Kust otsast küberturvalisusega pihta hakata?Küberturvalisusest ei saa üle ega ümber keegi. Aina levinumaks muutunud küberrünnakud ja petuskeemid on pannud ettevõtteid mõistma, millega riskitakse, kui turvateemadele piisavalt tähelepanu ei pöörata. Elisa infoturbejuht Mai Kraft rõhutab, et ohu tunnetamisest üksi ei piisa – turvalisuse tagamiseks on tarvis teha reaalseid samme, kuid milliseid kõigepealt?«Üks asi on küberturvalisuse olulisuse mõistmine nii-öelda paberil. See ongi esimene samm õigete meetmete rakendamise poole, kuid sellest ükski ei piisa. Oleme täna seal, kus lõua sügamine ja nentimine, et on pahasti pole enam lihtsalt piisav. Vahet pole, kas tegu on suure või väikse firmaga, turvalisust aitavad tagada vaid reaalsed sammud, läbimõeldud lähenemine ja päriselt mõistmine, mis on see, millega mõne olulise tegevuse tegemata jätmisel riskitakse,» rääkis ta.Kuigi küberturbe teemadele saab läheneda kitsamalt ja laiemalt, on Krafti sõnul mõned sammud siiski universaalsed. Kuigi turvalisus pole asi iseeneses ega midagi, mis saaks kunagi olla lõpuni hästi, aitavad läbimõeldud lähenemised ja õiged sammud riske vähendada.Millest alustada?

Krafti sõnul tasub küberturvalisusega alustada kõige lihtsamatest sammudest – viia end valdkonnaga kurssi ja tagada, et ettevõtte töötajaskond mõistab vähemalt peamisi küberhügieeni põhimõtteid.See tähendab, et kasutada tuleb turvalisi paroole ja kaheastmelist autentimist, tuleb mõista erinevate levinud petuskeemide ja rünnakute olemust ning peab tajuma, et ohud varitsevad igal nurgal.Selle kõrval tuleks hakata ka kohe üles ehitama reaalseid kaitsemüüre.«Kindlasti on kaitsemüüriks paroolipoliitika, mis ei luba epostkastile liiga lihtsalt parooli panna, aga enamasti sellest üksi jääb väheseks. Ettevõtet ja selle töötajaid peaks kaitsma tulemüür ja viirusetõrjelahendused, võimalusel peaks lubama ligipääsu ettevõtte võrgule vaid kontorist või läbi VPNi ning tasub meeles pidada, et mida rangemalt on kontrollitud see, mida tööseadmetega teha saab, seda väiksem on risk alla laadida kahtlast tarkvara või külastada viirustest kubisevaid veebilehti,» rääkis ta.Turvauuendusi ei pakuta lihtsalt niisama

Olulisel kohal on see, et ettevõtte töös kasutatakse usaldusväärseid seadmeid ning tarkvara, mis oleks ajakohane. Tähtis on valida nii igapäevasteks töövahenditeks kui ka näiteks kontori turvakaamerateks tuntud ja kahtlase taustata tootjate tooteid, mille kõrval tuleb teha kindlaks, et neis seadmetes kasutatakse kõigi viimaste turvaparandustega tarkvara.«Turvauuendusi ei pakuta niisama nalja pärast – kui juba uuendus tuleb, võib olla üsna kindel, et mingi hulk pahalasi on saanud jälile vanas versioonis pesitsenud nõrkustele ning nad on valmis neid ära kasutama,» lausus infoturbejuht.Eelneva kõrval aitab turvalisust tagada ka valmisolek kõige hullemaks – siin on esikohal varundamine ja ärikriitilisest digivarast varukoopiate omamine.«Kui peaks juhtuma kõige hullem ja muud kaitsemüürid joostakse maha, on just varukoopiad need, mis aitavad kriitilise rünnaku üle elada. Näiteks ettevõtte failide kallale pääsenud krüpto-lunavara võib lunaraha maksmisest keeldumise korral ettevõtte lõplikult hävitada. Varukoopiad on need, mille abil nakatunud süsteemid uuesti üles ehitada ja mis aitavad edukat rünnakut kasutada kui õppetundi, mitte peielauana,» lausus Kraft.Kõige eelneva taustal on kriitiliselt olulisel kohal ka töötajate pidev ja asjatundlik koolitamine. Erinevate uuringute kohaselt on kuni 95 protsendi edukate rünnakute taga inimlikud eksimused, mistõttu on lihtne teadlikkuse tõstmine üks parimaid viise oma ettevõtte ja töötajate kaitsmiseks.«Täna on eesrindel iga ettevõtte töötaja, mitte IT- ja arvutiasjadega tegelevad spetsialistid. Töötajad peavad ohte hoomama ja teadma, kuidas turvaliselt talitada,» ütles ta.


Kontserdi eest saamata jäänud tasu laekus, ent lahkarvamused jätkuvadLigi aasta aega ootasid kitarrist Paul Neitsov ja Tartu Kontsertkorraldus OÜ Soome esinemise eest tasu. Neitsovi üle lahe esinema kutsunud Raul Kajak väidab aga, et muusik esines vaid 15 minutit ja ettemaksust selleks piisas. Tänaseks on laekunud siiski ka ülejäänud summa. Mõned päevad tagasi kirjutasime, et kitarrist Paul Neitsov ja Tartu Kontsertkorraldus OÜ veavad vägikaigast Soomes toitlustusäri ajava Raul Kajakiga. Nimelt kutsus viimane möödunud aasta detsembris Neitsovi esinema enda toidukohta Ämmässuon Grilli.
Kuigi esinemisest on möödas varsti ligi aasta aega, väitis Tartu Kontsertkorraldus OÜ esindaja Vello Tellissaar, et nad ei ole Raul Kajakilt siiani kontserdi eest täit tasu saanud. Kui suur see summa on, ei nõustunud Tellissaar avaldama. Küll aga nentis ta, et tegu on kolmekohalise summaga. Kui üks kolmandik sellest maksti ära, siis ülejäänu jäi aga õhku.
«Hakkas igasugu vabandusi tulema. Et küll ta sattus haiglasse, ootab operatsiooni... Neid haiguslugusid on selle aja jooksul olnud päris palju. Ja väga siirad, et mul on väga häbi, et see on maksmata jne,» nentis Tellissaar, meenutades Kajaki saadetud SMS-kirju.
Loe pikemalt siit:
«LUBAB, AGA TEGUDENI EI JÕUA!» 〉 Detsembris Soomes kontserdi andnud Paul Neitsov ootab esinemise eest siiani tasu
Ämmässuon Grilli esindaja Raul Kajak väitis toimetusele neljapäeval, et Paul Neitsovi kontserdi korraldusega tegeles hoopis tema kolleeg, kellega tänaseks päevaks on tööleping lõpetatud.
«Olenemata sellest, et pileteid müüdi välja vaid üks, oli tema soov kontserti mitte ära jätta. Kokkuleppe kohaselt, Paul Neitsovi poolse esindajaga, pidi toimuma kolm setti. Kõik tingimused selleks olid loodud,» nendib Kajak. «Peale 15 minutit esineja keeldus jätkamast. Tasutud on ettemaksuarve alusel, mis tegelikult kata 15-minutilise kontserdi...»
Kuigi Kajaki sõnul esines Neitsov 15 minutit ja ettemaksuna tasutud summast sellest tema sõnul ka piisas, nentis Kajak toimetusele, et ei ole terviserikke tõttu «sellega» varasemalt tegeleda saanud.
«Nüüd olen mina eraisikuna pidanud nädal otsa taluma väljapressimisi, avalikku laimamist, ähvardusi kuni tapmisähvardusteni välja. Tasun selle puuduoleva summa nii, nagu olen ka Paul Neitsovi esindajale öelnud,» lubas ta neljapäeval, lisades: «Ootame ühtlasi Tartu Kontsertkorralduselt ärajäänud 30 minuti etteastet, ja nagu alati, on külastajatele see tasuta.»

Tasu laekus

Mõned tunnid hiljem nentis Tartu Kontsertkorraldus OÜ esindaja Vello Tellissaar, et laekus ka ülejäänud esinemistasu. «Järsku käis kõlks ja vaatasin, et oh!» Seda kinnitas ka Kajak ise. «Nii, nagu olen korduvalt öelnud, et saab tasutud, nii oligi!»
Küll aga lükkab Vello Tellissaar ümber Kajaki väited, nagu oleks Neitsov esinenud 15 minutit ja et esinemise korraldusliku poolega tegeles Kajaki kolleeg. «Paul tegi ausalt oma töö ära. Olgugi, et kaks inimest olid kuulamas, tegi ta vähemalt tunnise kontserdi,» väidab Tellissaar. Ka Neitsov ise nentis toimetusele, et esinemine kestis ligi tund aega.
«Ja kui ta väidab, et tema sellega ei tegelenud, siis miks ta seda kohe ei öelnud?» ei suuda Tellissaar mõista. «Muudkui ütles, et jah, maksan...»


Olerex: Terminal Oil´i pettuse süüdistus on puhas laim!Kütusemüüja Terminal Oil langetas terveks päevaks hindu 20 senti liitrilt. Selle tähepanu võitmisega süüdistab Terminal Oil oma konkurenti Olerexi pettuses.


Balti võrdlus: hinnad tanklates kui Ameerika mägedelCircle K reedesest Balti riikide pealinnade hinnavõrdlusest selgub, et eelmise nädalaga võrreldes liikusid kütusehinnad Balti pealinnades erisuunaliselt – Tallinnas hinnad erakorralise kampaania tõttu langesid, Vilniuses kütusehinnad tõusid, Riias püsisid aga muutumatuna.Reedel hommikul teatas kütusemüüja Terminal, et langetab oma teenindus- ja automaatjaamades terveks päevaks bensiinide hinda 20 sendi võrra ning diislikütuse hinda 8 sendi võrra.
Kampaaniaga soovib Terminal juhtida tähelepanu mootorikütuste jaeturule, mis on ettevõtte sõnul muutunud enneolematult passiivseks seoses kütuseturul toimuva pettusega. Nimelt teatasid keskkriminaalpolitsei ja keskkonnaamet tänavu juunis, et uurivad alustatud kriminaalmenetluse käigus, kas AS Olerex on esitanud maksu- ja tolliametile teadlikult valeandmeid, eesmärgiga vabaneda vedelkütuse seadusest tulenevast biokütuse nõude täitmisest.
Terminali algatatud kampaaniaga läksid kaasa ka Circle K ja Olerex, mistõttu maksis reede südaööni enamikes Tallinna tanklates 95 miles bensiin ja diislikütus 1,599 eurot ning 98 miles 1,649 eurot. Ilma erakorralise aktsioonita oleksid kütusehinnad Tallinnas püsinud nädalavõrdluses tõenäoliselt muutumatuna.

html.dark-theme .flourish-embed {filter: invert(0.92) hue-rotate(180deg) !important}

Ka Riias püsisid kõik kütusehinnad möödunud reedesel tasemel, Vilniuses aga tõusid 1 sendi võrra.
95 miles bensiini reaalne hind oli reedel Eesti pealinnas 1,799 eurot, 5,5 senti rohkem kui Riias ja 17,5 senti rohkem kui Vilniuses. 98 miles plus bensiini hind ilma erakorralise langetuseta oleks Tallinnas olnud 1,849 eurot ehk 6,5 sendi võrra rohkem kui Riias ja 12,6 senti rohkem kui Vilniuses.
Diislikütuse reaalne hind Tallinnas oli 1,679 eurot ehk 1,5 senti rohkem kui Riias ja 15,5 senti rohkem kui Vilniuses.
Hinnavõrdlus on informatiivne. Kütusehinnad võivad tanklati erineda. Tabelis on välja toodud hinnad, mis kehtiksid reedel ilma erakorralise kampaaniata.


Aarne Seppel: kas Eesti riiki üldse saab usaldada?KAS PAHATAHTLIKUD VALED VÕI TÖÖÕNNETUS? Postimehe toimetaja Aarne Seppel tutvustab kahte morni näidet, kuidas riik andis sõna ja poliitikud selle tagasi võtsid.Küsimus Eesti riigi usaldamise kohta kõlab lolli ja retoorilisena. Sama hästi võiks küsida, kas mändi või päikest või mäge või merd saab usaldada. Parimgi riigiteadlane võib detailselt rääkida mõningatest aspektidest, aga mitte kogu riigist. Ligi nelikümmend protsenti kõigist Eesti elanikest saavad ütelda, et Eesti riik on kogu nende eluaja olemas olnud, nad ei teagi muud maailma. Ja napilt alla kuue protsendi on neid, kes veel peaksid mäletamata Eesti esimest iseseisvusperioodi.

Usaldusväärsuse skoor

Uuema aja Eesti kohta ei saa ütelda, et ta on olnud otseselt mõne poliitiku või erakonna nägu. Alati on olnud võimuliidud, alati on tehtud kompromisse. Hea näide on Reformierakond, mis tõrjuti võimult, sest oli liiga kaua võimul olnud.
Küsimus Eesti riigi usaldamise kohta kõlab lolli ja retoorilisena. Sama hästi võiks küsida, kas mändi või merd saab usaldada.
Kas teate, mis erakond on olnud võimu juures pea sama kaua kui Reformierakond? Ja ometi ei heida Isamaale seda keegi ette.
Eesti riik ei ole ühegi poliitiku nägu ja see ongi hea. Tallinnal on praegugi Edgar Savisaare nägu, üritab praegune linnapea Mihhail Kõlvart, mis ta üritab, aga ikka lööb välja Savisaare aegne Tallinn. Pisut onupojapoliitikat, pisut korruptsiooni, üldiselt keskerakonnaroheline.
Riigikantselei tellitud avaliku arvamuse seireuuringu kohaselt on üldiselt Eestis rohkem inimesi, kes usaldavad peamisi institutsioone kui neid, kes ei usalda. Tõsi, nii riigikogu kui ka valitsuse usaldusväärsus kõigub positiivse skoori ääre peal, mõni kuu allpool, mõni kuu kõrgemal. See on mõõdetav usaldusväärsus, aga lisaks on ka tunnetuslik usaldus. Veel neli-viis aastat tagasi oli poliitiline tabu samastada riik ametisoleva valitsusega ja mõlemat liivakastiretoorikaga põhjata.

Ajad muutuvad, toon paar näidet.

Pensnsionireformiga trikitamine
Nõks rohkem kui kakskümmend aastat tagasi tegi Isamaaliidu, Reformierakonna ja Mõõdukate (praegused sotsiaaldemokraadid) pensionireformi. Kindlasti nad ei näinud kõike ette ja nii mõnigi kirja pandud punkt töötas pensionikogujate vastu ja oleks ju saanud nii mõndagi nutikamalt teha. Aga reformi põhiidee: inimesel on endal vastutus enda tuleviku pensioni osas, jõudis kohale. Esimese asjana tuleb ennast ise aidata, siis aitab ka riik.
Ei ole otseselt riigi süü, et teenust pakkuvad suured pangad reklaamikampaaniatega seitse korda vinti üle keerasid. Tänaseks paariastaatuses tollane suusasangar pensioni eest palmirannas kokteili limpsimas oli kujundina tugev, reaalsusega paraku kokkupuudet polnud. Suurem ämber oli teenustasudega puusse panemine ja seal on ka tulevikku vaadates palju parandamisruumi.
Enamik poliitikuid ununevad paari aastaga, aga nende tehtud lolluste mõju võib tunda olla ka aastakümnete pärast.
Inimesed siiski usaldasid riiki, kuidas muidu oleks vabatahtlikult teise sambaga liitunuid sadu tuhandeid. Võibolla olen naiivne, kuid mulle (veel reipalt paarkümmend aastat pensionieani) tundub, et pensionisüsteem on nii pika vinnaga asi, kus antud sõna peaks pidama. Isegi kui selle annab valitsus, mille liikmetest enamik enam poliitikas ei tegutse.
Ei taha isegi laskuda Isamaa pensionisüsteemi vabaks laskmise sisusse, sealgi tehti ju kompromisse ja oleks saanud veelgi radikaalsemalt. Siiski oli see pretsedent, kus sadu tuhandeid inimesi ja nende tulevikku puudutav otsus tehti pelgalt ühe erakonna poliitilise jõuõla tõttu. Teise samba vabatahtlikuks muutnud valitsuse teised partnerid ei hõisanud, aga võimulepe kohustas. Riik andis sõna ja siis ütles, et see ei olnudki tegelikult lubadus ega midagi.

Annan raha, võtan tagasi

Teine näide praegusemast ajast. Ja jällegi seotud Isamaaga, aga mitte ainult. Suure surma ja hammaste kriginaga seadustas meie armas Eesti riik eelmisel aastal paljulapseliste perede toetuse. Mitte just nii heldelt kui seda opositsioonis olles nõuti, aga siiski silmapaistvalt külluslikult.
Jällegi – mul puudub sisemine veendumus, kas see oli läbinisti hea või läbinisti paha. Kolmandad ja enamad lapsed ongi maru olulised, kuid nende toetamine ei väära kuidagi seda üheksakümnendate alguse lastevähesuse tiivalööki, mille lainetus jõudis sel aastal Eesti statistikasse. Ja jõuab veelgi.
Praegune sündide arvu kahanemine ei ole viimase kümne, isegi kahekümne aasta valitsuste kehva töö tagajärg. Võibolla saaks seda leevendada, aga mida vanemaks muutuvad esmasünnitajad, seda keerulisem on varem iseenesest tulnud esimeste laste saamine ja veelgi keerulisem on jõuda teiste ja kolmandateni. Uuringud näitavad, et esimeste laste üha hilisemas eas sünnitamine on peamiselt tingitud sobiva partneri puudumisest. Kindlustunne mängib ka rolli, aga mitte esimesena.
Igatahes andis Eesti riik seaduse näol lubaduse. Et siis napilt pool aastat hiljem ütelda: ääh, ma tegelikult ei tahtnudki seda, muudame ära.
Igatahes andis Eesti riik seaduse näol lubaduse. Kalli, kuluka ja kindlasti mitte ideaalse, aga siiski lubaduse. Et siis napilt pool aastat hiljem ütelda: ääh, ma tegelikult ei tahtnudki seda, muudame ära. Lubatu võtame tagasi. Tõsi, mitte päris eelmise aasta tasemele, aga siiski.

Polariseerumine ühiskonnas

Kindlasti leiab iseseisvuse taastanud Eesti riigi ajaloost hulgaliselt juhtumeid, kus juba kehtestatud seaduseid on muudetud, tagasi võetud (meenub enne ülemaailmset finantskriisi vastu võetud ülihelde töölepinguseadus, mis muudeti kriisi tõttu juba enne jõustumist ära), kuid väga harva nii küüniliselt. Ei kujuta ette, miks see nii tehti. Kas Kaja Kallase küüned olid peaministritoolil samades aukudes, mis Jüri Ratas oli ette uuristanud või otsustati juba ette poliittehnoloogia kasuks.
EKRE toodud ja Isamaa õhutatud polariseerumine ühiskonnas saab selliste käikudega ainult hoogu juurde.
Poleks paha kui poliitikud mõtleksid valimistsüklist kaugemale, neist enamike nimed ununevad paari aastaga, aga nende tehtud lolluste mõju võib tunda olla ka aastakümnete pärast. Õnneks on Eesti riigis väga palju, mida usaldada, leidkem see üles


Valitsuste ja ahnete pankade poolt rikutud turul saavad praegu võita vaid psühhopaadidVaid siis, kui turul võetud riskid saavad nii tasutud kui ka karistatud, ning selle üle otsustab väiksemate kannatuste ja suuremate hüvede poole püüdlev inimkond, on tegu vaba turuga, kirjutab Parempoolsete Noorte esimees ja Tartu Uue Teatri näitleja Martin Kork.Evolutsioon on teinud loodusest mängu, kus võidavad olendid, kes teevad liigikaaslastega heatahtlikult koostööd. Kuid valitsuste sekkumine vabasse turgu on kehtestanud inimühiskonnas loodusest erinevad mängureeglid. Rikutud turg on mäng, kus kõige edukamalt tulevad toime psühhopaadid, kellele ei valmista probleeme liigikaaslaste kannatuste arvelt teenimine.

Evolutsioon ja mänguteooria

Richard Dawkins
Steve Jurvetson/Wikimedia Commons

Kõigepealt tuleb selgitada, kuidas just koostöö looduse seatud tingimustes kõige edukama ellujäämisstrateegiana esile kerkib. Lähtun briti etoloogist ja evolutsioonibioloogist Richard Dawkinsist.
Kaks olendit seisavad valiku ees: kas puhastada teise selga puukidest? Võimalikke stsenaariume on neli. Kui mõlemad teineteist puhastavad, kulutavad mõlemad pisut ressursse, aga saavad ka üksjagu kasu. Kui kumbki teist ei aita, ei kuluta kumbki ressursse, aga mõlemad peavad oma puukidega edasi elama. Kui emb-kumb teise «reedab» – laseb ennast puhastada, aga teist vastu ei puhasta – saab ta väga palju kasu, kuna ei pea ise midagi tegema. Teine samal ajal kannatab kahju, kuna kulutab oma aega midagi vastu saamata. Niisugust olukorda nimetatakse vangi dilemmaks.
Milline strateegia oleks ellujäämiseks ja paljunemiseks kõige edukam? Kas alati reeta? Alati koostööd teha? Midagi keerulisemat?
Kõik koostöövõimelised olendid leiavad end looduses pidevalt vangi dilemmat meenutavate valikute ees, küll ühe olulise erinevusega – looduses «mängitakse» dilemmat itereeritult, st olendid kohtuvad mitu korda ja mängivad uuesti. Igaüks neist peab vastama küsimusele: milline strateegia oleks ellujäämiseks ja paljunemiseks kõige edukam? Kas alati reeta? Alati koostööd teha? Midagi keerulisemat?
Vastust on võimalik leida simulatsiooni abil, luues looduses asetleidvale võimalikult täpselt vastava arvutimudeli, ja just seda Ameerika politoloog Robert Axelrod tegi. Simulatsioonis kohtusid eri strateegiaid kasutavad mängijad üksteisega mitmeid kordi järjest, mängisid vangi dilemmat ning paljunesid vastavalt tulemustest saadud kasule, tekitades sama strateegiat kasutavaid järglasi juurde, kes omavahel kohtuma ja mängima hakkasid. Edukad strateegiad kandusid nii läbi aja, ebaedukad surid välja.
Simulatsiooni tulemusel leidis Axelrod teatud omadused, mis kõige edukamatel strateegiatel olid:
Heatahtlikkus. Heatahtlikuks võiks nimetada strateegiaid, mis (vastupidiselt alatutele) kunagi esimesena ei reetnud, ehk käisid esimest korda kohtudes alati välja koostöö kaardi.
Andestus. Andestavad strateegiad (vastupidiselt vimmapidavatele) unustasid küllaltki kergesti, et mõni olend neid reetis, ega jäänud mitmekordse tagasitegemisega kätte maksma. Nii sai koostöö kiiresti jätkuda, kuna välditi reetmiste ahelat, mis poleks kummalegi kasu toonud.
Lahkus. Lahked strateegiad (vastupidiselt kadedatele) ei üritanud saada oma vastasest rohkem kasu. Nad ei võtnud vangi dilemmat kui null-summa mängu, kus igaühe võit peab tulema kellegi teise kaotuse arvelt, vaid sünergiliselt – koostööd tehes võidavad mõlemad kelleltki röövimata.
Rõõmusõnumiks võiks siis olla, et just need positiivsed omadused on loodusseaduste poolt sätestatud evolutsiooniliselt kõige edasiviivamateks. Alatud, vimmapidavad ja kadedad strateegiad – isegi, kui neid kasutab enamus populatsioonist – surevad hiljemalt tuhande põlvkonna jooksul välja. Kõige edukam strateegia oli muide üks lihtsamaid, ning kandis nime «vorst vorsti vastu» (tit for tat). Seda kasutav mängija alustas alati koostööga ning matkis siis vastase eelmist käiku.
Nüüd on tähtis tähele panna paari looduse seatud tingimust, mis on nende omaduste esilekerkimiseks hädavajalikud:
Itereeritus. Sama vastasega kohtutakse ja mängitakse mitu korda, aga kohtumiste arv pole täpselt teada. Kui kohtumiste arv on kindel, või aeg, mille jooksul kokku puututakse, liiga lühike või kindlalt määratletud, muutub reetmine uuesti kõige ratsionaalsemaks strateegiaks.

Vorst vorst vastu võib tunduda küll aus kaup, ent ei ole seda teps mitte.
Toomas Huik

Võime koostööst keelduda. Naiivseid mängijaid, kes alati koostöö valivad, kasutatakse alatute strateegiate poolt ära. «Vorst vorsti vastu» on edukas just seetõttu, et tema heatahtlikkus pole naiivne, tema ähvardus reetmise korral vastu reeta ei jää vaid ähvarduseks, ning see nügib vastaseid pidevalt koostöö suunas.
Vaid nende tingimuste olemasolul toetab looduslik valik alatuse, vimmapidamise ja kadeduse asemel heatahtlikkust, andestavust ja lahkust – omadusi, mida me kõik hindame.

Evolutsioon ja vaba turg

Ludwig von Mises
Mises Institute/Wikimedia Commons

Ka vaba turgu võib vaadelda mänguteooria perspektiivist. Milliste omaduste esilekerkimiseks see valikusurvet avaldab? Lähtun austria-ameerika majandusteadlasest ja sotsiaalfilosoofist Ludwig von Misesest (1881–1973).
Kuigi maakera küllus on inimmõõtkavas ammendamatu, on väga ammendatav selle ammutamise vahend – inimaeg ja tähelepanu. Inimaja nappuse tõttu ei saa kõik lubada endale seda, mida nad tahavad. Seepärast seisame iga päev küsimuse ees: kuidas olemasolevaid ressursse jaotada? Kes peaks neile oma eesmärkide elluviimiseks ligipääsu saama?
Geniaalne lahendus vastuse leidmiseks on raha. Ressursid saab see, kes nende eest kõige rohkem maksab. See esmapilgul meelevaldse, isegi ebaausana näiv otsustusviis tagab, et ressursid on meie probleeme kõige paremini lahendavate, kõike pikaajalisemalt meelestatud inimeste käsutuses. Kuidas?
Ameerika majandusteadlase Frank Fetteri (1863–1949) sõnu kasutades: «Turg on demokraatia, kus iga sent annab ühe hääle.» Raha kulutades saab igaüks kanda läbi hinnasignaali tervele turule informatsiooni selle kohta, mida ta oluliseks peab, millistele probleemidele lahendusi ootab ja milliseid lahendusi kõrgelt hindab. Näiteks soovitakse üldiselt, et toit, materjalid ja energia oleksid kättesaadavad ning odavad, et tarbetuid kannatusi oleks võimalikult vähe ja tähendusrikkaid kogemusi võimalikult palju ning et see kõik oleks olemas ka tulevastel põlvedel.
Inimaja nappuse tõttu ei saa kõik lubada endale seda, mida nad tahavad. Seepärast seisame iga päev küsimuse ees: kuidas olemasolevaid ressursse jaotada?
Kõige eest, mis neile soovidele kaasa aitab, on inimesed valmis maksma. Ehk ümberpööratult – ka kõige kasuahnem ja enesekesksem inimene ei saa raha saamiseks teha muud, kui pakkuda inimkonda jätkusuutlikult edasiviivaid kaupu ja teenuseid. Seepärast ei olegi raha meelevaldne mõõtevahend.
Vabal turul ei saavutata rikkust läbi ahnuse ja ärakasutamise. Raha omamine on hoopis märk sellest, et tegu on inimesega, kelle kätte ressursse andes läheb kõigil paremini. Kes tunneb loodusseadusi ja manipuleerib nendega meisterlikult, kes mõistab inimeste soove ja on valmis neid täitma, röövimata hetke edu tuleviku arvelt.

Kuidas riik sekkub vabasse turgu

Kuitahes innukalt kapitalismi kriitikud läänes hetkel valitsevat süsteemi ka kapitalistlikuks ei nimetaks, ta ei ole seda. Järgime liberalistlikke põhimõtteid väliselt ja poole vinnaga, kuna valitsused ja organisatsioonid nagu Rahvusvaheline Valuutafond (IMF) ja Maailmapank sekkuvad turumehhanismide loomulikku toimimisse üha häbematumalt. Juurprobleemiks on sekkumine raha tootmisse.
Valitsused, Rahvusvaheline Valuutafond ja Maailmapank sekkuvad turumehhanismide loomulikku toimimisse üha häbematumalt. Juurprobleemiks on sekkumine raha tootmisse.
Lihtsa turuloogika järgi valivad inimesed ise igasuguse sunduseta rahana kasutamiseks kauba, mis on kõige laiemalt vastu võetav ja raskemalt toodetav, kergesti kaasaskantav, eri kogustes üleantav ning ajahambale vastupidav. Valitsused aga saavad anda oma valitud või loodud rahadele juriidilisi privileege, ehk kehtestada (või jätta kehtestamata) seadusi, mis annavad nende rahale teiste ees turul teenimatu eelise. Saksa kaasaegne majandusteadlane Jörg Guido Hülsmann on identifitseerinud nelja tüüpi privileege:
Seaduslik võltsimine. Kui rahana kasutatakse näiteks pabersertifikaate, mis vastavad teatud kogusele kullale, ning sertifikaatide tootja hakkab neid välja andma rohkem, kui tal on kulda, siis lõpetab vaba turg selle tootja sertifikaatide kasutamise. Turg otsib kasutamiseks parema raha, mille tootja ei valeta, ja võltsingud kaovad käibelt. Valitsused sekkuvad vabasse turgu, kui nad ignoreerivad, et rahatootja keelekasutus sertifikaatidel ei vasta reaalsusele ega kehtesta oma võltsimist keelavaid seadusi, või lausa kohustavad võltsitud sertifikaate hindama, nagu vastaksid need tõepoolest neil märgitud hulgale kullale.
Seadusega kehtestatud monopol. Kui valitsus lubab toota ainult teatud raha, on tulemuseks monopol – keegi ei tohi turule paremat raha pakkuda.
Seadusliku maksevahendi kehtestamine. Valitsus võib kehtestada, et nende valitud raha on kohustuslik sellel märgitud väärtusena vastu võtta. Seadusliku maksevahendiga võib niisiis teha makseid, ilma et üks pool sellega nõustuks.
Seaduslik maksete peatamine. Kui pank on mittelikviidne – tal pole piisavalt varasid, et täita oma kohustusi võlausaldajate ehk klientide ees, ehk kui inimene läheb oma raha pangast välja võtma ja pangal pole talle midagi anda – siis võib riik astuda panga poolele ning võlgade maksmist seadusega mitte jõustada, kuni pank endale likviidsust üritab tekitada. Võlglased samal ajal peavad oma kohustusi panga ees jätkuvalt täitma.
Fiat-süsteem rikub looduses esineva vangi dilemma dünaamika ning hävitab seega koostööks vajalikud tingimused.
Nende privileegide kehtestamist, kas siis üksikult või kombinatsioonidena, harrastavad kõikide riikide valitsused. Kokkuvõttes on see päädinud tänapäevase osalise reservmääraga pangandusel (ORP) põhineva fiat-süsteemiga. Valitsused on loonud keskpangad, mis toodavad piiramatult raha; see raha on kehtestatud ainsa seadusliku maksevahendina, milles nõutakse ka maksude tasumist; pangad võivad seda raha välja laenata, ilma et neil seda oleks.
Kuigi paremad rahad võivad olemas olla, ei ole sellises olukorras turul ei initsiatiivi ega võimalust neid katsetada. Nii jooksis Ameerika 1792. aastal kullast tühjaks, kui valitsus hõbedale kunstlikult turu omast kõrgema hinna kehtestas. Kuld müüdi välismaale, vaatamata asjaolule, et see pea kõikide omaduste poolest ka rahva enese hinnangul hõbedast üle oli.
Paneme nüüd Dawkinsi ja Misese kokku – looduses võidab koostöö, ning kuna loodusseadused kehtivad ka vabal turul, avaldab evolutsioon sealgi survet koostöö tegemiseks. Väidan aga, et valitsuste turgu sekkumisel tekkinud fiat-süsteem rikub looduses esineva vangi dilemma dünaamika ning hävitab seega koostööks vajalikud tingimused. Järgnevalt analüüsingi, milliseid looduseadusi fiat-süsteem moonutab ja kuidas see juhtub.

Kuidas pankade väljaostmine võtab enamuselt ühiskonnast võimaluse öelda koostööle «ei»

Pankadel on pidevalt initsiatiiv ja võimalus võtta rohkem kohustusi kui neil on varasid, sest kui peaks tekkima pangajooks – kui panga ebalikviidsus peaks päevavalgele kerkima – teavad nad, et keskpank maksab süsteemi kokkuvarisemist kartes nende halvad investeeringud raha juurde trükkides kinni.

Rahatrükk sõna kõige otsesemas mõttes – uued eurokupüürid Itaalia keskpangas.
Vincenzo Pinto/AFP/Scanpix

Majanduses nimetatakse olukorda, kus mõni turu liige ei kaitse ennast finantsriskide eest, kuna tagajärjed pole tema vastutada, moraalseks ohuks. ORP tekitab pideva moraalse ohu. Vastutustundlikult käituvad pangad ei jää ellu, kuna vastutustundetutel pankadel on niivõrd suur eelis. Nad võivad vabalt laenata kõigile ja kõige jaoks, sest kui investeering või laen osutub kasumlikuks, saab pank tulu, ning kui läbikukkunuks, «sotsialiseerib» keskpank raha juurde trükkides nende kahjumi. Pank ei kaota kunagi.
Pankrotistumine täidab vabal turul tähtsat rolli: see aitab ära hoida kapitali ehk päris ressursside hävinemist. Raha trükkimine ei elavda majandust ega tekita ressursse juurde, vaid ainult muudab eesmärke, milleks neid kasutatakse. Kui kapitaliga halvasti ümberkäivaid turuliikmeid ei karistata pankrotistumisega, päädib see vastutustundetu laenamise ja investeerimisega. See nõuab kaotajate väljaostmist raha trükkimise näol, pakkudes veelgi enam initsiatiivi vastutustundetuks laenamiseks ja investeerimiseks, nõudes veelgi suuremaid väljaostmisi jne.
Kui kapitaliga halvasti ümberkäivaid turuliikmeid ei karistata pankrotistumisega, päädib see vastutustundetu laenamise ja investeerimisega.
ORP tulemuseks on üha suurema amplituudiga buumide ja krahhide tsükkel. Teisisõnu – takistades kapitali raiskajatel turul läbikukkumist, tekitavad keskpangad ennenägematut kapitali väärkasutamist ning kriise ja ebastabiilsust, mille ärahoidjatena nad ennast reklaamivad. Ebaõnnestunud investeeringute kahjumi sotsialiseerimine läbi raha trükkimise lükkab vältimatu krahhi ainult kaugemale tulevikku ja kasvatab selle mastaapi.
Kuidas pankrotistumise takistamine muudab loodusseadusi? Selgesti on näha, et «vorst vorsti vastu»-strateegiat kasutavatel mängijatel puudub võimalus koostööst ära öelda, nad muutuvad ullikesteks (nõnda nimetas Axelrod naiivseid mängijaid, kelle strateegiaks oli alati valida koostöö).
Keskpankade rahadele antud juriidilised privileegid võimaldavad alatute strateegiatega mängijatel alati reeta, sellest üha heldemalt teenida ja mitte kunagi vastu reedetud saada. Kogu ülejäänud ühiskond peab nende kasvava selja puhastamiseks üha enam ohverdama, nende võetud vastutustundetud riskid kinni maksma, saamata vastu mingit kasu ja omamata jõudu neid vastu reetes koostööle suunata.

Kuidas raha tootmine hävitab mängu itereerituse

Olevikueelistus (time preference) on majanduses üha tihedamalt kasutatav mõiste, mis märgib, mil määral inimene eelistab olevikku tulevikule. Kui olevikueelistus on kõrge, ohverdatakse tulevik tänase päeva nimel. Kui olevikueelistus on madal, pannakse tänased hüved kõrvale, et nendega tulevikus midagi suuremat ette võtta.
Igasugune ebastabiilsus kergitab olevikueelistust, ning üks suurimaid ebastabiilsuse allikaid on inflatsioon. Infleeruvas valuutas ei ole võimalik tulevikku planeerida, sest säästude väärtus väheneb pidevalt. Raha on kõige targem kulutada kohe, kui see kätte satub, sest siis saab selle eest kõige rohkem. Suureneb hedonistlik tarbimine hetkemõnude nimel, tulevaste põlvede ja keskkonna arvelt, sest jõgede puhtusest ja liikide säilimisest pakilisem on tänase toidu ja peavarju tagamine.
Infleeruvas valuutas ei ole võimalik tulevikku planeerida, sest säästude väärtus väheneb pidevalt. Raha on kõige targem kulutada kohe, kui see kätte satub, sest siis saab selle eest kõige rohkem.
Inflatsioon suretab välja innovatsiooni ja seeläbi ka külluse. Tootmisahela keerulisuse kasv põhineb võimel säästa. Tsivilisatsioon, kes tegeleb pidevalt enese majanduslikust uppumisest päästmisega, ei tekita kunagi piisavalt ülejääki, et sellest mõnda aega elades leiutada ja nokitseda.
Kuidas see vangi dilemma reegleid muudab? Näen, et olevikueelistuse kunstlik kergitamine on võrdne mängu itereerituse kaotamisega. Potentsiaalseid mänge on vähe, sest stabiilsete tingimustega ajaaken, milleks planeerida saab, on väga lühike. Koostööks ei ole initsiatiivi, sest pakiline vajadus täna ellu jääda kaalub üles vajaduse mõelda järgmistele kohtumistele sama isendiga.
Siinkohal on oluline tähele panna, et oleme kasvanud tsivilisatsiooniks, kelle kõige lihtsamgi toode vajab tekkimiseks tohutult pikka koostööahelat. Koostöö määra vähendamine ähvardab meid ilma jätta mitte inimkonna võimekuse kõige keerukamatest ilmingutest, vaid ka kõige elementaarsematest. Teisisõnu – ohus ei ole nutitelefonid, vaid puhas joogivesi.

Kuidas hinnasignaalide väänamine korrumpeerib koostöö mõiste

Hülsmann kirjeldab turumajandust kui suurt organismi, mis rahuldab tarbijate läbi rahaliste maksete väljendatud vajadusi. Ta järeldab, et kui majandus uhutakse üle fiat-rahaga, hakkab terve ühiskond rahuldama pangandussüsteemi kontrollijate vajadusi, sest neil on võimalik trükitud rahaga lihtrahva antud hinnasignaalid uputada. Hinnad ei anna enam edasi seda, mida peab vajalikuks inimkond üldiselt, vaid mida peavad vajalikuks need, kellel on võime raha toota.

Kui jäätmekäitlus ei toimi, ei saa prügist keskkonnasõbralikult lahti ka need inimesed, kes seda väga soovivad.
Kristjan Teedema

Hülsmanni seisukohta toetab tõik, et eri ametite sotsiaalse tasuvuse mõõtmine lahterdab igasugused rahaliigutajad üldiselt kõige kahjulikumate tööde hulka. Iga euro eest, mis finantssektoris töötajale makstakse, kannatab ühiskond 1,5 kuni 12 eurot kahju. Jäätmekäitlejad ja koristajad toovad samal ajal iga neile makstud euro eest 12 eurot kasu. Selline väärarvestus, mis ilmneb neid sissetulekuid võrreldes, on võimalik ainult rikutud mõõtevahendi tõttu, mis reaalsusele vastavad tasuvusarvutused võimatuks teeb.
Kui turg saadab kõrgete palkade näol väära hinnasignaali, nagu väärtustaks ühiskond finantssektorit kõige enam, hülgab üha rohkem inimesi oma kasulikke ameteid ja voolab sinna väärmõõtmisest kasu lõikama. Et see tõepoolest toimub, näitab finantssektori pöörane kasv viimastel aastakümnetel.
Kui turg saadab kõrgete palkade näol väära hinnasignaali, nagu väärtustaks ühiskond finantssektorit kõige enam, hülgab üha rohkem inimesi oma kasulikke ameteid ja voolab sinna kasu lõikama.
Mis muutub vaba turu vangi dilemma dünaamikas, kui lisada mängu võime raha trükkida? Koostöö enese mõiste korrumpeerub.
Turu liikmed, kes hinnasignaale heausklikult jälgivad ning usuvad, et puhastavad neile vastavalt teenuseid ja kaupu pakkudes metafoorselt oma liigikaaslaste selga puukidest, toidavad hoopis neid, kes raha trükkimist enese huvides ära kasutades hinnasignaale väänavad. Isenditel pole enam võimalust teada, mis tõelise koostööna arvesse läheb.

Inflatsioon kui aja varastamine kõige vähem privilegeeritutelt

Inflatsioon ei ole hindade kerkimine, kuigi just sellist definitsiooni on püütud kinnistada. Inflatsioon on raha tootmine suuremal määral, kui turg seda ette näeks. Hindade kerkimine on vaid selle kõrvalnäht. Vaatame nüüd, miks on raha tootmine üks ebamoraalsemaid asju, mida teha.

Kõrge inflatsioon paneb tarbijad peenraha lugema.
Elmo Riig/Sakala

Esiteks, raha tootmine vähendab kõigi teiste kätte kogunenud raha väärtust. Seega toimub pankade väljaostmine kõigi teiste turuliikmete säästude arvelt, kes on püüdnud tuleviku tarbeks ausalt kõrvale panna.
Teiseks, see protsess toimub nõusolekut küsimata. Seega on inflatsiooni puhul tegu eraomandi puutumatuse (üks küllusliku ja rahumeelse tsivilisatsiooni alustala) rikkumisega. Kui osa inimeste ostujõust võetakse vastu nende tahtmist ära, on seda raske nimetada muuks kui varguseks.
Kolmandaks, trükitud rahast saavad kõige rohkem kasu poliitiline eliit ja finantssektor rahaprinteri ümber, sest nemad saavad seda esimesena kasutada. Need, kelleni raha järgmisena jõuab, arvestavad selle suurenenud hulgaga ja küsivad kõrgemaid hindu. Need, kes rahaprinteri privileegist kõige kaugemal, peavad maksma kõrgemaid hindu, ilma et trükitud raha palgatõusude näol nendeni veel oleks jõudnud (Cantilloni efekt). Sotsiaalmajandusliku redeli alumise kümnendiku kogetav inflatsioon on 71 protsenti kõrgem ülemise kümnendiku omast.
Inflatsioon pole mitte lihtsalt vargus kõige vaesematelt, vaid kõige hinnalisema võtmine neilt, kellel on kõige vähem. Inflatsioon on vaeste elude raiskamine.
Nii voolab kapital pidevalt alt üles. Seega pole inflatsioon mitte lihtsalt varastamine, vaid varastamine igaühelt pöördvõrdeliselt tema vaesuse ja õnnistatuse määrale.
Neljandaks, raha teenimiseks on vaja kulutada aega. See on meie kõigi kõige hinnalisem ressurss. Raha väärtust vähendades muutub igavesti raisatuks kogu aeg, mis selle teenimiseks kulutati. Seega pole inflatsioon mitte lihtsalt vargus kõige vaesematelt, vaid kõige hinnalisema võtmine neilt, kellel on kõige vähem. Inflatsioon on vaeste elude raiskamine. Selle olukorra absurdne moraalne äraspidisus ei vaja ilmselt selgitamist.

Psühhopaatide ja ebakompetentsete nišš

Mis on eeltoodud viisidel moonutatud loodusseaduste tagajärg? Ühiskonnas on loodud evolutsiooniline nišš – positsioon, mida täites võib vastutust kandmata teisi reeta, panna kogu ülejäänud inimkonna enda hedonistlike eesmärkide täitmiseks tööle ja saada seeläbi tohutult rikkaks.
Positsiooni ärakasutamise lõivuks on aga teistele mängijatele koostööks initsiatiivi pakkuvate tingimuste õõnestamine (itereerituse rikkumine), ressursside suunamine inimkonna heaolu suurendavatelt eesmärkidelt kõrvale (koostöö mõiste korrumpeerimine läbi hinnasignaalide rikkumise) ja inimelude raiskamine vastavalt sellele, kui vaesed nad on (inflatsioon). Lõivuks on üha süveneva majandusliku ebavõrdsusega, tulevikku ja keskkonda oleviku nimel ohverdava, vägivaldsema ja väiksema heaoluga tsivilisatsiooni loomine.
Valitsuste sekkumine vabasse turgu on loonud olelusvõitluse, kus kõige edukamad on sõna otseses mõttes pädematud ja psühhopaadid.
Inimestel, kes on valmis sellisel moel edu saavutamise lõivuga leppima, peavad olema teatud omadused. Muidugi – mitte, et seegi oleks hea variant, aga kahest ilmselt parem – võib raha rõõmuga trükkida, mõistmata elementaarsete majandusteadmiste puudumise tõttu oma tegude tagajärgi, ehk pädematusest. Aga kui lõivust ollakse teadlik ja sellest ei hoolita, põhjendab niši ärakasutamist ainult äärmine enesekesksus. Psühhopaatne apaatsus inimkonna suhtes.
Teisisõnu – valitsuste sekkumine vabasse turgu on loonud olelusvõitluse, kus kõige edukamad on sõna otseses mõttes pädematud ja psühhopaadid.

Kuidas taastada heatahtlikkuse, andestavuse ja lahkuse edukus?

See ei ole poliitiline küsimus. Valitsuste kehtestatud rahast kaotavad kõikide maailmavaadete esindajad. Ei vasak- ega parempoolsetel, ei konservatiividel ega liberaalidel pole fiat-süsteemist midagi võita. Loodusseadused tuleb taastada, aga millisel moel seda teha?
Ilmselgelt tuleb anda voli vabale turule. Kõik muud meetmed jäävad olemuslikult ebaõiglase ja hävinguni viiva süsteemi peenreguleerimiseks ilma süsteemi ennast muutmata. Ei kulude kärpimine ega astmeline maksustamine eemalda reeturitele tulusat nišši.
Bitcoin on vääramatu, konfiskeerimatu, kontrollimatu standard, mille koostööst lugupidavad turuliikmed valitsustelt luba küsimata omaks saavad võtta, astudes seeläbi sammu loodusseaduste taastamise suunas.
Nagu näha, on kõigi eeltoodud looduse reeglite moonutajaks just fiat-rahale olemuslik osade turuliikmete teenimatu privileeg raha toota ning selle kasutamist teistele jõuga peale suruda. Ajalugu näitab ka, et kuni trükkimise võimalus säilib, on selle ärakasutamise kiusatusele võimatu mitte alluda. Vaid siis, kui turul võetud riskid saavad nii tasutud kui ka karistatud, ning selle üle otsustab väiksemate kannatuste ja suuremate hüvede poole püüdlev inimkond, on tegu vaba turuga. Kaotajad peavad kaotama ja võitjad peavad saama tasutud õige määra järgi, ning seda pole võimalik teha väärtusmõõdikut vahetamata. Me vajame uut raha, ning selle peab valima turg, mida valitsuste seadused ja määrused ei kalluta. See eeldab keskpankade rahadele seatud juriidiliste privileegide kaotamist.
Aga lootus, et raha trükkimise privileegist läbi demokraatliku protsessi vabatahtlikult loobutakse, on üsna napp. Eriti kolmandas maailmas, kus vaestelt aja ja ressursside varastamine trükitud rahaga käib IMFi, Maailmapanga ja kohalike diktaatorite koostöös kõige hoogsamalt. Praegusest, küllusliku tsivilisatsiooni hävinguni viivast finantssüsteemist on vaja lihtsalt selle kontrollijatega konsulteerimata mingil moel välja astuda.

Bitcoin’i ja teisi krüptorahasid on esitletud alternatiivse rahana ja kaitsevahendina suurte keskpankade viimaste aastate inflatsioonipoliitika eest.
Edgar Su/Reuters/Scanpix

Ma ei näe selleks muud võimalust kui bitcoin. See on vääramatu, konfiskeerimatu, kontrollimatu standard, mille koostööst lugupidavad turuliikmed – kui nad seda soovivad – valitsustelt luba küsimata omaks saavad võtta, astudes seeläbi sammu loodusseaduste taastamise suunas. Bitcoin on rahumeelne, takistamatu revolutsioon võlaorjuse ja raha trükkimise ärakasutajate vastu.
Omavoliline üleminek bitcoin’i standardile muudab fiat-süsteemi kontrollimise privileegid tühiseks ning sunnib oma kasutajat suurima tulu saamiseks kaaskodanikele hüvesid pakkuma. Trükkimatu valuuta on ainus viis kindlustada, et ka turu kõige alatumatel liikmetel pole omakasu taga ajamiseks muud võimalust, kui koostööaltilt teiste teenistusse astuda.

html.dark-theme .flourish-embed {filter: invert(0.92) hue-rotate(180deg) !important}


Läti keskpank avaldas juhised suure kriisi puhuks – laenusid tuleb edasi makstaLäti keskpank Latvijas Banka (LB) teatas eile neljapäeval, 7. septembril, et soovitab inimestel end kurssi viia sellega, mida oodata, kui riiki tabab suur kriis, ning on välja andnud nõuandeid sisaldava brošüüri.
„Venemaa algatatud sõja tulemusena on need teemad omandanud uue tähtsuse ja tõusnud ka avalikkuse huviorbiiti,” teatas pank.
Latvijas Banka on teinud ettevalmistusi tagamaks, et Lätis osutatakse kõiki kriitilisi finantsteenuseid, kui tekib oht riigi julgeolekule või „suurte välismõjudega olukord”, teatas LB. See hõlmab internetipanga või mobiilirakenduse kaudu maksete tegemise jätkumise tagamist, maksekaartidega maksmist, sh veebimakseid, ja sularaha väljavõtmist sularahaautomaadist, vahendab lsm.lv.
„Kriis tekib tavaliselt ootamatult, kuid viimased aastad on näidanud, kui oluline on valmistuda erinevateks elusituatsioonideks. Teeme seda nii riigina kui ka finantssektoris ning julgustame kõiki enda ja oma lähedaste eest hoolt kandma. Väga oluline on olla hästi informeeritud, kuna ebakindlus on suurim paanika allikas kriisiolukorras, mis võib vallandada jada ebamõistlikke otsuseid, mis põhjustavad rahalist kahju. Julgustame kõiki tutvuma Latvijas Banka koostatud teabega ja järgima selle nõuandeid ja juhiseid,” ütles Latvijas Banka nõukogu liige Ilze Posuma.
On kindlaks tehtud, et umbes 900 Lätis tegutsevast sularahaautomaadist 99 on määratud „kriitilisteks sularahaautomaatideks”, mis ohu korral esmalt sularahaga varustatakse. Nende sularahaautomaatide asukohakaart on saadaval siin.
„Julgustame inimesi suhtuma edastatavasse infosse eriti kriitilise pilguga ja tuginema ainult usaldusväärsetele teabeallikatele, mitte alluma provokatsioonidele ja valeinformatsioonile, samuti mitte langema pettuse ohvriks mitte ainult kriisiajal, vaid ka siis, kui vastutavad asutused teavitavad kriitilistest finantsteenustest,” märkis keskpank.
Infobrošüür pealkirjaga „Mida ma pean teadma sularaha ja muude finantsteenuste kohta kriisiolukorras” on saadaval siin (läti keeles): https://datnes.latvijasbanka.lv/files/Kriisko-pakalpojumu-buklets -Latvijas-Banka.pdf.
Enamus brošüüris sisalduvatest nõuannetest on üsna elementaarsed, koosnedes erinevatest kontaktnumbritest ja QR-koodidest, mis viivad teistele teabeallikatele ning näiteks ametliku teabe kuulamisest ja suurema kriisi korral sularaha väljavõtmisega mitte kiirustamisest – nõuanded, mis võivad või ei pruugi ajaloolisi pretsedente arvesse võtta. Samuti üritatakse rahustada, kuulutades, et pangatöötajad on hästi koolitatud ja kuni 100 000 euro suurused hoiused on täielikult kaitstud. Samuti tuletatakse inimestele meelde, et kriisiolukorras tuleb siiski täita oma rahalisi kohustusi, näiteks tasuda laenu tagasimakseid.
Üks nõuanne on see, et elektri- ja internetikatkestuste korral on Läti raadio kuulamine hea valik.
Brošüür on sisuliselt vaste 2020. aasta tsiviilkaitse brošüürile „Mida teha kriisi korral” (uuendatud 2022. aastal), mille eesmärk on aidata avalikkusel valmistuda võimalikeks kriisiolukordadeks ning anda kasulikku teavet selle kohta, kust abi otsida ja uusim info.
„Oleme kaitseministeeriumis rahul, et Läti pangandussektor on teadlik oma rollist ja olulisusest tervikliku riigikaitse süsteemi arendamisel ja tugevdamisel, et inimestel oleks kriisi ajal juurdepääs finantsteenustele ja nende raha oleks turvatud. Selle brošüüri koostamine on olnud kavandatud tegevuse tulemus, mis toob enamasti kasu elanikkonnale, kes saavad kasulikku teavet selle kasutamiseks,” ütles kaitseministeeriumi asekantsler Jānis Garisons.


Teistsuguse motivatsioonipaketigaEliis elab elu, mis kõigile ei sobiJärjepidev töö ja ohverdused on märksõnad 26aastase ettevõtliku saare naise Eliis Metsa elust. Kõigesse, mida ta ette võtnud, on ta pannud oma südame ja see hakkab vaikselt ära tasuma - kui rahaline vabadus on sisuliselt käes, siis ajaline vabadus vajab veel kättesaamist.Kuressaares sündinud ja siin oma vanemate Anu ja Marko esiklapsena üles kasvanud Eliisi on alati ümbritsenud ta pere ja lähedased. Ta lapsepõlv Saaremaal oli täpselt selline, mida noor naine sooviks tulevikus ka oma lastele pakkuda - täis rõõmu, toredaid hetki ja mälestusi.Kõik 12 kooliaastat õppis ta tollase nimega Kuressaare gümnaasiumis ning kooliaeg kasvatas tas tugevalt võitlushimu, soovi silma paista. “Olin juba varajases nooruses perfektsionist,” ütleb ta. “Ükskõik, mida ma ette ei võtnud, pühendusin sellele kogu südame ja täie tõsidusega.”Väiksest saati täielik perfektsionistPerfektsionism on teda saatnud kogu elu. Eliisi jaoks on oluline teha asju täpselt nii nagu ta on ette kujutanud. Koolis oli ta õpilane, kes ei lasknud õpetajatel tunniga enne edasi minna, kui tema asjadest aru sai. “Oli see matemaatika, bioloogia või füüsika - minu jaoks oli oluline oma peas asjadest aru saada,”nendib ta. “Seesama põhimõte saadab mind nüüdki. Lihtsalt õpetajad on asendunud kolleegidega ja minust endast targemate mõttekaaslastega.”10. klassis käis Eliis koolikaaslastega Teeviida üritusel Tallinnas, kus tutvustati välismaal õppimise võimalusi. “Kui koolikaaslased osalesid seal valdavas enamuses koolist vaba päeva nimel, siis mina helistasin messilt vanematele ja teatasin, et minu plaan on astuda Inglismaale ülikooli,” ütleb ta. Selle nimel hakkas ta ka aktiivselt tegutsema.Miks just Inglismaa? Sest aasta varem oli ta käinud klassireisil Londonis, peale mida oli vanematele öelnud, et ühel päeval läheb sinna kindlasti tagasi. Muidugi, tol hetkel ei võtnud keegi ta juttu tõsiselt ja Saaremaalt Inglismaale minek tundus hirmus nii mitmes võtmes. “Aga omalt poolt tegin kõik, et see võimalikuks saaks. Kõik suveteenistused restoranides ja mujal töötades panin kõrvale Inglismaa fondi,” märgib ta.Eliis möönab, et muidugi tegid selle mineku talle võimalikuks ta vanemad ja lähedased, aga ta ise panustas nii palju, kui õpilasena suutis. “Vanemate juurde läksin juba kindla plaaniga, kui palju mul raha puudu jääb, et oma unistus teostada.”Nii omandaski ta Inglismaal rahvusvahelise õigusteaduse bakalaureuse kraadi, mis on talle uksi avanud ka Eestis. “Õpingute ajal võtsin endale prioriteediks praktikal käimise, et saada kogemust võimalikult erinevates valdkondades. Meeletult äge teekond, mis muutis mind märkimisväärselt!” leiab ta.Eliisi erialavalik tähendab ajas tagasi minemist 8. klassi, kus ta arenguvestlusel klassijuhatajale ütles, et kavatseb õigusteadust õppima minna. Kust tal selline mõte tuli, ei oska ta öelda, aga sellegi unistuse täitumise nimel töötas ta iga päev.Tänaseni on Eliis toimetanud õigusmaailmas mitmes rollis. Oma kireks õigusmaastikul on ta avastanud tehingute nõustamise ja ettevõtete igapäevase majandamisega seonduva valdkonna, mis loob võimaluse töötada koos nimekate ettevõtete juhtidega. Olgu selleks ettevõtete omandamis-, võõrandamistehingud, hoolsusauditid või igapäevaseks majandamiseks vajaminevad lepingud. “Valdkond toimib tihedas koostöös maksu- ja nantsala spetsialistidega, mis on minu jaoks ideaalne õppimiskoht, kust saan ka isikliku ettevõtluse tarbeks kõrva taha panna nii mõndagi.”Eliisi karjääri iseloomustab liikuvus. “Nii kui olen tundnud, et töö muutub ammendavaks ja edasiarenemiseks võimalused puuduvad, olen edasi liikunud,” nendib ta. Tema soov on maksimaalselt areneda, õppida ja olla mugavustsoonist väljas. “Aga eelmistest ülemustest on saanud koostööpartnerid - lihtsalt nii, et töötan omadel tingimustel ja saan oma teadmisi pakkuda teenusena.”Praegu tulevad ta enda õigusalased teadmised kasuks ka investeerimisteekonnal, mis sisaldab suures hulgas erinevaid lepinguid ja kokkuleppeid. Niisamuti ka ettevõtluses ja kinnisvarasektoris.Bakalaureuseõpingute ajal avastas ta enda jaoks raamatud. Kui kooliajal pidi lugema kohustuslikus korras ja etteantud raamatuid, siis nüüd köitis teda see, et saab lugeda täpselt seda, mida ise tahab. “Üsna esimeste seas sattusid mu kätte investeerimisalased raamatud ja sealt tekkis kiiresti arusaam, et kui koolist saame kaasa tarkuse õppida selgeks mingi kindel eriala ja siis selles valdkonnas elupäevade lõpuni tööd teha, siis tegelikkuses saab ka teisiti,” tõdeb ta. “Kuna isiksuselt olen väga kalkuleeriv ja analüüsiv, siis esimese reaalse sammu tegemine investeerimismaailmas võttis aega tohutult kaua.”Kinnisvarani jõudmine oli tema jaoks oluliselt loogilisem samm kui kogu investeerimismaailm. Teadlikult on ta säästnud ja kõrvale pannud alates hetkest, mil teadvustas endale, et soovib minna välismaale õppima. “Minu kartus selles osas, kui kalliks mu õpingud Inglismaal minna võivad, pani mind raha säästma oluliselt tempokamalt, kui oleksin osanud ette arvata,” märgib ta.Tänu sellele agarale säästmisele oli ta bakalaureuseõppe lõpuks suutnud oma Inglismaa õpingute kõrvalt kokku koguda summa, millega sai katta esimese kodu sissemakse. Muidugi eeldas see järjepidevat töölkäimist ja säästmist. “Aga see tunne, kui sain koduomanikuks, oli seda kõike väärt!”Sealt edasi tekkis juba suurema korteri vajadus, kuna Eliisi soetatud korter jäi neile elukaaslase Alexiga väikeseks. “Elukaaslane oli selleks hetkeks kinnisvaraga rohkem kokku puutunud ja nii võtsimegi plaani soetada uus eluase selliselt, et olemasolev oleks võimalik alles jätta,” selgitab ta. Selle otsusega saigi alguse paari edasine teekond, kus nad teadlikult töötasid selle nimel, et kinnisvara saaks juurde soetada.Kinnisvaras näevad nad enda jaoks tugevat eelist. “Minu õigusalane ja elukaaslase ehitusalane kõrgharidus ning sektoris töötamine annavad meile ideaalse koosluse ses valdkonnas toimetamiseks.”Teekond finantsvabadusse omadega poole pealPea neli aastat tagasi alustatud ühine teekond nantsvabadusse on neil Eliisi sõnul veel täitsa pooleliolev rada, kus tänaseni tuleb teha järjepidevat tööd ja omajagu ohverdusi.“Kui teekonna alguses olid ohverdused seotud pigem rahaliste valikutega, siis praeguseks oleme jõudnud punkti, kus peamine ohverdus, mille arvelt oma unistust püüame, on aeg,” sõnab ta.Teekonna alguses mõtestasid noored enda jaoks lahti selle müstilise “nantsvabaduse” olemuse ja peamine ideoloogia, millest nad lähtuvad on, et neil oleks aega - pühenduda täpselt nendele projektidele ja töödele, mis päriselt silma särama panevad.Ja aega pühendada end perele. “Kui vaadata meie praeguse elu vaba aja osakaalu muude tegemiste kõrval, siis kindlasti ei saa me väita, et oleksime selles osas kuidagimoodi vabad - oleme hetkel eluetapis, kus töötunde tuleb oma unistuste realiseerumise nimel leida kordades rohkem, kui enamik inimesi endale ette oskaks kujutada.”Aga see on sajaprotsendiliselt nende enda valik. “Oleme vaikselt jõudnud faasi, kus saame öelda, et oleme rahaliselt vabad. Nüüd aga tuleb pingutada ka ajalise vabaduse suunas,” ütleb Eliis.Septembrist algas ka Eliisi kolmas õppeaasta õppejõuna Tallinna majanduskoolis, kus ta on õpetatavaid aineid endale pidevalt juurde võtnud. Tema fookuseks on õigusala ning rahapesu tõkestamise valdkond. “Magistrit lõpetades tabasin end mõttelt, et peale seitsmeteistkümnendat 1. septembrit koolipingis tuleb mul viimaks paus, mida olin nii kaua oodanud,” ütleb ta. Elu aga tegi seepeale kohe omad korrektuurid ja magistriõppe lõpetamise aasta septembris alustas ta koolis õppejõuna.Eliisi ajend sellise väljakutse vastuvõtmiseks oli taaskord peamiselt enda mugavustsoonist välja toomine. “Ma ei ole nautinud avalikku esinemist ja kuidas muudmoodi ikka sellest üle olla, kui astuda klassitäie õpilaste ette,” ütleb ta. “Aga see on olnud üks tohutult arendav teekond, kus lisaks teiste õpetamisele õpin ka ise palju - seda nii erialaste teadmiste, inimsuhete kui ka avaliku esinemise vaatenurgast.” Eliis on enda sõnul selle lühikese õpetamisajaga palju arenenud ning õpetamine on kindlasti üks neist tegevustest, mida ta soovib kunagi Saaremaale tagasi kolides jätkata. “Kus ja kuidas mul on võimalik Saaremaal väärtust luua, eks seda näitab aeg.”Side Saaremaaga on Eliisi jaoks kirjeldamatu. Kui jällegi tulla tagasi nantsvabaduse saavutamise juurde, siis Saaremaale kolimine on üks peamisi lõpp-eesmärke, kuhu ta soovib elukaaslasega välja jõuda. “Mitte, et muul viisil Saaremaale juba tagasi kolida ei saaks, aga see imeline saareke pakub meeletus koguses võimalusi, mida soovime teostada endale sobivatel tingimustel.”Konkreetset ajalist tähtaega Saaremaale kolimiseks ei olegi ta välja mõelnud, aga aktiivselt toimub tegutsemine selle nimel, et see toimuks võimalikult ruttu. Koduskäimise puhul kehtib Eliisi jaoks ütlus, et alati võiks seda rohkem olla ning kunagi ei saa küllalt. “Kahjuks ebanormaalselt kiire elutempo juures, kus ka enamikel nädalavahetustel on vaja töökohustusi täita, juhtub seda kordades vähem kui tahaksime.”Eliis märgib, et kui ta ema telefoni otsas küsib, millal neil on plaanis Saaremaale tulla, siis tegelikkuses on liiga pikk aeg juba mööda läinudki. Kuus korra on tempo, millega noored proovivad hakkama saada. Lisaks sellele, et Saaremaa on Eliisile nii armas-kallis koht, ootab valdav enamus armsaid-kalleid pereliikmeid ja lähedasi sugulasi teda samuti siin. “Kokkuhoidev perekond ja Saaremaa on minu unistuste kooslus!” õhkab ta.Eliisi elukaaslane, kellel enne Saaremaaga sidet ei olnud, imestavat alati, kuidas on võimalik, et siin inimesed nii soojad ja toredad on, et isegi kiire toidupoes käimine võib tänu lahkele müüjale tekitada erilise kogemuse.Eliisi ema ja isa peavad “Kuressaare ühte kõige ägedamat tehnikapoodi”, nagu ta ise ütleb. Selle juures on tal olnud siiras rõõm näha, kui hinge ja pühendumisega nad seda teevad.“Vanemad saavad aktiivselt kaasa lüüa ka meie kinnisvaraportfelli haldamises, tahavad nad seda või mitte,” märgib Eliis. “Naljatades kutsume ema juba meie isiklikuks maakleriks, sest tema on teinud rohkem korterite üleandmisi kui me ise.” Samuti kasutavad Eliis ja Alex ära vanemate tehnikapoe võimalusi, saades sealt oma korteritesse parima tehnika.Suuremad kinnisvarainvesteeringud arutatakse samuti kodus läbi. “Exceli tabelid ja tootlusarvutused on meie rida, aga sellegipoolest kaasame alati vanemaid aruteludesse, et ka nende arvamust ja perspektiivi kuulata.”Eliis ei salga, et tööd tuleb praeguses eluetapis teha metsikult. “Tööd tuleb teha õhtuti pärast seda, kui lõpetan palgatöö ja tööd tuleb teha laupäevadel ja pühapäevadel,” kinnitab ta, öeldes, et väga tihti jääb inimestele mulje, et kõik tuleb lihtsalt. Tegelikkuses on see teekond raske ja ei sobi kindlasti enamikule inimestest.“Ma alati naljatan, et olen sündinud teistsuguse motivatsioonipaketiga ja olen seda juttu uskuma pannud ka lähedased,” sõnab ta, mööndes, et tegelikult on vist tegemist ikkagi järjepidevusega. “26aastasena on raske tahta olla ruumis kõige targem inimene, aga ruumis kõige töökam, see on juba reaalsem ja selle poole ma ka alati sihin.” Töökus ja täpsus ongi Eliisi tugevused.Hommikud unistamiseks ja õhtud mahalaadimiseksPäeva olulisim ja väärtuslikuim aeg on Eliisi jaoks hommik. Nädala sees ärkab ta kell 5.45. “Enamikule tundub see täiesti jabura kellaajana, aga minu jaoks on need hommikused tunnid just see aeg, kus võtan aega iseendale,” sõnab ta.Eliisi jaoks tähendab see trennis käimist. Suviti võib teda näha jooksuradadel ja ülejäänud aastaaegade hommikud veedab ta jõusaalis.“See on aeg hommikust, kus mul peab alati käepärast olema telefon, et saaksin kõiki neid unistusi ja mõtteid kusagile kirja panna. Olen väga suur unistaja ja just hommikud on aeg, mil saan neid mõtteid mõelda nii, et kogu ülejäänud maailm ümber alles magab.” Kell 5.45 ärkamisaeg tähendab Eliisi jaoks, et kell 9 on ta valmis andma osakese endast ülejäänud maailmale.Niisamuti on ka ta õhtune rutiin kohustuslik osa ta päevast. Ükskõik, kui väsinud ta on, ei möödu õhtutki, kus ta raamatut kätte ei võta. Isegi kui loetud lehekülgi tuleb vaid viis.“Järjepidevus on miski, mis on mind elus väga palju edasi aidanud ja seda järjepidevust hoian ka oma igapäevaelu tegemistes,” võtab ta asja kokku. Lugemine on lihtsalt hea viis, kuidas end muust maailmast päeva lõppedes maha laadida. Seda enam, et praeguseks on ta enda jaoks avastanud hoopis ilukirjanduse.Eliis MetsSündinud 14.11.1996 KuressaaresHARIDUS• September 2019 - juuni 2021, Tallinna Ülikool, õigusteaduste magister • September 2016 - mai 2019, Coventry Ülikool, international Law (LLB)/ Rahvusvahelise Õigusteaduse bakalaureus • September 2004 - juuni 2016, Kuressaare GümnaasiumTÖÖ• 2023 mai - ......., Grant Thornton Baltic Juhtiv õigusnõustaja • 2022 - 2023 mai, Olympic Entertainment Group Grupi jurist • 2021 - ......., Tallinna Majanduskool Õppejõud • 2021 - ........, Bellnor Koolitaja • 2021 - 2022, Ellex Raidla advokaadibüroo Jurist • 2020 - 2021, LHV Pank JuristPERE• Elukaaslane Alex Talisainen • Ema Anu Mets • Isa Marko Mets • Vend RaulTEISED TEMASTSee kui ülivõrdes Eliis Saaremaast räägib, oli lausa imelikEliisi on raske sõnadega kirjeldada, sest teist sellist inimest pole mina veel kohanud (positiivses võtmes). Tema sihikindlus on eeskujuks kõigile, ka mulle. Omadused, mis teda kirjeldavad, on põhjalikkus ja kirg, mis saadavad ta tegemisi.Samuti on imetlusväärne jälgida, kuidas kõik tegemised, mis ta ette võtab, saavad tehtud. Eliisi jaoks takistused puuduvad ja kui need isegi tekivad, siis tema alla ei anna ja ületab ka need! Tooksin veel välja tema armastuse pere ja Saaremaa vastu. See kui ülivõrdes Eliis Saaremaast räägib, oli meie tutvumisel lausa imelik, kuid mida aeg edasi, seda enam näen, kuidas see ei ole tema jaoks pelgalt kodukoht, vaid kogukond, kuhu ta süda kuulub.Oleme Eliisiga käimas ettevõtluses/investeerimises esimesi samme, kuid olen rohkem kui kindel, et tema teadmised ja isikuomadused viivad sihile, misläbi täidame koos ka meie ühised eesmärgid.Alex Talisainen, Eliisi elukaaslane"26aastasena on raske tahta olla ruumis kõige targem inimene, aga ruumis kõige töökam, see on juba reaalsem ja selle poole ma ka alati sihin."PERFEKTSIONIST KÕIGES: Ükskõik, mida Eliis elus ette võtab, pühendab ta end sellele täie tõsidusega. See on seni ka edu toonud. MERIT LEHTSALU VÄIKE NAASKEL: Koolis ei lubanud Eliis õpetajal kunagi teemaga enne edasi minna, kui tema asjast täielikult aru sai. KOKKUHOIDEV PERE: Vend Raul, ema Anu, isa Marko, Eliis ise ja tema elukaaslane Alex. 5X ERAKOGU ALATI SPORDILEMB: Kui varem on Eliis ka näiteks tennist proovinud, siis nüüd leiab teda pigem jooksurajalt või jõusaalist. PRAHA SUVITAJA: Reisida meeldib Eliisile samuti. Pildil suvitamine Praha moodi - vihmavarju all ja pikis rõivais.Kertu Kalmus


Kiiresti kasvav tööpuudus Soomes sunnib kalevipoegi koju naasmaEi möödu nädalatki, mil mõni Soome ehitusfirma pankrotti ei lähe. Prognooside kohaselt võib sektoris tööta jääda kuni 30 000 inimest ja see puudutab valusalt ka tuhandeid põhjanaabrite ehitustel töötavaid eestlasi.
Soome ehitusettevõtete liidu juht Timo Vikström hoiatas tööpuuduse kiire kasvu eest ehitussektoris ja ennustas: «Järgmisel kevadel siin riigis ei ehitata.» Kui 2021. aastal alustati Soomes 48 000 korteri ehitust, siis sel aastal jäi sellest mahust alles vaid kolmandik.
Vikströmi sõnul on sektori olukord erakordselt nukker. Ehitusmaterjalide tootmises, objektidel ja muudes ehitusega seotud valdkondades töötab Soomes kokku 200 000 töötajat. «Järgmise kahe aasta jooksul jääb töötuks 20 000 – 30 000 ehitusspetsialisti,» prognoosis ta Helsingin Sanomates.
Sarnases suurusjärgus töötab põhjanaabrite juures ka eestlasi. Hinnanguliselt teenib Soomes leiba 60 000 – 70 000 eestlast, kellest ligi pooled on kas otseselt või kaudselt seotud just ehitusega.
Ostjad kadunud
«Elamuehituse seis on hapu,» nentis Soomes juba üle kümne aasta plaatijana töötav Andres. «Mitu tuttavat on uute ehitusobjektide puuduses pidanud koju naasma, teistele on öeldud, et käsilolev olev töö on viimane, mida on pakkuda.»
Plaatijana jätkuvat tal tööd veel vähemasti järgmisse aastasse. «Kuna teeme viimistlustöid, on need hooned, kus mina töötan, juba peaaegu valmis ja need reeglina viiakse lõpuni, kuid uusi kortermaju keegi enam naljalt ehitama ei kipu,» rääkis ta.
Pidevad pankrotid ja saneerimised on teinud nii ehitajad, tellijad kui korteriostjad väga närviliseks. Eelmisel nädalal teatas pankrotist suisa kolm ehitusfirmat. «Ostjad on turult kadunud. Nii nagu varem, mil vormistati tehinguid kortertitega, mis olid alles paberil, äri enam ei tehta,» kirjeldas Andres. «Inimestel on usaldus täielikult kadunud. Praegu näiteks reklaamib üks arendaja oma korterimüüki väitega, et ettevõttel pole ühtegi maksuvõlga.»
Ka Vikström kinnitab usalduse kadu. «Majanduse kiire pidurdumine koos kõrgete intressimääradega viis selleni, et tarbijate kindlustunne langes suvel mõõtmisajaloo madalaimale tasemele,» ütles ta. «Usalduse kaotus on ehitussektorile aga mürk.»
Pidevad pankrotid ja saneerimised on teinud nii ehitajad, tellijad kui korteriostjad väga närviliseks.

Tema sõnul on ülejäänud majandusel juba pikka aega kehvasti läinud, aga nüüd on langus läinud järsemaks. «Kui näiteks puidutööstuses kukuvad mahud aastaga 70 protsenti, jõuab selle mõju ka mujale,» möönis Vikström. Nordea ennustab, et üldine tööpuudus kasvab Soomes tänavuselt 7,2 protsendilt järgmisel aastal kaheksa protsendini.
Kuid taustal on veel kiire inflatsioon, kallis energia ja muidugi sõda. «Näiteks terasbetoon, terased ja mitmed muud ehitusmaterjalid tulid Valgevenest, Venemaalt ja Ukrainast. Pidime leidma uued kanalid ja see võttis aega,» kirjeldas Vikström. «Kui siia lisada veel see, et ehituse kulutase hakkas tõusma, mis lükkab investeeringuid edasi, ja see, et elamuprojektid ei algagi, olemegi praeguses olukorras,» võttis Vikström kokku. «Seetõttu tekib 2025. aastal tõmbekeskustes juba uute korterite puudus.»
Tööjõurendiga tegeleva ettevõtte EstEmploy tegevjuhi Priit Koigi sõnul Soomest naasvate töötajate arv aiva kasvab. Nende firma poolt Soome lähetatutest on pidanud naasma juba kolmandik. «Nii palju kui turul kuulda, on sarnane olukord ka teistes tööjõurendiga tegelevates ettevõtetes, kes inimesi Soome värbavad,» nentis Koik.
Tema hinnangul on põhjanaabrite kinnisvarasektor languses peamiselt kõrgete intressimäärade tõttu, sest elamuid sellise laenukuluga ehitada ei kannata. «Ehitusmahud on kokku kuivanud ja uusi arendusi lükatakse edasi. Kuna sarnane on olukord ka Eestis, jäävadki paljud naasnud inimesed praegu koju,» ütles ta. «Õnneks on meie inimesed töötukassas kindlustatud.»
Siiski lootis Koik, et taristuehitust Soomes jätkatakse ja riik hakkab järgmisel aastal rohkem töid tellima, nagu tehti 15 aastat tagasi finantskriisi ajal.
Tema hinnangul tuleb nüüd vähemalt osal ehitajatest ilmselt hakata uut ametit õppima. «Täpselt nii, nagu tegid seda pandeemia ajal hotellide ja toitlustusvaldkonna töötajad,» arvas Koik. «Paraku tähendab see, et suur osa neist ei naase ka paremate aegade saabudes enam ehitusele. Samuti võidakse siirduda edasi mõnda teise riiki, kus majanduse seis parem ja töökäsi napib.»
Eestis samuti raske
Eesti ehituses on samuti seis niru ning ehitusfirmade ja materjalide tootmisliinide sulgemistest pääsu pole. Ehitusettevõtjate liidu tegevjuhi Indrek Petersoni sõnul on mahud püsinud langustrendil juba eelmise aasta kevadest ja trend on kindlasti süvenev. «Kui aasta tagasi valmistas ehitajatele suurt peavalu tarneahelate katkemine ning energiahindade ja ehitusmaterjalide ettearvamatu hinnatõus, siis nüüdseks on see asendunud ehitusturul valitseva üleüldise ebakindlusega, mis tingitud tõusnud intressimääradest ja kiirest inflatsioonist ning kõrged kinnisvarahinnad on hakanud turgu oluliselt jahutama,» kirjeldas Peterson.
Tema hinnangul on lisaks teede-ehitusele, kus peamiseks tellijaks on riik ja kus investeeringute drastilise vähendamise tõttu on ehitusmahud märgatavalt kukkunud, jahtumise märke rängalt tunda ka elukondlike hoonete ehituses.
«Kui ehitusmahtude langus süveneb, on selge, et nõudlus töökäte järele väheneb, mistõttu suureneb kindlasti ka koondamiste arv, mida ehitusmaterjalide tootmises on tunda juba alates eelmise aasta lõpust,» märkis Peterson. «Ettevõtjatele jõuavad keeruliste otsuste langetamise ajad kätte ilmselt sügistalvel ja kardan, et olukorra halvenedes tuleb nii mõnelgi ehitusettevõttel tegevus ka lõpetada.»
Ta lisas, et kuna ehitussektoris konkurents nii erahangetes kui riigitellimustele suureneb ja kõrgest inflatsioonist tingitud palgasurve püsib, suureneb ka «halli majanduse» osakaalu kasvu risk, mis tähendab rohkem maksupettusi ja ümbrikupalku.
«Kui kaua langus kestab, ei oska hinnata, kuid arvan, et ehitusturu taastumine ei alga enne, kui Eesti majandus tervikuna taas kasvule pöördub,» arvas Peterson. «Majanduslanguse faasis on ehitusturu jätkusuutlikkuse tagamisel kindlasti väga oluline, et riik ei piiraks eelarvet kavandades riigile vajalike hoonete ja rajatiste vallas investeeringuid, vaid pigem kasvataks neid jõuliselt, nagu näiteks nn kontratsükliline lähenemine, mida kasutavad paljud arenenud riigid.»


Tööpuudus sunnib Kalevipojad kojuEi möödu nädalatki, mil mõni Soome ehitusfirma pankrotti ei lähe. Prognooside kohaselt võib sektoris tööta jääda kuni 30 000 inimest ja see puudutab valusalt ka tuhandeid põhjanaabrite ehitustel töötavaid eestlasi.Soome ehitusettevõtete liidu juht Timo Vikström hoiatas tööpuuduse kiire kasvu eest ehitussektoris ja ennustas: «Järgmisel kevadel siin riigis ei ehitata.» Kui 2021. aastal alustati Soomes 48 000 korteri ehitust, siis sel aastal jäi sellest mahust alles vaid kolmandik.Vikströmi sõnul on sektori olukord erakordselt nukker. Ehitusmaterjalide tootmises, objektidel ja muudes ehitusega seotud valdkondades töötab Soomes kokku 200 000 töötajat. «Järgmise kahe aasta jooksul jääb töötuks 20 000 - 30 000 ehitusspetsialisti,» ennustas ta Helsingin Sanomates.Sarnases suurusjärgus töötab põhjanaabrite juures ka eestlasi. Hinnanguliselt teenib Soomes leiba 60 00070 000 eestlast, kellest ligi pooled on kas otseselt või kaudselt seotud just ehitusega.Ostjad kadunud«Elamuehituse seis on hapu,» nentis Soomes juba üle kümne aasta plaatijana töötav Andres. «Mitu tuttavat on uute ehitusobjektide puuduses pidanud koju naasma, teistele on öeldud, et käsil olev töö on viimane, mida on pakkuda.»Plaatijana jätkuvat tal tööd veel vähemasti järgmisse aastasse. «Kuna teeme viimistlustöid, on need hooned, kus mina töötan, juba peaaegu valmis ja need reeglina viiakse lõpuni, kuid uusi kortermaju keegi enam naljalt ehitama ei kipu,» rääkis ta.Pidevad pankrotid ja saneerimised on teinud nii ehitajad, tellijad kui korteriostjad väga närviliseks.Eelmisel nädalal teatas pankrotist suisa kolm ehitusfirmat. «Ostjad on turult kadunud. Nii nagu varem, mil vormistati tehinguid korteritega, mis olid alles paberil, äri enam ei tehta,» rääkis Andres. «Inimestel on usaldus täielikult kadunud. Praegu näiteks reklaamib üks arendaja korterimüüki väitega, et ettevõttel pole ühtegi maksuvõlga.»Ka Vikström kinnitab usalduse kadu. «Majanduse kiire pidurdumine koos kõrgete intressimääradega viis selleni, et tarbijate kindlustunne langes suvel mõõtmisajaloo madalaimale tasemele,» ütles ta. «Usalduse kaotus on ehitussektorile aga mürk.»Tema sõnul on ülejäänud majandusel juba pikka aega kehvasti läinud, aga nüüd on langus läinud järsemaks. Nordea ennustab, et üldine tööpuudus kasvab Soomes tänavuselt 7,2 protsendilt järgmisel aastal kaheksale protsendile.Kuid taustal on veel kiire inflatsioon, kallis energia ja muidugi sõda. «Kui siia lisada veel see, et ehituse kulutase hakkas tõusma, mis lükkab investeeringuid edasi, ja see, et elamuprojektid ei algagi, olemegi praeguses olukorras,» võttis Vikström kokku. «Seetõttu tekib 2025. aastal tõmbekeskustes juba uute korterite puudus.»Tööjõu rendiga tegeleva ettevõtte EstEmploy tegevjuhi Priit Koigi sõnul Soomest naasvate töötajate arv aiva kasvab. Nende firma poolt Soome lähetatutest on pidanud naasma juba kolmandik. «Niipalju kui kuulda, on sarnane olukord ka teistes tööjõu rendiga tegelevates ettevõtetes, kes inimesi Soome värbavad,» nentis Kõik.Tema hinnangul on põhjanaabrite kinnisvarasektor languses peamiselt kõrgete intressimäärade tõttu, sest elamuid sellise laenukuluga ehitada ei kannata. «Ehitusmahud on kokku kuivanud ja uusi arendusi lükatakse edasi. Kuna sarnane on olukord ka Eestis, jäävadki paljud naasnud inimesed praegu koju,» ütles ta. «Õnneks on meie inimesed töötukassas kindlustatud.»Siiski lootis Kõik, et taristuehitust Soomes jätkatakse ja riik hakkab järgmisel aastal rohkem töid tellima, nagu tehti 15 aastat tagasi finantskriisi ajal.Tema hinnangul tuleb nüüd vähemalt osal ehitajatest ilmselt hakata uut ametit õppima. «Paraku tähendab see, et suur osa neist ei naase ka paremate aegade saabudes enam ehitusele. Samuti võidakse siirduda edasi mõnda teise riiki, kus majanduse seis parem ja töökäsi napib,» arvas Kõik.Eestis samuti raskeEesti ehituses on samuti seis niru ning ehitusfirmade ja materjalide tootmisliinide sulgemistest pääsu pole. Ehitusettevõtjate liidu tegevjuhi Indrek Petersoni sõnul on mahud püsinud langustrendil juba mullu kevadest ja trend on kindlasti süvenev. «Kui aasta tagasi valmistas ehitajatele peavalu tarneahelate katkemine ning energiahindade ja ehitusmaterjalide ettearvamatu hinnatõus, siis nüüdseks on see asendunud ehitusturul valitseva üleüldise ebakindlusega, mis tingitud tõusnud intressimääradest ja kiirest inflatsioonist. Kõrged kinnisvarahinnad on hakanud turgu oluliselt jahutama,» rääkis Peterson.Tema hinnangul on lisaks teedeehitusele, kus peamiseks tellijaks on riik ja kus investeeringute drastilise vähendamise tõttu on ehitusmahud märgatavalt kukkunud, jahtumise märke rängalt tunda ka elukondlike hoonete ehituses.«Kui ehitusmahtude langus süveneb, on selge, et nõudlus töökäte järele väheneb, mistõttu suureneb kindlasti ka koondamiste arv, mida ehitusmaterjalide tootmises on tunda juba alates eelmise aasta lõpust,» märkis Peterson. «Ettevõtjatele jõuavad keeruliste otsuste langetamise ajad kätte ilmselt sügistalvel ja kardan, et nii mõnelgi ehitusettevõttel tuleb tegevus ka lõpetada.»Ta lisas, et kuna ehitussektoris konkurents nii erahangetes kui riigitellimustele suureneb ja kõrgest inflatsioonist tingitud palgasurve püsib, suureneb ka «halli majanduse» osakaalu kasvu risk, mis tähendab rohkem maksupettusi ja ümbrikupalku. «Kui kaua langus kestab, ei oska hinnata, kuid arvan, et ehitusturu taastumine ei alga enne, kui Eesti majandus tervikuna taas kasvule pöördub.»"Pidevad pankrotid ja saneerimised on teinud nii ehitajad, tellijad kui korteriostjad väga närviliseks."Soomes jääb lähiaastatel ehitusmahu järsu vähenemise tõttu tööta kümneid tuhandeid ehitajaid.ERKKI ERILAID, ajakirjanik


«Ei automaksule!» allkirjad anti Hussarile elegantselt üleEesti Autoomanike Liidu (EAOL) juhatus andis eile riigikogu esimehele Lauri Hussarile (Eesti 200) üle «Ei automaksule!» petitsiooniga kogutud 77 442 digiallkirja ning kollase vahtralehe ja käigukanginupu.Liidu juhatuse liikme Simmo Saare sõnul sümboliseerib kollane vahtraleht allkirjade jõudu ja praeguse koalitsiooni olemust.Üleantaval vanal käigukastinupul on skeem nelja edaspidise ja ühe tagurduskäiguga. «Riigikogul on neli aastat ehk neli käiku. Automaks on nüüd see osa, kus tuleb sisse lülitada tagurpidikäik,» selgitas Saar.Autoomanike liidu juhatus saabus Toompeale LaitseRallyParki kollektsiooni kuuluva Fordi mudel T-ga, mida toodeti aastatel 1908-1927 ning mis on maailma esimene masstootmises olnud sõiduauto.Liit esitas ettepaneku automaksu mitte kehtestada juba juuni lõpus rahandusministeeriumi ümarlaual.Esmaspäeval toimub Toompeal ka automaksuvastane meeleavaldus, mida korraldab erakond Isamaa.Augustini kogus EAOL automaksu vastu allkirju ka petitsioon.ee keskkonnas, kus koguti 11 877 digiallkirja.Rahvaalgatus.ee keskkonnas koguti allkirju 31. augustini, seal liitus petitsiooniga 65 565 inimest. Digiallkirjad anti riigikogule edasi elektrooniliselt reede hommikul. Loora-Elisabet Lomp


Kelmide trikid: maksa tollimaksu! Vastutasuks tühi tasku või vale kaupKelmid ei puhka. Järjekordse nutika skeemiga petetakse inimeselt raha välja nii, et nad sellest arugi ei saa: väidetavalt on neile tulnud pakk, mille kättesaamiseks on vaja maksta tollimaksu. „Ma ei saanud alguses aru, kus pettus on, aga nüüdseks olen saanud omajagu uusi pakiteateid,“ räägib kelmide ohver.„Mulle tuli veidralt aadressilt e-kiri, et teile on Hiinast pakk. Kuna asi tundus imelik, siis ma ühelegi lingile ei vajutanud,“ kirjutab Õhtulehe lugeja. Paari päeva pärast tuli sama saadetise numbriga sõnum Omnivalt. Arvates, et ehk on abikaasa selle paki tellinud, vormistas ta ära tollideklaratsiooni ja maksis kaheksaeurose tollimaksu. Saadetise sai ta kätte ja seal olid sees päikeseprillid. „Täitsin riigikassat ja Omniva rahakotti ning sain „originaal“ Ray-Banid,“ kirjeldab ta juhtunut. Pidevad sõnumid teavitavad teda sellest, et uued pakid on juba teele saadetud. Ta on veendunud, et kandis tollimaksu ikka õigele kontole.Sarnaseid sõnumeid on saanud paljud. Tähelepanelikumad märkavad, et Omniva ei tervita kunagi klienti sõnaga „Hallo!” ja et ka tekstis on kirjavead. Kohaletoimetamiseks saadetakse aadressi kontrollima ning tollimaksu maksma hoopis võõrapärasele veebiaadressile.Kadrit üllatab aga see, et kõigepealt saabus talle sõnum Omnivalt ja vaid 14 minutit hiljem ka kelmidelt. Kas tõesti on see kokkusattumus?Omniva riskijuhtimise üksuse juhtMargus Normak (pildil) selgitab: „Üks tüüpiline petuskeem ei toetu oma olemuselt mitte andmelekkele, vaid tõenäosusele. Püütakse luua näilisus tegelikkusest, mille juures on oluline ainult esmane usutavus.“Paljud inimesed saadavad pakke ja nendega on seotud ka lisatoimingud, nagu tollimaksu tasumine. Nii on lihtne saata õngitsuskiri, mis sisaldab viidet mingile pakile, millega oleks nagu vaja sooritada lisatoiming. Suure tõenäosusega leidub õngitsuskirja adressaatide seas neidki, kes ka tegelikult pakki ootavad. „Adressaatide nimistul ei ole meiega mitte mingit pistmist, see on saadud kas avalikest allikatest või mujalt. Omnival ei ole andmeleket toimunud,“ ütleb Normak.Kontrolli ja veel kord kontrolliKelmid panustavad sellele, et inimesed ei kontrolli linke, millele nad vajutavad. Samuti tehakse hoolimatult rahalisi ülekandeid või jagatakse oma andmeid. Makse tegemisel tuleb olla valvas ja kontrollida üle saaja andmed. Hoolikalt tuleks üle vaadata ka veebileht, mille link on lisatud. Näiteks ei kasuta Omniva teenuse osutamiseks .com-lõpuga veebilehti.Kui sõnumis on kirjas saadetise number, siis tuleks seda võrrelda tegelikult tellitud saadetise omaga. Numbri sobivust ei tasu eeldada. Kui inimesele on tulemas saadetis ja selle toob kohale Omniva, siis saab saadetise numbri järgi infot ka postiettevõttest. Kõige lihtsam on sisestada number Omniva Track&Trace'i lahendusse.Omniva ei küsi pangakaardi andmeid ega paki väljastamisel ettemakset sõnumi või e-kirjaga. Paki eest makstakse selle saatmisel või kättesaamisel. Vähimagi kahtluse korral soovitab Omniva enne makse tegemist võtta ühendust nende klienditeenindusega telefonil 661 6616. „Kurikaelad otsivad kahjuks pidevalt uusi võimalusi pettusteks ja nende vastu aitab eelkõige inimeste enda teadlikkus ja tähelepanelikkus. Oleme teinud pettuste ennetamiseks koostööd politseiga ja suhtleme ka telekommunikatsiooni ettevõtetega, kes näevad sõnumite liiklust ning kel on võimalus SMSidele rakendada scamscanner'eid,“ ütleb Normak.Põhja prefektuuri raskete kuritegude talituse juht Vjatšeslav Milenin (pildil) soovitab: „Alati veenduge, et olete õigel veebilehel, sest kelmid võltsivad ka populaarsete ettevõtete lehti. Vähem tuntud veebilehtede korral guugeldage neid enne, sest internetis leidub palju infot ja hoiatusi petturite kohta.“Osteldes tuleks kasutada pangakaarti, mille peal ei ole kogu palk või säästud. Nii hoiab ära suuri kaotusi, kui satutakse kelmide otsa. Juhul kui oodatud pakile peab juurde maksma, tuleb võtta enne igasuguse makse tegemist ühendust teenusepakkujaga ja uurida, kas ning mille eest tuleb juurde tasuda.PETTURID! Sven Arbet   Delfi Meedia, kuvatõmmis, PPA, Omniva, Vitaliy Pakhnyushchyy   PantherMedia   ScanpixÕngitsussõnumis teavitatakse paki saabumisest, mille kättesaamiseks tuleb maksta tollimaksu või kontrollida oma andmeid.HELEN SERKA-SANCHEZ


Maldiividel algasid presidendivalimisedMALÉ, 9. september, AFP-BNS - Maldiividel algasid laupäeval presidendivalimised, praegune riigipea Ibrahim Mohamed Solih taotleb uut ametiaega.
Valimistel osaleb kaheksa kandidaati, hääleõigus on veidi enam kui 282 000 inimesel.
Tugevaimat konkurentsi pakub Solih´le ilmseks korruptsiooni eest vangi mõistetud endise presidendi Abdulla Yameeni lähedane liitlane Male linnapea Mohamed Muizzu.
AFP - Baltic News Service


Sõja ülevaade: 563. päev – laineid lööb ÜRO peasekretäri kiriLõunaeestlane jätkab sõjanduse asjatundja Toomas Piirmanni ülevaatega sündmuste kohta Ukraina sõjas.
Ukraina 09. september 2023:
mõni droon ikka Venemaa kohal lendas, Krõvõi Rihi tabamine vene raketiga, mitmes lõigus jätkas Ukraina edenemist (ikka sammhaaval), suuri laineid lööb juba ÜRO peasekretäri kiri lavrovile, miskit veel Venemaalt.
1. Krõvõi Rihis hukkus 1 inimene, sai haavata 52 inimest.
2. Brjanskis ja Belgorodis droone lendas.
3. Kupiansk-Kreminna: vene pool jätkab sillapea laiendamise püüdlusi.
4. Siversk: vaikne.
5. Bahmut: Klisiivka-Kurdjumivka kandis Ukraina tasapisi edeneb aga pole ka vene poole rünnakud lõppenud.
6. Donetsk: vene poole rünnakute arv tasapisi tõuseb, aga edenes hoopis Ukraina.
7. Lõunarinne: Ukraina aktiivsus vaikselt tõuseb kahes rindelõigus ja ikka sammhaaval…
8. Herson: suuri muutusi polnud.
9. ÜRO peasekretäri kiri lavrovile.
10. Seoses kütusepuudusega Venemaal on ohus viljalõikus ning talivilja külvamine.
11. Seitse inimest viidi Voroneži oblastis uue siberi katku puhangu tõttu haiglasse.
12. Venemaa oblastid suurendavad endi julgeoleku kulutusi.
13. Rumeenia ja USA mereväed viivad 11.-15. septembrini läbi suurõppuse Mustal merel ja Doonau deltas.
14. Lühiuudis
1. Venemaa raketilöögi tagajärjel Krõvõi Rihis hukkus 1 inimene, sai haavata 52 inimest. Jätkus nii piiri kui rinde lähedaste asulate pommitamine, ulatuti ka Sumõni.
2. vene pool väidab, et nende õhutõrje tulistas Belgorodi piirkonna kohal drooni alla ning Brjanski kohal 3 drooni. Järjest enam tuleb pilte, et vene lennuvägi katab rehvidega oma lennukeid. Ei kipu uskuma, et sellest abi on. Simferoopoli elanikud räägivad linna kohal vilkuvatest objektidest öises taevas, millega tegu, ei teagi.
3. Kupiansk-Kreminna: eile oli põhiline vene poole surve ikka sillapea laiendamiseks üle Zerebetsi, aga nende edu tuvastada ei suutnud. Mujal rahulikum ja eks näis, kas Ukraina hakkab enda edu Kreminnast edelas asuvas metsas veelgi kasvatama.
4. Siversk: vaid pommitamine, aga seda jagus tihedalt.
5. Bahmut: vene pool tegi rünnakuid nii Bahmutist loodes kui Kurdjumivka kandis, aga edutult. Ukraina jätkab Klisiivka puhastamist, ühtki vene soldatit seal olla ei tohiks, aga nn miinivabaks pole veel kogu asulat kuulutatud. Piki raudteed kummalgi pool Andriivkat läänepoolset metsariba vaikselt Ukraina kontrollitav ala laieneb ning ikka ootab, et vene pool mõne päeva jooksul Andriivka küla maha jätab. Jätkub siingi suunal Ukraina kaudtuleüksuste ja droonide töö isegi mõne soldati suunal, ehk kõik mis vene poolelt tuvastatakse, üritatakse ära lasta. Tundub, et seetõttu on vene pool hakkanud järjest vähedama oma eesmistel possadel olevate soldatite arvu ning vist järjest keerulisem on nende logisttiline toetamine. Üks on kindel, siit vene pool vägesid mujale appi viia ei saa. Küll oleks võimalik Ukrainal siia suunale üksuste lisamisega (ning kergema tehnikaga) teha läbimurre edenemaks u 10-5 km ja ohustada sellega Bahmuti linna. Kui suur oleks selle strateegiline mõju sõjaliselt, ei oskagi hinnata, aga moraalne kaotus ja suur segadus võib anda efekti ka teistes rindelõikudes.
6. Donetsk: jätkub erinevatest suundadest vene poole rünnakute kasv, aga nende edenemist siiski tuvastada ei suuda. Pisu üllatusega hoopis Ukraina suutis oma üksustega jõuda Opytne küla lähistele, surudes mitmest põlluservades asuvast metsaribast vene üksused välja. Eks näis, mis siin edasi juhtuma hakkab.
7. Lõunarinne: kahes lõigus lahingud jätkusid ning Tokmaki suunal ikka sammhaaval.
Berdjanski suund: lahingud piki rindejoont jätkusid ning vene pool tegi tugevama rünnakute seeria uuesti pryutine suunal, aga rindejoones see muutusi ei toonud. Vene kanalid teatasid, et Ukraina väed olla sisenenud rinde idaosas Novomaiors’kesse. Ootab edasisi uudiseid, sest siin suunal pole juba pikalt edeneda suudetud.
Tokmaki suund: tundub, et vene pool eile enam nii suuri pingutusi Robotine suunal ei teinud ning Ukraina jätkab nii Robotinest lõuna suunal ja Verbove juures toimetamist ning loodan, et juba järgmisel nädalal suudetakse ka soomus tuua läbi teise nn draakonihammaste liini.
Melitopoli suund: lahingutest info puudus ja rindejoones muutusi ei tuvastanud.
Mingid kõlakad liiguvad, et Krimmis hakkavat vene üksusi väheks jääma ja mõned blogijad arvavad, et kui Ukraina siia suurema dessandi teeks, siis oleks seal nii mõndagi võimalik. Tundub ahvatlev, aga ka on võimalik suur läbikukkumine.
8. Herson: suurematest tegevustest uus info puudus, kaudtuleduell ikka Ukraina kasuks ja sillapead peaks kõik kolm alles olema. Vist on vene pool loobunud neid sealt ära kaotamast.
9. Saksa väljaanne Bild väidab, et tema käsutuses on ÜRO peasekretäri Antonio Guterrese kiri Venemaa välisministrile sergei lavrovile, milles ta tegi ettepaneku teraviljatehingu jätkamiseks agressorriigile soodsatel tingimustel, sealhulgas sanktsioonide tegeliku tühistamisega. Ajakirjanikud väidavad, et Guterres saatis selle kirja lavrovile 28. augustil ja see „näitab, kui kaugele on ÜRO valmis minema, et uuendada teraviljalepingut sõjaõhutaja putiniga”. „Plahvatusohtlikus kirjas” pakub Guterres lavrovile „ÜRO sekretariaadi ja Venemaa Föderatsiooni vahelise kokkuleppe nelja konkreetset nurgakivi”, mis peaks viima Musta mere algatuse taasalustamiseni, öeldakse materjalis.
Esimene ettepanek on see, et Vene Föderatsiooni Riigipank saaks ligipääsu SWIFT-i juurde. Bildi andmetel lubas Guterres lavrovile väidetavalt Euroopa Liidu poolt 2022. aasta juunis Venemaa Põllumajanduspanga vastu kehtestatud finantssanktsioonide tühistamist. Seejärel arvati RAB ja paljud teised Venemaa riigipangad SWIFTi finantstehingute süsteemist välja. Nüüd kutsub ÜRO peasekretär väidetavalt lavrovit kasutama sanktsioonidest kõrvalehoidmiseks spetsiaalselt loodud Venemaa panga tütarettevõtet RSHB Capital SA ja see ettevõte ühendatakse SWIFTiga.
Lihtsamalt öeldes, nagu Bild kirjutab, tahab ÜRO peasekretär aktiveerida fiktiivse panga, mis võimaldab Venemaal mööda minna EL-i sanktsioonidest Venemaa pankade vastu.
Teine ettepanek on see, et ÜRO soovib kindlustada vene laevu Ukraina rünnakute vastu. Bildi teatel teeb Guterres teises lõigus lavrovile „tõsise ettepaneku” kindlustada vene laevad Ukraina rünnakute vastu Aasovi ja Mustal merel. „ÜRO ühiselt rahastatud Venemaa toidu- ja väetiseekspordi kindlustusselts võib alustada koostööd Lloyd’siga 4-6 nädala jooksul,” seisis kirjas. Samal ajal pakub ÜRO peasekretär ajakirjanike sõnul lisaks veosekindlustusele ka kaskokindlustust ja P&I. Briti kindlustusselts Lloyd’s vastas Bildi palvele vene kauba ja laevade ühiskindlustuse kohta: „Ei kommenteeri.”
Kolmas ettepanek on külmutatud varade tagastamine Venemaale. Väidetavalt pakkus ÜRO peasekretär lavrovile, et ta aitaks putini režiimil sanktsioonidega külmutatud varad EL-ist tagasi saada. Bildi teatel käskis ÜRO peasekretär lavrovil esitada konkreetsete kontode või varade loetelu ning et „Venemaa väetise-ettevõtted peaksid taotlema asjakohaste erandite saamiseks luba asjaomastelt EL-i ametiasutustelt”. Väidetavalt lubas Guterres lavrovile, et ÜRO teeb nende taotluste alusel koostööd EL-i asjaomaste asutustega.
Neljas ettepanek on, et Venemaa laevad lubatakse uuesti Saksamaale ja teistesse riikidesse. Bildi teatel tegi Guterres väidetavalt ettepaneku „tagada toiduaineid ja väetisi vedavatele Venemaa laevadele sadama lubade kaudu tõhus juurdepääs EL-i sadamatesse”. Väidetavalt on ÜRO valmis kaaluma „lisavõimalusi, et hõlbustada Venemaa laevade juurdepääsu EL-i sadamatesse põllumajandustoodetega kauplemise kontekstis, sealhulgas lihtsustada asjakohaste lubade väljastamist, sealhulgas enne Venemaa sadamatest lahkumist,” seisab materjalis. Sel eesmärgil on Guterrese esindajad ÜRO-s ajakirjanike sõnul juba „läbirääkimisi pidanud Euroopa Komisjoni ja üksikute sadamavõimudega (Saksamaa, Belgia, Hispaania, Holland)”.
ÜRO peasekretäri büroo ajakirjanike järelepärimistele skandaalse kirja kohta ei vastanud.
Bildi andmetel uurib Vene Föderatsioon praegu Guterrese ettepanekuid ega ole nendega veel nõustunud, kuna kreml peab neid „liiga heaks, et tõsi olla” ja kahtleb väljakuulutatud lubaduste „tehnilises teostatavuses”.
10. Stavropoli oblasti põllumehed ei saa osta kütust, müüa oma saaki mõistliku hinnaga ja on valmis „teid blokeerima”. Piirkonna talude ja põllumajandusühistute liidu esimees Sergei Kolesnikov ütles seda AiF Stavropolile. Tema sõnul on olukord Venemaa ühes suurimas põllumajanduspiirkonnas, kus külvatakse kuni 90% territooriumist, muutunud „kriitiliseks”.
Põllumeeste esimene probleem on teravilja hinnad. Portaali Agrobazar andmetel on Stavropoli piirkonna vahendajad valmis ostma nisu „kombainilt” hinnaga 7-8 rubla kg, kuigi eelmisel aastal ulatusid hinnad 10-13 rublani. Sarnane on olukord ka teistes piirkondades: Baškortostanis pakuvad hulgimüüjad 6–8 rubla nisu kilogrammi kohta, Saratovi oblastis 8 rubla, Samara piirkonnas 7 rubla.
Uue saagi tulude puudumisele lisandub Kolesnikovi sõnul diislikütuse „hull hinnatõus”, mis on suve algusest hulgimüügis kallinenud 26%. Kuid isegi rekordhinnaga – rohkem kui 72 tuhat rubla tonni kohta – on kütust võimatu osta. „Nüüd on see (diislikütus – TMT) täiesti puudu. Olukord on väga kriitiline, kannatus hakkab otsa saama, närvid lähevad käest, inimesed on valmis välja minema ja teid blokeerima,” rääkis Kolesnikov.
Pärast Stavropoli olid kütusepuudusega silmitsi ka teised lõunapoolsed piirkonnad: Krasnodari territoorium, Adõgea, Astrahani, Samara ja Rostovi oblastid, teatasid turuosalised Reutersile.
Nende sõnul vähendati koristus- ja pühadehooaja kõrgajal kütusemüüki piirkondlikes naftabaasides või peatati see sootuks ning isegi jaemüügi tanklates tekkis kütusepuudus. Ühes Lõuna föderaalringkonna võrgus, kus on 220 tanklat, oli septembri alguseks müük kas lõpetatud või oli müügil ainult ühte tüüpi kütust.
Reutersi küsitletud kauplejate sõnul olid mitmete Lõuna föderaalringkonna naftabaaside tarned julgeolekukaalutlustel piiratud Ukrainaga sõjalise konfliktipiirkonna läheduse tõttu. Lisaks toimus Venemaa Raudtee lõunapoolsetes võrkudes transpordikrahh, mis ei suutnud toime tulla suvise turistide ja kaubavooga ning Ukraina suunal armee varustamisega ega okupeeritud aladele kaupade veoga.
Sellest tulenev kütusepuudus Venemaal võib peatada taliviljade koristamise ja külvamise, ütles põllumajandusminister Dmitri Patrušev 7. septembril. Kui nädal tagasi räägiti tema sõnul vaid kõrgetest kütusehindadest, siis nüüdseks on olukord hullemaks läinud. „Meil on juba probleeme [kütuse] saadavusega. Kui viljakoristust ei suudeta lõpule viia ja ka talivilja maha panna, siis see on katastroof,” hoiatas Patrušev.
Ta märkis, et põllumajandusministeerium pöördus abi saamiseks energeetikaministeeriumi poole. Osakond peab ka „käsitsi” töötama iga piirkonna naftatöötlemistehastega ja otsima kütust põllumajandusettevõtetele, kuna probleem vajab „kiiresti” lahendamist.
11. Seitse inimest viidi Voroneži oblastis uue siberi katku puhangu tõttu haiglasse. Sellest rääkis Vestile piirkonnavalitsuse aseesimees Viktor Logvinov. Juhtum leidis aset Bogucharsky rajoonis, kus surid ühes farmis mitu lehma. Farmi töötajad hakkasid üht lehma tapma, et teha kindlaks tema surma põhjus ja nakatusid siberi katku. Nende hulgas on masinaoperaator, turvamees ja karjapidaja.
Augusti lõpus avastati Voroneži oblastis Paninski rajoonis siberi katku puhang. Võimud kehtestasid erakorralised meetmed: kuni 16. novembrini kehtestati piirangud tapmisele, loomade veole ja jahipidamisele. Lisaks laienesid piirangud kahele Novousmanski rajooni asulale. Samal ajal registreeriti piirkonnas esimene inimese siberi katku nakatumise juhtum, mis tekkis kokkupuutel nakatunud looma rümbaga.
Kesklinnas Letiya Oktyabrya tänav 20 asuval turul „1000 väikest asja” avastati külmkappidest teine siberi katku puhang. Voroneži oblasti kuberner Aleksandr Gusev kehtestas 23. oktoobrini kestva karantiini. Kaubanduskeskused ja toiduturud jätkavad tegevust, kuid lihaosakond, kus nakkus avastati, suletakse esialgu.
Siberi katk on nakkushaigus, mis võib põhjustada tõsiseid tagajärgi inimeste tervisele. Haigustekitajaks on Bacillus anthracis, mis on võimeline moodustama eoseid, säilitades samal ajal oma elujõulisuse keskkonnas. Haiguse sümptomiteks on mürgistus, naha, lümfisõlmede ja siseorganite põletik ning karbunkulite teke. Ilma õigeaegse ravita võib siberi katku suremus ulatuda 20% -ni.
12. Gaidari instituudi ülevaates toodud andmete kohaselt suurendasid Venemaa piirkondade võimud 2023. aastal oma kulutusi rubriigis „riiklik julgeolek ja õiguskaitse tegevus” rekordtasemele. Esimesel poolaastal suurenes õiguskaitseorganite rahastamine Vene Föderatsiooni moodustavate üksuste eelarvetest 53,4% – see on maksimaalne summa kõigi kuluartiklite hulgas.
Võrdluseks: eraldised eluaseme- ja kommunaalteenuste süsteemile suurenesid 25,1%, maanteeteenustele – 20,2%, elanikkonna sotsiaalkindlustusele – 18%.
Üldiselt ületasid regionaaleelarve kulud 13,2% eelmise aasta taset ja ulatusid 9,3 triljoni rublani (81 miljardit eurot). Samas oli tervishoid ainuke punkt, mille valitsejad „noa alla panid”: kliinikute ja haiglate eraldised vähenesid 3,4%, jätkates eelmisel aastal alanud trendi (siis kärbiti meditsiini rahastamist 3,9%).
Piirkondlikest eelarvetest kaetakse vaid väike osa osariigi sõjalistest kuludest, mille katab peamiselt föderaalkassa. 2023. aasta eelarves on selleks otstarbeks 4,417 triljonit rubla (38,4 miljardit eurot) ehk siis 1,629 triljonit rubla (14,7 miljardit eurot) rohkem kui eelmisel aastal, mis on 48% tõus. Siseministeeriumi, riigikaitse, uurimiskomisjoni, eriteenistuste ja FSIN-süsteemi kulutuste kasv on kogu olemasoleva statistika perioodi jooksul muutunud enneolematuks. Eelmine rekord püstitati 2012. aastal: siis suurendati Bolotnaja meeleavaldustele reageerides julgeolekujõudude rahastamist 46%.
13. Rumeenia ja USA mereväed viivad 11.-15. septembrini läbi suurõppusi Sea Breeze 23.3. Manöövrid toimuvad Mustal merel ja Doonau deltas ning neis osalevad aktiivselt Ukraina ja teiste liitlasriikide esindajad, teatab Rumeenia mereväe staap.
Rumeenia mereväe vastutusala hõlmaval õppusel osalevad ka üksused Bulgaariast, Suurbritanniast, Türgist, Ukrainast ja Prantsusmaalt. Sea Breeze 23.3 põhieesmärk on arendada manöövritel osalejate vahelist operatiivset ja taktikalist suhtlust lõhkekehade, eelkõige meremiinide vastu võitlemise valdkonnas, eelkõige navigeerimisvabaduse tagamiseks.
Rumeenia merevägi kasutab õppuse raames meresüvendajat Sublocotenent Alexandru Axente, tuukrilaeva Venus, soomuspaati Posada, kolme amfiibsoomustransportööri, rünnakaatreid ja muud mereväe varustust. Osalevad ka pommide hävitamise eksperdid, merejalaväelased ja staabiohvitserid.
USA poolelt osalevad õppustel merepatrull- ja luurelennuk Poseidon, tuukrid-sapöörid paatide ja erivarustusega. Õppusel osalevad ka teiste osalevate riikide esindajad, kes pakuvad staabiohvitsere, tuukreid ja pommitõrjeeksperte.
Rumeeniast sai Ukrainast pärit toiduainete ekspordi peamine sõlmpunkt pärast seda, kui Venemaa astus teraviljatehingust välja ja kuulutas välja Ukraina Musta mere sadamate blokaadi. Praegu eksporditakse Doonau kaudu iga kuu 2 miljonit tonni teravilja ning Rumeenia võimud kavatsevad nii USA kui ka EL-i toel tõsta terminalide ekspordivõimsust 4 miljoni tonnini.
Rumeenia peaminister Marcel Ciolacu lubas augusti lõpus pakkuda Ukrainale aasta lõpuks 40 miljonit tonni teravilja eksporti. Selle saavutamiseks on riigi ametivõimud kahekordistanud transpordiks saadaolevate praamide arvu ning lubavad viljavedajatel teha ööreise.
Njah, juba pikemat aega vene pool kurdab, et õhk on „paks” Musta mere kandis lendavatest NATO luurevahenditest ning Suurbritaania sõjalennukid hoidvat „silma peal” neutraalvetes seilavatel tsiviillaevadel, et vene pool neid ei ründaks. Eks pingeline seis merel ja selle kohal jätkub ning sõja eskaleerumise ohu võimalus vist siin suunal suurim, aga egas vene poolel laiutada saagi lasta.
Lühiuudis
„Nad (lääs) provotseerisid selle konflikti Ukrainas ja kasutasid seda ära eesmärgiga piirata meie majanduskasvu ja pidurdada Venemaa arengut,” teatas putin eile.
Kokkuvõte tugineb avalikele allikatele. Allikateks on sõdivate poolte ametlikud teated, avalik meedia, kummagi poole blogijate sõnumid ning kolmandate osapoolte info. Loo autor üritab hoida eraldi fakti, kuuldust ja arvamust. Info kipub enamasti olema vastukäiv või seda varjatakse, sestap tugineb kokkuvõtte lisaks erinevate sõjalist olukorda kajastavate kaartide analüüsil. Vigu juhtub ja parandused teeb järgmise päeva kokkuvõttes. Vabandused ette, et vene riiki, sellega seotud kremlimeelsete isikute nimed on väikse tähega… ja sõna Ukraina igas võtmes suure tähega.