ainult poole tempoga tõsta.  Mis te sellest mõttest arvate?  No ma ütleksin niimoodi, et ma kindlasti ei ole nüüd riigiametnike, eriti kõrgemate riigiametnike palga tõstmise eestvõitleja, aga Mart Võrklaeva avaldus on ju kõige ehedamal kujul populism, et kuidagigi selles Kaja Kallase skandaalis natukenegi mingit positiivset sõnumikest välja saata. Never gonna happen, et seda lihtsalt ei juhtu.Ma olen selles täiesti veendunud, sest kohtunikud hakkavad karjuma, ohvitserid hakkavad karjuma, prokurörid hakkavad karjuma ja ka riigikogu saadikud hakkavad karjuma ja presidendil on niigi raha vähe. Nii et see on puhas populism, kõige küünilisem populism. Võrklaev ütles, et järgmise nelja aasta jooksul hoiame kokku miljard eurot. No vabandust, 250 miljonit eurot aastas ei ole nagu nüüd küll mingisugune tohutu kärpimine, millest nad räägivad.  Kui teie otsisite kärpekohti rahandusministrina, siis ei olnud ka lihtne, ma mäletan, kuidas te rääkisite, te leidsite paarisaja miljoni jagu kärpekohti ja koalitsioonipartnerid ei tulnud kaasa. Kusjuures mainisite toona veel selliseid suuri avalikke teenuseid või kalleid avalikke teenuseid, mille arvelt võiks kärpida, aga ka tuldud kaasa. Andke nüüd nõu praegusele koalitsioonile, et missugused on need avalikud teenused, mida tegelikult ei ole vaja, mis on kunagi töösse pandud ja mis ei ole eesmärki täitnud.  Sellesse lõksu ei lähe, et ma siin nüüd hakkan koalitsiooni eest tegema ebapopulaarseid otsuseid, selle jaoks tuleb olla võimul, et ka ebapopulaarseid otsuseid teha. Ma tean muidugi, kus on need kohad, kus raisatakse, kus on kohad, kus varastatakse. Meil näiteks läks Rahvusraamatukogu ehitamine peaaegu poole kallimaks - no mina saadaksin sinna auditi sisse. 40 miljonit eurot lihtsalt järsku lähevad asjad kallimaks, siin tuleks kõik lahti lasta, kes selle protsessiga seotud on. See näitab sellist suhtumist meil Eestis, et kui sa lõhki ei aja rahakotti, siis sa oled loll, sest et kui sa säästlikult asju ajad, siis sa ei ole oma tööd õigesti teinud. Lõhki tuleb ajada ja siis tuleb riigilt raha juurde kerjata. Aga loomulikult tulla rääkima, et meil 17 miljardi eurosest riigieelarvest ei ole kuskilt midagi kokku hoida, lihtsalt ei vasta tõele. Küsimus on prioriteetides ja küsimus on tahtmises. Mina muidugi oleks lahendanud kogu praegust eelarveprotsessi hoopis teistmoodi, aga see on teine jutt, minu oleksin pigem külmutanud kulude kasvu ja soodustanud majanduskasvu, mis toob meile sisse.  Tuleme lõpetuseks korraks selle skandaali või kriisi juurde tagasi. Vaatame EKRE seisukohalt ka, et kui nüüd erakorralisi valimisi ei tule, Reformierakond on järgmised neli kolm pool aastat peaministripartei. Kes on see uus peaminister, keda teie tahaksite?  Tänane koalitsioon on, on Eesti kõigi aegade kõige äärmuslikum koalitsioon, aga Reformierakonnas loomulikult on ju mitmed leerid ja need leerid ei ole tegelikult ära kadunud. Kaja Kallas on olnud üks kõige paindumatumaid ja ideoloogiliselt kramplikumaid meie vaenulikke poliitikuid Reformierakonna juhtkonnas. Loomulikult on seal teistsuguse juhtimisstiiliga inimesi, aga mina kindlasti absoluutselt ei sekku Reformierakonna juhi valimisse. Et need on erakondade siseasjad, aga ma lihtsalt arvan, et väga palju hullemaks kui Kaja Kallas ei saa minna.    					Toimetaja:  Mari Peegel    					Allikas:  ERR-i raadiouudised


Ants Frosch Kaja Kallase käitumisest: “Loodud on halvaendeline potentsiaal autokraatia kehtestamiseks Eestis”Tõdemus, et „võim korrumpeerub ja absoluutne võim korrumpeerub absoluutselt“ kuulub Lord Actonile, 19. sajandi Briti ajaloolasele. Lord Acton uskus, et moraalsed standardid peavad olema samad eranditult kõigile. Liberaalses demokraatias pole midagi ketserlikumat kui võimulolija lähtumine kõikelubatavusest.
Täna oleme tunnistajaks mitte ainult Kaja Kallase kahepalgelise käitumise tõttu lahvatanud poliitilisele kriisile, mis õõnestab parlamentarismi aluseid, vaid hullemgi veel, loodud on halvaendeline potentsiaal autokraatia kehtestamiseks Eestis.
Riigikogu komisjonide kutsete eiramine peaministri ja tema abikaasa äripartnerite poolt demonstreerib meie parlamentaarse riigikorra põhimõttelist kõrvaleheitmist valitsusjuhi ja teda toetava kliki poolt. See käitumine on oma olemuselt jõhker kallaletung põhiseaduslikule korrale – võimude lahususe aluseks olev valitsuse aruandekohustus seadusandja ees on demonstratiivselt visatud prügikasti.
Lähiajaloos on Eestit juhitud hunta loogika alusel üsna hiljuti – 2022. aasta suvel Kaja Kallase poolt, pärast Keskerakonnale hundipassi andmist, kui Reformierakond seadusvastaselt ainuvalitses. Nüüd oleme jõudnud täiesti uute rajajooneni – avalikkuse toetuseta, rahva usalduse ja reaalsustaju kaotanud peaminister on end tõstnud kõigist kõrgemale. Ta arvab, et manipulatsioonidega saavutatud valimistulemus garanteerib tema toolilpüsimise. Selle asemel, et rahva ees vabandada ja tagasi astuda, on ta läbi huulte pressinud vabanduse „nende ees, keda see riivas“.
Väide, et välismeedias pole Kallase skandaalil kõrget lendu, on asjakohatu. Esiteks pole Kaja Kallas ja paraku ka mitte Eesti maailma naba ning teiseks ei ole õhtumaades kombeks oma nina teiste asjadesse liiga sügavale toppida. On äärmiselt indikatiivne, et ainus kõrge positsiooniga isik, kes avalikult sekkus ja vaatamata kahetsusväärsele olukorrale, nagu ta möönis, Kallasele isiklikku toetust avaldas, oli Ukraina presidendi nõunik Podoljak. Aastakümneid sügavalt korruptsiooni küüsis ja täna Venemaa agressioonisõjas vaevleva riigi esindaja avab oma seisukohavõtuga tahtmatult selle veelahkme, millele viitas Lord Acton.
Moraalsete standardite kõrvaleheitmine isikliku sõpruse ja usalduse alusel ei kuulu Euroopa väärtusruumi. Eesti toetus Ukrainale ei sõltu Kaja Kallase isikust, see on tänasest julgeolekuolukorrast tingitud paratamatus ja selle mõistmine ei tohiks ka Kiievis üle jõu käia. See, et oma toetusavaldusega Eestit bütsantslikku „käsi peseb kätt“ maailma tagasi tiritakse, ei pruukinud Podoljak aduda, seda avaldust kui indulgentsi esile tõstev Hanno Pevkur aga küll.
Eestit tabanud poliitilises kriisis on õpetlik vaadelda Briti valitsusjuhi Boris Johnsoni tagasiastumiseni viinud juhtumit. Tegemist ei olnud „pauguga tagasiastumisega“, kogu lugu vindus aastaid ja selle märksõnaks oli usalduse kaotus, mille tõi kaasa ühiskonnas omaks võetud moraalsete standardite painutamine enda kasuks. Valetamine COVID piirangute ajal Downing Street 10-s toimunud kokteilipidude varjamiseks ning sobimatu käitumisega isiku määramine konservatiivide parlamendifraktsiooni asejuhiks (kupjaks) ja vale, et ta ei olnud ahistamistest informeeritud, tõid kaasa ülitugeva isikliku mandaadiga peaministri maine hävimise ja tema enda valitsuse ministrite massilise lahkumise. Meile võib tunduda, et Johnson astus tagasi tühiste jamade pärast, kuid põhiline on sama, mis tänases Kallase skandaalis – usalduse ja maine kaotus. Foon on Stenbocki majas aga hoopis kurjakuulutavam kui Briti peaministri residentsis – vallutussõda pidava Venemaaga peetava äri rahastamine ja sellest kasu saamine.
Millised üllatused on käimasolevas kriisis veel varjul, sõltub paljuski sellest, kuidas ja kelle poolt anti esialgne info ERR-ile Kaja Kallase ja Stark’i Venemaa seoste kohta. Laias laastus on kaks nö kodumaist varianti. Esiteks „vilepuhuja“ pädevatest ametkondadest – kaudselt viitab sellele võimalusele kapo pressiesindaja seisukohavõtt, et tegu on JOKK-olukorraga ja moraalsete hinnangute andmine pole nende pädevuses.
Teiseks on ettevõtjad, kes Kallase valitsuse suunisel oma Venemaa ärid kokku pakkisid ja miljonitesse ulatuvad kahjud sisse võtsid, ülimalt häiritud peaministri kahepalgelisusest. Paraku eksisteerib ka kolmas võimalus, et Kaja Kallase nõrga koha kasutasid Eesti kahjustamiseks ära Vene eriteenistused – nende jaoks on Kallase perekonna amoraalne äriskeem lausa detailides peo peal.
Riigikogu tasalülitamine, mis kevad-suvel usaldushääletustega algas, oli kõigest eelmäng käimasolevale kruvide kinnikeeramisele. Parlamendikomisjonide ignoreerimine ei ole ainult aja võitmiseks ja skandaali jahutamiseks, see on indikatsioon edaspidi järgnevast. Reformierakond annab oma viimaste käikudega märku, et võimalus tsiviliseeritud lahenduseks puudub – jõudude vahekord parlamendis viitab võimalusele, et Riigikogu lakkab töötamast ja Eestit ootab ees parlamentarismi kriis.
Arvestades keerukat julgeolekuolukorda ja meie naabruses käivat sõda, on Kaja Kallase isiklik ambitsioon Eesti Vabariigi peaministrina jätkata ohtlik. See õõnestab riiki ja võtab võimult legitiimsuse.
Ants Frosch
Riigikogu liige (EKRE)


Kallas läheb riigikogu komisjonide ette aru andma   Peaminister Kaja Kallas (RE) pakkus oma ajad, millal ta saaks minna riigikogu erikomisjonide ette oma abikaasa Arvo Halliku ettevõtte äritegevusega seoses tekkinud skandaali tagamaid selgitama.   "Peaminister Kaja Kallas võttis riigikogu korruptsioonivastase erikomisjoniga ise ühendust ning pakkus kohtumise ajaks esmaspäeva, 4. septembri kell 10.00. Lisaks on kokkulepe, et 11. septembril kell 13 osaleb ta julgeolekuasutuste järelvalve erikomisjoni istungil," ütles ERR-ile peaministri nõunik Maris Lindmäe. Teisipäeval toimus riigikogus riigieelarve kontrolli erikomisjoni ja korruptsioonivastase erikomisjoni ühine erakorralisel avalikul istung, kuhu olid kutsutud teiste seas ka peaminister Kaja Kallas, ettevõtte Stark Logistic tegevjuht Kristjan Kraag ja ettevõtte Metsaprint tegevjuht Martti Lemendik. Nimetatutest keegi kohale ei ilmunud. Kaja Kallas ütles, et tema tihe ajakava ei võimaldanud tal kohale tulla. Samuti põhjendas ta mittetulemist sellega, et istungi keskmes oleval teemal ei ole midagi pistmist riigieelarvega.    					Toimetaja:  Aleksander Krjukov


Ajad saadi klappima: Kallas osaleb riigikogu erikomisjonide istungitelPeaminister Kaja Kallas (RE) osaleb järgmistel esmaspäevadel riigikogu erikomisjonide istungitel, et selgitada abikaasa Arvo Hallikuga seotud olnud ettevõtte Stark Logisticsu kaubavedusid Venemaale.Teisipäevasel riigieelarve kontrolli ning korruptsioonivastase erikomisjoni ühisistungil Kallas ei osalenud, tuues põhjuseks, et istungi aeg ei sobitunud tema ajagraafikusse.
Nüüd pakkus Kallas välja talle sobivad ajad. Korruptsioonivastase erikomisjoni istungile läheb ta kokkuleppe järgi kohale 4. septembril kell 10 ning 11. septembril kell 13 osaleb ta julgeolekuasutuste järelvalve erikomisjoni istungil, kinnitas ERRile peaministri nõunik Maris Lindmäe.
Teisipäevasele istungile kutsuti kohale ka ettevõtte Stark Logistic tegevjuht Kristjan Kraag ja ettevõtte Metsaprint tegevjuht Martti Lemendik, kuid kumbki ei soovinud sel teemal selgitusi andma tulla.


Kaja Kallas osaleb riigikogu erikomisjonide istungitelTALLINN, 30. august, BNS – Peaminister Kaja Kallas osaleb järgmisel kahel esmaspäeval riigikogu erikomisjonide istungitel, et selgitada abikaasa Arvo Hallikuga seotud olnud ettevõtte Stark Logisticsu kaubavedusid Venemaale, kirjutab Postimees.
Teisipäevasel riigieelarve kontrolli ning korruptsioonivastase erikomisjoni ühisistungil Kallas ei osalenud, tuues põhjuseks, et istungi aeg ei sobitunud tema ajagraafikusse.
Nüüd pakkus Kallas välja talle sobivad ajad. Korruptsioonivastase erikomisjoni istungile läheb ta kokkuleppe järgi kohale 4. septembril kell 10 ning 11. septembril kell 13 osaleb ta julgeolekuasutuste järelvalve erikomisjoni istungil, kinnitas ERR-ile peaministri nõunik Maris Lindmäe.
Teisipäevasele istungile kutsuti kohale ka ettevõtte Stark Logistic tegevjuht Kristjan Kraag ja ettevõtte Metsaprint tegevjuht Martti Lemendik, kuid kumbki ei soovinud sel teemal selgitusi andma tulla.
Tallinna toimetus, +372 610 8814, sise@bns.ee
Baltic News Service


Keldo: opositsioon jahib Kallase uurimiskomisjoniga poliitilist punktivõitu   Riigikogu Reformierakonna fraktsiooni esimees Erkki Keldo sõnul on opositsiooni üleskutse taga, luua uurimiskomisjon peaminister Kaja Kallase skandaali uurimiseks, soov teenida päevapoliitiline punktivõit.   "Mis puudutab riigikogu uurimiskomisjoni moodustamist, siis kahjuks kumab siit läbi opositsioonipoliitikute soov teenida päevapoliitilisi punktivõite, sest riigikogu on siiski seadusandlik võim ning meie eesmärk on seadusi parandada, kui näeme, et kuskil on kitsaskohti. Parlament pole ei uurimisasutus ega kohtumõistja, mis viimasel ajal on opositsioonipoliitikutel sassi läinud," ütles Keldo ERR-ile. Keldo märkis, et Reformierakonna fraktsioon pole uurimiskomisjoni teemat veel arutanud. "Minu seisukoht on, et peaminister on andnud oma selgitused avalikkusele ja on valmis seda tegema ka nii riigikogu kui selle asjaomaste komisjonide ees, kelle valdkonda nende küsimuste küsimine kuulub. Julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjoni ja korruptsioonivastase erikomisjoni ette minekuks on peaministri initsiatiivil kokkulepped juba sõlmitud," lausus Keldo. Keldo meenutas, et varasemalt on riigikogu uurimiskomisjone moodustatud riigile kuuluva vara või riigile kuuluvate ettevõtete võimalike väärjuhtumite asjaolude välja selgitamiseks, samuti kogu ühiskonda puudutava katastroofi uurimiseks, näiteks parvlaev Estonia uppumise põhjused. "Mitte aga ühe eraettevõtte tegevuse uurimiseks. Kui on etteheiteid konkreetsetele ettevõtjatele või ettevõtetele, siis selleks on meil riigis olemas pädevad õiguskaitseorganid ja uurimisasutused, kelle tööks on seaduse alusel välja selgitada, kui keegi on kusagil millegi vastu eksinud. Eesti on õigusriik, kus on võimude lahusus. Parlament ei peaks astuma süüdistaja ja kohtumõistja rolli, seadusandjana on meie ülesanne eeskätt kaaluda, kas mõnda seadust oleks vaja muuta ja selleks pole uurimiskomisjoni moodustada vaja," rääkis Keldo.  Kiik: uurimiskomisjon võimaldaks saada vastuseid  Keskerakonna fraktsiooni esimees Tanel Kiik saatis teisipäeval riigikogu juhatusele ja fraktsioonide esimeestele kirja, milles tegi ettepaneku riigikogu vanematekogu kokku kutsumiseks, et arutada poliitilist olukorda ja ettepanekut vastav uurimiskomisjon moodustada. ERR küsis Kiigelt, kas uurimiskomisjoni loomise üks kaalutlus võib opositsioonierakondade vaates olla ka see, et siis oleks võimalik skandaali pikemalt üleval hoida. "Ei ole. Kaalutlus on väga selge. Peaminister ja need ettevõtjad näitasid üles lugupidamatust riigikogu olemasolevate komisjonide suhtes. Teatasid, et nemad ei kavatse rohkem nende ette ilmuda, mistahes vormilistel või ajagraafiku ettekäänetel. Seetõttu ongi järgmine käik, mis on parlamendil võimalik astuda selle uurimiskomisjoni loomine," vastas Kiik. Kiige sõnul on endiselt päevakorral ka umbusalduse avaldamine peaministrile, aga uurimiskomisjoni mõte on laiem. "Uurimiskomisjon võib vastavalt seadusele välja küsida ka erinevaid dokumente ja vajalikke andmeid oma ülesannete täitmiseks ning kutsuda komisjoni ette isikuid. Umbusaldusavalduse puhul on peaministril võimalik jääda üldsõnaliseks, anda selliseid poliitilisi avaldusi parlamendisaali ees. Aga uurimiskomisjoni puhul on konkreetne võimalus vajalikke dokumente välja nõuda. On võimalus kutsuda aru andma ka needsamad ettevõtjad, kes seni on nahhaalselt keeldunud riigikogu komisjonide ette ilmumisest," rääkis Kiik.  Reinsalu: uurimiskomisjoni loomise idee on asjakohane  Erakonna Isamaa esimees Urmas Reinsalu ütles, et arvestades olukorra tõsidust ja informatsiooni lünki, mis praegu on, siis on tegemist asjakohase ettepanekuga. "Kindlasti on oluline ka see asjaolu, et uurimiskomisjoni ette peavad ilmuma ka kõik isikud karistuse ähvardusel. Seetõttu ma arvangi, et selle uurimiskomisjoni moodustamine on asjakohane samm," lausus Reinsalu. Ka Reinsalu ei arva, et uurimiskomisjoni mõte on pikaajaliselt peaministril ja läbi selle ka Reformierakonnal survet peal hoida. "Ei. Meil on vaja teada tõde, meil on vaja valitsusjuhti, kes omab tõsiseltvõetavat erikaalu nii oma rahva silmis kui ka väljaspoole Eestit nii kriitilisel ajal," rääkis Reinsalu.  Hussar: enne uurimiskomisjoni loomist, tuleks kuulata peaministrit teistes komisjonides  Riigikogu esimees Lauri Hussar (Eesti 200) ütles ERR-ile, et enne, kui kujundada seiskoht märkimisväärset kulu tähendava erikomisjoni loomise küsimuses, tuleks peaministril kohtuda kõigi asjaomaste komisjonidega. "Peaminister on mulle kinnitanud, et ta läheb aru andma kõigi asjaomaste komisjonide ette sh, korruptsioonivastase erikomisjoni ette. Demokraatlikus ja parlamentaarses riigis ei oleks see teisiti mõeldavgi," lausus Hussar. "Loomulikult tuleb vastata parlamendikomisjoni küsimustele, kui teema puudutab komisjoni vastutusvaldkonda ja teema kuulub komisjoni ette kutsutu võimuvaldkonda," lisas ta. Hussar ütles, et riigikogu juhatus koguneb kõiki fraktsioonide ettepanekuid, sealhulgas vanematekogu kokkukutsumist arutama neljapäeval.  EKRE toetab uurmiskomisjoni loomist  Uurimiskomisjoni loomise mõtet toetab ka EKRE esimees Martin Helme. "Ma tahan näha, kuidas sotsiaaldemokraadid, Eesti 200 saadikud, Reformierakonna saadikud hääletavad maha ettepaneku asuda neid Vene ärisidemeid uurima, või siis toetavad seda," ütles ta Vikerraadio saatele "Uudis +" antud intervjuus. EKRE fraktsiooni liige Mart Helme ütles, et uurimiskomisjoni loomisega tuleb edasi minna ka siis kui Kaja Kallas läheb järgmisel nädalal korruptsioonivastase erikomisjoni istungile ja ülejärgmisel nädalal julgeolekuasutuste järelvalve erikomisjoni istungile. Teisipäeval riigikogus toimunud riigieelarve kontrolli erikomisjoni ja korruptsioonivastase erikomisjoni ühisel erakorralisel avalikul istungil toetas uurimiskomisjoni loomist ka koalitsiooni kuuluva Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige Eduard Odinets.    					Toimetaja:  Aleksander Krjukov


Liitu Tartu Ülikooli majandusarvestuse kaugkoolituskursustega 18. septembriniAeg õppida!
Õpi professionaalidelt ja koos professionaalidega. Lõpueksami lävendi (70%) ületamisel saad Tartu Ülikooli täiendusõppe tunnistuse ainepunktidega.
Sügissemestril on õppetöö 28. september – 4. november 2023. Liitu 18. septembrini.
Õppetöö toimub kaugkoolituse vormis. Õppejõud on koostanud paberil/veebiõpikud. Näeme infotund-avaaktusel 28. septembril kl 17.00 Tartu Ülikooli Tallinna esinduses, sessioonil 9.-28. oktoobril, moodle.ut.ee, eksamil ja lõpuaktusel.
Tahad omal alal edasi liikuda? Või oma praegust head töökohta kindlustada? Või hoopis õppida midagi täiesti uut?
Täienda end Tartu Ülikooli programmides!
Saad uusi teadmisi ja sõpru. Lõpetad oma ettevõtte majandusanalüüsi, finantsplaani või projektiga. Kaugkoolituses valid ise tempo, aja ja koha.
Kaugkoolitusprogrammid
PROGRAMMTESTHINDMAJANDUSARVESTUS JA MAJANDUSÕIGUSMajandusarvestus I,II (9 EAP)Testi end540 + km = 648 €Majandusarvestus III (9 EAP)Testi end540 + km = 648 €Majandusõigus I,II (9 EAP)Testi end540 + km = 648 €PROJEKTIPÕHISED RAHASTAMISVÕIMALUSEDProjektipõhine rahastamine ja projektitöö I, II (9 EAP)Testi end580 + km = 696 €Riigihanke planeerimine ja -menetlus (4,5 EAP)Testi end540 + km = 648 €KINNISVARATURG, ÄRI ja ÕIGUSKinnisvaraturg ja -äri I, II + Kinnisvaraõigus (14 EAP)Testi end950 + km = 1140 €Kinnisvaraõigus (4,5 EAP)Testi end450 + km = 540 €RAHANDUS JA PANGANDUSRahapesu riskide juhtimine ettevõttes (5 EAP)Testi end540 + km = 648 €Panganduse põhiaste – Panga funktsioonid,
Finantsettevõtte majandustegevus, Finantsteenused (15 EAP)950 + km = 1140 €Eraisiku finantsplaneerimine (4,5 EAP)Testi end450 + km = 540 €Väärtuspõhine finantsjuhtimine (4,5 EAP)Testi end540 + km = 648 €Panganduse keskaste – Eraisiku finantsplaneerimine,
Väärtuspõhine finantsjuhtimine, Makromajandus ja rahapoliitika (15 EAP)1350 + km = 1620 €Finantsturud (4,5 EAP)Testi end540 + km = 648 €Eralaenujuhtimine (4,5 EAP)Testi end540 + km = 648 €Panganduse kõrgem aste – Eralaenujuhtimine, Finantsturud (9 EAP)950 + km = 1140 €
Tartu Ülikool on Eesti Töötukassa partner.
Vaata ka, kuidas lõpetasid eelmised lennud:
klassiaktusega viimane, 84. lend juunis 2023
veebiaktusega 79. lend detsembris 2021
Allikas:
Tartu Ülikool


“Si Vis Pacem…” | Mart Helme: peaminister Kaja Kallas võib olla Eesti riigi suurim julgeolekuohtAugustikuu eelviimasel nädalal lahvatas skandaal seoses peaminister Kaja Kallase abikaasa firma tegevusega. Nimelt jätkas temaga seotud ettevõte Stark Logistics strateegiliste materjalide, sh legeeritud terase vedu Venemaale.
Kas endale käredalt agressiivsete kõnedega “sõjaprintsessi” hüüdnime teeninud peaminister Kallas mängis meelega topeltmängu? Kas see on lihtsalt lühinägelik rumalus või ehtreformierakondlik silmitu kasuahnus, kui sõnades praalitakse üht ja salajastes sebimistes toimub muu? Kes peaks peaministrile ütlema, et aeg on tagasi astuda?
Saatekülaline on Mart Helme – Riigikogu liige, EKRE aseesimees, endine siseminister, omaaegne suursaadik Moskvas 1995-1999 ja RK korruptsioonivastase erikomisjoni esimees. Saatejuht on Erik Boltowski.


Finantsjuht kui riskide juhtimise valvas majakasAutor: Finantsuudised.ee • 30. august 2023
Võime kirjutada pikad sisekorraeeskirjad riskide juhtimiseks, meil võivad olla väga lahedad infotehnoloogilised lahendused selleks, kuid ilma hea riskikultuurita ei saa me riskide juhtimist sisuliselt toimima, räägib SEB Panga riskijuht Kuldar Ojang.
Kuldar Ojang
Järgneb intervjuu Kuldar Ojanguga.
Millised on Teie riskijuhtimise alased kogemused ja teadmised?
Olen lõpetanud Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna. Töökogemus panganduses on mul alates 1994. aastast. Riskijuhtimisalased teadmised ja kogemused pärinevad valdavalt pangatööst, kus enamus minu ameteid on olnud seotud riskide juhtimisega.
Olen töötanud siseaudiitorina aastaid Hansapangas/Swedbankis ja siseauditi üksuse juhina viis aastat Swedbank Eestis. Suur osa sellest tööst hõlmas panga sisekontrollisüsteemi ja riskijuhtimise hindamist Swedbank Eestis, aga ka üksustes, mis asusid teistes riikides.
SEB Pangas töötan riskijuhina viimased seitse ja pool aastat, kus minu tööks on pakkuda nii krediidiriski kui mitte-finantsriskide (operatsiooniriskide) juhtimise alast tuge panga erinevatele üksustele.
Swedbanki ja SEBi vahelisel ajal olin pikemat või lühemat aega erinevate valdkondade ettevõtetes auditikomitee liige ning selle tegevuse kaudu olen saanud aimu ka teiste sektorite ettevõtete riskijuhtimisest.
Mida mõistetakse ettevõtte riskide juhtimise all? Mida see täpsemalt tähendab?
Ettevõtte riskide juhtimine on äritegevuse lahutamatu osa, kus riskide juhtimisega on kaetud ettevõtte kõik olulised tegevused – alates strateegia loomisest kuni igapäevaste äri- ja tugitegevusteni.
Kirjandusest ja internetist leiab riskide juhtimise mõistele veidi omavahel vastukäivaid definitsioone (enterprise risk management). Lihtsustatult öeldes tähendab ettevõtte riskide juhtimine seda, et organisatsioonis on olemas ühtne riskikultuur, meetodid, protsessid ja tööriistad selleks, et tuvastada, hinnata ja maandada ettevõte eesmärke ohustavaid riske tasemele, mis on ettevõttele vastuvõetav. See tähendab, et ettevõttes teatakse, millised on ettevõte tegevusaladest tulenevalt võimalikud kriitilised riskid, teatakse, kuidas neid riske tuvastada, kuidas hinnata nende riskide mõju ning osatakse neid riske maandada.
Miks on oluline ettevõttes tegeleda riskide juhtimisega?
Ennekõike tuleks riskide juhtimisega tegeleda seetõttu, et riskidega mittetegelemine või nende mittejuhtimine võib saada ettevõttele (üle jõu käivalt) väga kulukaks. See tähendab, et kui mõni kriitiline risk realiseerub ehk päriselt juhtub midagi halba, võib kahjude korvamine ettevõttele väga kalliks maksma minna.
Reeglina on ettevõtetes olemas nii enda kogemusest kui teistelt õpitud teadmine, et kui kriitilised riskid ei ole juhitud, siis on ettevõte avatud ootamatutele sündmustele, mis võivad halvata tegevuse või soovitud eesmärkide saavutamise, võib tekkida varaline kahju, mainekahju või on ohustatud töötajate ja klientide tervis või elu.
Mitmetes valdkondades on riskide juhtimine seadusandlusest ja/või regulaatorite poolt seatud kohustus. Näiteks on krediidiasutustel terve hulk väliseid reegleid, mis ütlevad, kuidas tuleb tegeleda ühte või teist tüüpi riskide juhtimisega. Samas, olles panganduses töötanud alates 1994. aastast, tean ma, et pankades hakati riskijuhtimisele mõtlema ja riske juhtima palju varem ja palju laiemalt, kui regulatsioonid seda otseselt nõudma hakkasid.
Kelle roll ja vastutus on ettevõttes riskide juhtimine?
Kõikidel on roll riskide juhtimises – alates tippjuhtkonnast, kes paneb paika riskide juhtimise strateegilise vaate, keskastme juhid, kes peavad aru saama enda valdkonnaga seotud riskidest ja oskama neid maandada ning lõpetades kõikide töötajatega, kes peavad teadma, millised on ettevõtte reeglid ja käitumistavad (ka reeglid ja käitumistavad on mh riskide juhtimise vahendiks) ning kelle poole pöörduda, kui märgatakse erisusi.
Suuremates ettevõtetes on olemas riskijuhtimise üksused, aga see ei tähenda, et riskide juhtimine on puhtalt riskijuhtimise üksuste erahuvi. Riskide juhtimise ja maandamise eest vastutavad riskide omanikud ehk erinevate tasandite juhid. Riskijuhtide tööks on enamasti olla oma teadmiste ja kogemustega abiks riskijuhtimise raamistiku loomisel ning toetada ettevõtte töötajaid riskide teemadel.
Milline on Teie kogemus, kas ettevõtetes mõistetakse riskijuhtimise vajalikkust? Või tuleb seda ikka selgitada?
Minu kogemus tuleb peamiselt pangandusest, kus mõistetakse väga hästi riskijuhtimise vajalikkust ja väärtust. Lisaks olen olnud varasemalt mitmete auditikomiteede liige. Kui ettevõttes on auditikomitee, siis saadakse seal väga hästi aru riskijuhtimise vajalikkusest. Aga nii pankade kui auditikomiteed omavate ettevõtete puhul räägime Eesti mõttes ikkagi suurettevõtetest. Formaliseeritum lähenemine riskide juhtimisele ongi Eestis just suuremates ettevõtetes.
Väiksemates ettevõtetes üldiselt ei ole eraldi riskide juhtimise üksust või spetsialisti. Kuid see ei tähenda, et seal riske ei juhita. Lihtsalt kõiki tegevusi, mis suuremal või vähemal määral aitavad riske juhtida, ei nimetata alati riskide juhtimiseks. Samas inimesed lähtudes oma kogemusest ja teistelt õpitu põhjal reeglina teavad, millised on nende ettevõtte kriitilised riskid ehk mis ja kuidas saab valesti minna ning kuidas on mõistlik neid probleeme ennetada.
Samas on riskijuhtimise alaste teadmiste pidev ajakohasena hoidmine (koolitused, kogemuste vahetamised jmt) vajalik nii suurte kui väiksemate ettevõtete juhtidele ja töötajatele.
Millised on suurimad riskid ettevõttes, millega finantsjuhid kokku puutuvad? Mõned näited.
Oleneb hästi palju jällegi ettevõtte tegevusalast, suurusest ja ettevõtte töökorraldusest. Tüüpilised riskid, millega finantsjuhid kokku puutuvad on reeglina finantsriskid – krediidirisk, likviidsusrisk, tururisk. Kuid samas on ka mitte-finantsriske, millega vähemalt omas valdkonnas, kui mitte ettevõtte üleselt finantsjuhid kokku puutuvad.
Ma tean asutusi, kus finantsjuhi töökohustuste hulgas on näiteks kriisijuhtimine, hangetega seotud riskide juhtimine jms. Reeglina oodatakse finantsjuhilt ka näiteks ettevõtte strateegia ja äri planeerimisel finantsriskidega seotud sisendit.
Viimaste aastate mõjutusena saab kindlasti välja tuua ka energiakriisist tulenevad riskid, valuutadega seotud riskid ja turgude ning toormetega seotud riskid.
Milline peaks olema finantsjuhi roll ettevõtte riskijuhtimises?
Ma usun, et reeglina on omanike ja ettevõtte juhi ootus finantsjuhile, et ta hoiaks kontrolli all finantsriskid – likviidsusrisk (et ettevõte suudaks igal ajahetkel teiste eest oma rahalisi kohustusi täita), krediidirisk (et ettevõte ei kannataks ülemäärast rahalist kahju klientide/ostjate poolt tasumata arvete näol) jmt. Samuti oodatakse sageli finantsijuhilt, et ta hoiaks silma peal ka enda valdkonna compliance riskidel (et tegevus vastaks välistele regulatsioonidele).
Arvestades viimasel aja sagenenud pettuseid, mida pannakse toime nii eraisikute kui ettevõtete vastu, peaks finantsjuht olema teadlik selliste pettuse toimepanemise viisidest, millega rünnatakse näiteks ettevõtete raamatupidajaid või teisi töötajaid, kellel on palju olulist infot ning õigused ja ligipääsud ettevõtte varadele ja rahalistele vahenditele. Tasub olla teadlik, kuidas selliste pettuste vastu oma ettevõtet ja töötajaid kaitsta. Nii pankade esindajad kui Eesti politsei teevad pettuste ärahoidmiseks õnneks väga head teavitustööd.
Finantsjuht võiks oma käitumise ja hoiakuga olla töötajatele eeskujuks, kuidas ettevõttes korrektselt ja riskiteadlikult tööd teha. Ma usun, et väga palju sõltub siin ettevõtte tegevusalast ning töökorraldusest.
Millised on suurimad vead, mida finantsjuhid saavad riskijuhtimises teha? Millised võivad olla nende vigade tagajärjed?
Finantsjuhid siin liiga palju teistest juhtidest ei eristu. Usun, et kõikidele juhtidel on kasuks, kui nad teavad, millised riskijuhtimise tegevused on neile kohustuslikud tulenevalt välistest nõuetest, millised on ettevõtte enda sisesed nõuded. On oluline, et nad saavad nendest nõuetest sisuliselt aru ja mõistavad, miks mingit riskijuhtimise tegevust on vaja teha. Elu on dünaamiline ja see tähendab, et nii ettevõtte enda, kui välisest keskkonnast tulenevad riskid on pidevas muutumises. Seega on oluline hoida ennast arengutega kursis ning riskijuhtimise tegevusi õigeaegselt planeerida ja teostada.
Kas ja millisel juhul saab finantsjuht ise olla ettevõttele risk?
Ma arvan, et saab. Väga otsene näide, kus finantsjuht kas teadmatusest või ekslikult jättis mõne temale pandud riskikontrolli tegevuse tegemata. Aga ka olukord, kus finantsjuht teadlikult paneb toime pettuse (õnneks viimasel ajal aina vähem) või võimaldab seda teha mõnel kolmandal osapoolel.
Kui kiiresti muutub riskijuhtimise valdkond? Kui palju ja kui tihti peaksid finantsjuhid oma teadmisi värskendama?
Erinevad riskide juhtimise valdkonnad muutuvad erineva kiirusega. Näiteks tundub mulle, et krediidirisk pankades on laias laastus olnud sama loogikaga ajast, kui pangad on laene andnud, tagatisi võtnud ja klientide maksevõimet hinnanud. Muidugi tuleb ka siin juurde uusi nõudeid ja nõuete täpsustusi.
Aga näiteks sellised valdkonnad nagu küberriskid, andmekaitse -ja jätkusuutlikkusega seotud riskid ja nende juhtimine on väga kiiresti arenemas.
Seega finantsjuhid võiksid enda teadmisi uuendada lähtuvalt sellest, milliste riskide juhtimise eest nad oma ettevõttes vastutavad või osalevad ja kui kiired on nende vastutusalas olevate riskide juhtimise muudatused.
Mis on esmane ja olulisim samm, mida ettevõttes riskijuhtimise osas tuleks teha, kui sellega ei ole seni teadlikult tegeletud?
Hea riskikultuuri loomine. Ei ole niivõrd oluline, et ettevõttes oleks palgal eraldi riskijuht ja oleks olemas detailsed kirjalikud riskijuhtimise juhendid.
Palju olulisem on, kuidas juhid ja töötajad päriselt käituvad ettevõtte eesmärkide nimel töötades. Mulle meeldib üks ettevõtte kultuuri kohta kuuldud arvamus ühelt konverentsilt, kus esineja defineeris inimeste sisemist kultuuri nii, et see on käitumine, mida inimene endale lubab, kui ta arvab, et keegi pealt ei vaata.
Sama kehtib minu arvates ka riskijuhtimise kultuuri kohta. Me peame töötajatele selgitama, millist käitumist me nendelt ootame, peame maha võtma töötajate hirmud, et nad julgeksid vigadest ja muudest anomaaliatest oma juhtidele teada anda ja juhid peavad oma tegeliku käitumisega eeskuju näitama.
Kui meil näiteks on majas kokkulepe, et me ei tee töökohas ja tööajal siivutuid nalju, kuid mõni juht sellest kokkuleppest kinni ei pea, siis varem või hiljem leidub talle järgijaid ja selline kokkulepe enam ei toimi.
Rohkem selleteemalisi teadmisi saad järgmistel koolitustel:
Finantsjuhtimise arenguprogramm
Riskijuhtimine


Kallas osaleb järgmistel nädalatel riigikogu erikomisjonide istungitelPeaminister Kaja Kallas pakkus riigikogu erikomisjonidele oma ajad, millal ta saaks minna abikaasa Arvo Halliku ettevõtte äritegevusega seoses tekkinud skandaali tagamaid selgitama, vahendab ERR.
„Peaminister Kaja Kallas võttis riigikogu korruptsioonivastase erikomisjoniga ise ühendust ning pakkus kohtumise ajaks esmaspäeva, 4. septembri kell 10.00. Lisaks on kokkulepe, et 11. septembril kell 13 osaleb ta julgeolekuasutuste järelvalve erikomisjoni istungil,“ ütles ERR-ile peaministri nõunik Maris Lindmäe.
Korruptsioonivastase erikomisjoni esimees Mart Helme ütles, et temale sobib Kallase pakutud aeg.
Sellel teisipäeval toimus riigikogu riigieelarve kontrolli erikomisjoni ja korruptsioonivastase erikomisjoni ühine avalik istung, kuhu kutsuti peaminister Kaja Kallas, Stark Logisticsi tegevjuht Kristjan Kraag ja Metaprint tegevjuht Martti Lemendik – keegi neist kohale ei läinud.
Kallas põhjendas oma otsust sellega, et tema päevakava oli täis ning riigieelarve kontrolli erikomisjon ei puutu tema arvates kuidagi kõnealusesse teemasse.


LAV-i võimuerakonna põlu alla sattunud liider moodustas uue parteiSOWETO, 30. august, AFP-BNS – Lõuna-Aafrika Vabariigi valitsuserakonna Aafrika Rahvuskongressi (ANC) korruptsiooni tõttu põlu alla sattunud endine peasekretär moodustas kolmapäeval järgmise aasta valimisteks uue partei.
Ekspresident Jacob Zuma liitlane Ace Magashule visati korruptsioonisüüdistuse tõttu eelmisel aastal ANC-st välja, kuid ta on partei vasakpoolsete valijate hulgas endiselt populaarne.
"Me oleme uus partei ja me nimetame end rahvaparteiks," ütles Magashule Sowetos pressikonverentsil, esitledes erakonda ametliku nimega Aafrika Ülemineku Kongress (African Congress for Transformation – ACT).
Analüütikute hinnangul kahandab uus erakond ANC toetust.
ANC on olnud võimul alates demokraatia saabumisest 1994. aastal, kuid tema maine on arvukate korruptsiooni- ja võimu kuritarvitamise süüdistuste tõttu alla käinud.
Arvamusküsitluste põhjal võib ANC toetus jääda  2024. aasta valimistel alla 50 protsendi.
Magashule ütles, et tema uue partei eesmärk on võidelda kõigi lõuna-aafriklaste hädade vastu, et "kodutud, reedetud ja kurnatud saaksid uue kodu".
ANC liigub kiiresti paremale ja on hüljanud vasaktsentristliku positsiooni, ütles ta.
Magashule astus välja ka Zuma kaitseks, keda samuti süüdistatakse korruptsioonis.
Magashule ise kaotas ANC peasekretäri koha 2021. aastal, kui erakond asus oma skandaalidest määritud mainet puhastama. Sel aastal visati ta välja ka parteist.
AFP – Baltic News Service


Tuntud ärimees Toomas Annus vurab linnas ringi uhke Lamborghiniga, mil puudub ülevaatusElu24 fotograaf märkas juhuslikult Tallinna kesklinnas uhket sinist Lamborghinit, mille roolis istus tuntud ärimees Toomas Annus. Sõidukit kontrollides tuleb aga välja, et uhkel paugupillil puudub kehtiv ülevaatus.

Kuvatõmmis

Teisipäeva õhtul ei vastanud ärimees ajakirjaniku kõnele ega sõnumile. Kolmapäeva päeval võttis mees telefoni küll vastu, kuid kuuldes, kellega tegu, viskas telefoni hargile.

Toomas Annus, sündinud 5. oktoobril 1960, on Eesti ettevõtja ja Merko Ehituse suuromanik. Ta on olnud ettevõtte Merko Ehitus juht, praegu AS-i Järvevana juhatuse liige.
Riigikohus mõistis Toomas Annuse 2014. aastal kriminaalkorras süüdi pistise andmises.Pärast süüdimõistvat otsust võttis president Toomas Hendrik Ilves temalt ära ka 2006. aastal antud Valgetähe III klassi teenetemärgi.
Äripäeva rikaste edetabelis on ta olnud neljal korral esimesel kohal. 2015. aastal oli tema varade väärtus Äripäeva hinnangul 165 miljonit eurot ning ta paigutus sellega edetabelis 4. kohale. 2016. aastal oli tema varade väärtus Äripäeva hinnangul 195 623 001 eurot ning ta paigutus sellega edetabelis 3. kohale.
2021. aastal andis Annus Postimehele pika intervjuu. «Naljakas, aga mõnus on vastata küsimusele, kes sa oled, millega tegeled – pensionär. Vanus 60+ ja 46 aastat tööstaaži. Sellest aastast on selline paindlikkus Eesti pensionisüsteemis loodud. Investor ma ei ole, ei osta-müü-vaheta iga päev midagi. Nõukogude ajal olid sellised halvustavad nimetused nagu spekulant, s.o tänases mõistes investor. Pensionär oli siis ja on praegu pensionär. Selge ja sümpaatne positsioon. Samas ei pea ma ka ennast tundma süüdlasena, kui SKT ei kasva või haigekassal on raha otsas. Tegin, mis suutsin või oskasin, ja nüüd sätin ennast rohkem «saali», mitte «lavale». Nagu mul üks hea sõber ütleb, keskendume vanaisa rollile ja vaatele.»
Loe pikemalt: Pikk usutlus Toomas Annusega: suurärimees tahab pensionile


Kaja Kallas andis survele alla ning läheb erikomisjoni etteVisalt vastu punninud Kaja Kallas, kes jättis ajapuudusele ja teemasse mittepuutumusse viidates eile Riigikogu riigieelarve kontrolli ja korruptsioonivastase erikomisjonide ühisele istungile minemata, hakkas jalga väristama ja otsustas siiski survele järgi anda.
Täna võttis ta ise ühendust korruptsioonivastase komisjoni esimehe Mart Helmega ja lepiti kokku, et ta läheb oma abikaasa Arvo Hallikuga seotud olnud ettevõtte Stark Logisticsu kaubavedusid Venemaale selgitama tuleval esmaspäeval kelle 10.
11. septembril kell 13 osaleb ta julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjoni istungil.
Mart Helme sõnul vestles ta Kaja Kallasega telefoni teel ja kinnitas, et ka temale sobib Kallase pakutud aeg. Samas on ta kriitiline, et Kallas jättis eile tulemata.


Vestlussaade “Vaba sõna”: “sõjaprintsess” ja sanktsioonidKonservatiivide vestlussaates “Vaba sõna” räägib EKRE aseesimees ja Riigikogu korruptsioonivastase erikomisjoni esimees Mart Helme Kaja Kallase skandaali ja seda, et peaminister ei ilmunud komisjonide ühisistungile.
Lisaks räägib samal teemal ka sama komisjoni liige Evelin Poolamets. Saatejuht on Anti Poolamets.
„Vaba sõna“ levib suvel kõigis Tre Raadio kanalites ja läheb kuni augusti lõpuni eetrisse igal kolmapäeval kell 19 ning kordusena laupäeviti kell 12. Virumaa Tre Raadios, Põhja-Eesti Tre Raadios, Rapla Tre Raadios, Pärnu Tre Raadios, Ring FM-is, Ruut FM-is. Kesk-Eesti Tre Raadios hakkab saade eetris olema neljapäeviti.