NÄDALA SÕJARAPORT | Jaanika Merilo: sõja kaotamine oleks venelaste silmis kõige hullem, mida Putin teha saabSamal ajal, kui Ukraina jätkab aktiivset pealetungi Zaporižžje ja Bahmuti suunal, võetakse taustal vastu ka strateegilisemaid otsuseid – kuidas tagada finantseerimise jätkumine Ukrainale ka uuest USA riigieelarvest ning relvastuse koostootmisega alustamine läbi Ukraina uue kaitsetööstuse allianssi.
Venemaal algas täna sügisene ajateenistujate sõjaväkke kutsumine, mis viitab sellele, et vähemalt detsembri lõpuni ei ole ilmselt suuremat mobiliseerimislainet põhjust oodata. Näitas ju juba eelmine aasta, et suuri värbamislaineid Vene süsteem välja ei kannata. Vaevalt, et see algab ka aasta alguses, kuna märtsis ootavad ees Venemaa presidendivalimised ehk „Putini uuestivalimised“.
Poliitiliselt oleks laiamahuline mobilisatsioon enne valimisi liigagi riskantne käik, kui meenutada eelmise aasta pahameelt ja süsteemi osalist kokkujooksmist. Paraku tähendab see, et osa president Putini käskkirja järgi 130 000 ajateenistusse kutsututest leiab ennast ilmselt Ukrainast.
Vastavalt uuringufirma Russian Field küsitlustele oleks olukord Vladimir Putini jaoks tegelikel valimistel üsnagi ohtlik ning täpselt võrdselt 43% küsitletutest oleks valmis hääletama nii Putini kui mõne teise kandidaadi poolt. Sealjuures vastas vaid 30% määratlemata nimekirjaga küsimusele, et hääletaksid Putini poolt.
Russian Field on aga tuntud oma natuke ebastandartsemate küsimuste poolest. Nii näiteks küsiti vastajatelt, „kas te hääletaksite Putini poolt ka siis, kui enne valimisi toimuksid teatud sündmused“. 62% hääletaksid ikka Putini poolt, kui blokeeritaks YouTube, 58%, kui mindaks “kompromisslahendusele Ukrainaga“, 46%, kui toimuks teine mobilisatsioonilaine. Putini mittetoetajate arv aga ületaks toetajate arvu olukorras, kus „dollari kurss ületaks 150 rubla, keelataks riigist lahkumine või Venemaa kaotaks Ukraina sõja“.
Viimase stsenaariumi puhul oleksid Putinit valmis uuesti valima vaid 34% ning ei valiks 49%. Kui valimised toimuvad, saab tegemist olema massiliste võltsingutega ning sellised küsitlused on pigem väike meeleolude indikaator, mitte ennustus valimistulemuste kohta. Küll on aga nii väikese tegeliku toetusega võltsimine nagu käimine õhukesel jää, ehk nagu ütles Timothy Frye oma uues raamatus: “Võltsid liiga vähe, võid kaotada, võltsid liiga palju, võid tekitada masside ja eliidi ülestõusu“.
USAs käib võitlus uue ka Ukraina eelarve eest
Oktoobrikuu tähendab aga seda, et USAs algab uus kalendriaasta eelarve mõttes. Uus eelarve tähendab aga ka uut Ukraina toetuse planeerimist, mis oli üks põhjuseid hiljutiseks Ukraina presidendi Volodõmõr Zelenskõi Washingtoni visiidiks.
USA kaitseministeeriumi andmetel on Kongress eraldanud Ukraina toetuseks siiani kokku 113 miljardit dollarit, ning vaieldamatult on tegemist riikide lõikes kõige suurema Ukraina toetajaga. Sellest summast 46 miljardit dollarit eraldati sõja alguses 2014 aastal ning laiamahulise sõja algusest on Kieli Instituudi andmetel relvaabina eraldatud ligi 43 miljardit ning finantsabina 24 miljardit dollarit.
Lihtsalt võrdluseks, et kui Ukraina järgmise aasta eelarve näeb ette omalt poolt sõjalisteks kulutusteks ligi 40 miljardit eurot, siis Venemaa on otsustanud tõsta oma kulutusi sõjale lausa 70% ning uus sõjaeelarve võib kasvada 63 miljardilt eurolt lausa 107 miljardi euroni. Kuigi Ukraina proovib riiki kaitsta vaieldamatult targemalt ja vähemate ressurssidega, näiteks eraldades järgmiselgi aastal üle miljardi euro droonidele, on selge, kui palju sõltutakse välisriikide ja eriti USA toetusest.
Mille arvelt aga Venemaa leiab lisavahendeid sõjaks? Lugedes järgmise aasta eelarve seletuskirja, sis peamiselt tervishoiu arvelt, plaanides kärpida järgmise aasta tervishoiu eelarvet kokku 10% võrra.
Rheinmetall ja Bayraktar investeerivad koostootmisesse
Uute arengutena aga kiireneb koostöö kaitsevaldkonnas ning samm-sammu järel mitte ainult läbi relvastuse sisseostmise, vaid ka läbi tulevase relvastuse koostootmise ning tehnoloogiavahetuse USA ettevõtetega ning investeeringute Ukrainasse. Saksa Rheinmetall, mis toodab ka Ukraina sõjatandril tuntud tanke Leopard, sai Saksa riigilt loa Ukraina kaitsetööstuskontserniga ühise tehase rajamiseks.
Legendaarseid Bayraktari droone tootev Baykar Technologies aga lõi käed Ukraina digiministri Mõhailo Fedoroviga, kes vastutab ka miltech suuna eest, ligi 100 miljoni dollarit maksva tehase rajamisest Ukrainas. Tulevasteks koostööks on aga loodud uus Ukraina Kaitsetööstuse allianss.
P.S. Ja ärge unustage reforme
Varsti peale president Volodõmõr Zelenskõi ja Ukraina delegatsiooni lahkumist Washingtonist said organisatsioonid-reformaatorid, peaminister ja Ukraina presidendi administratsioon emaili teel selge nimekirja reformidest, mida valitsuselt ja parlamendilt oodatakse USA finantsabi saamise eeldusena.
Nimekiri oli äärmiselt detailne ja väga informeeritud ning koosnes paljuski nendest valupunktidest, mida nii paljud Ukrainas ootavad ja mis on ka eeltingimuseks ka Euroopa Liiduga liitumisel. Näiteks võib punktides kiirete tegevuste alt leida korruptsiooni vastu võitlevate asutuste tugevdamise ning kohustuse teha avalikuks kõigi riigiametnike tulude deklaratsioonid.
Nimelt olid enne sõda kõigi riigiametnike deklaratsioonid avalikult kättesaadavad, et ajakirjandus ja ühiskond saaksid kuidagigi võrrelda kulude ja tulude vastavust ja kohtud vastavalt edasi menetleda. Sõja alguses aga suleti deklaratsioonid, põhjendades seda turvalisuse küsimustega.
Rahvasaadikute ja riigiametnike tulude avamine on aga olnud põhimõtteline küsimus nii Transparency tüüpi organisatsioonidele, välispartneritele kui ka ühiskonnale ning sellel aastal tõstatus taas küsimus, kas deklaratsioonid peaks taasavama. „Üldiselt eriti ei peaks“, ütles parlamendi vastuvõetud seaduseelnõu, tõstes kohe pahameelelaine. Vaid mõne päevaga koostasid ukrainlased presidendile elektroonilise petitsiooni tulude avamise poolt, mille menetlemiseks vajalikud 25 000 allkirja koguti vaid mõne tunniga. Peale president Volodõmõr Zelenskõi vetot saadeti seadus parlamendile tagasi ning leiti piisavalt hääli, et ametnike tulude deklaratsioonid avada.
Veel võib reformide nimekirjast leida näiteks kohtute ning õiguskaitseorganite reformid ja kogu see nimekiri võeti Ukrainas alates ajakirjandusest ning lõpetades „tavaliste ukrainlastega“ väga positiivse reaktsiooniga vastu.
Häkkerid ründavad sõjakuritegude andmebaase
Paralleelselt on aktiveerunud aga ka kübersõda ning Ukraina küberturvalisuse eest vastutava asutuse SSSCIP andmetel on küberrünnakute arv tõusnud võrreldes laiamahulise sõja algusperioodiga 120% võrra. Kui sõja alguses olid rünnakute all peamiselt valitsusasutused, meedia, pangad ning energeetikaettevõtted, siis nüüd on osa tähelepanust ümber lülitunud just õiguskaitseorganitele.
Erilise häkkerite huvi on pälvinud sõjakurjategijate andmebaas, kus on salvestatud ligi 110 000 sõjakuriteo andmed ning nendega seonduvad tunnistused. Samuti on huviorbiidis Ukrainas vahistatud sõjaväelaste andmebaasid. Ukraina andmetel on rünnakute taga FSB ja sõjaväeluure GRUga seotud üksused.
Sõjakurjategijate andmebaasid on sattunud rünnaku alla ka Haagis, kus antud kuritegusid uuritakse. Rahvusvaheline Kriminaalkohus on vaid tõdenud rünnakute ohvriks sattumist, mainimata aga, millised olid tagajärjed. Kindlasti on Venemaa huvitatud, kui palju on õnnestunud uurijatel teada saada, kes on andnud tunnistusi ning kes nende juhtisikutest võib olla Haagi sõjatribunali kandidaat.
Miljardi eest maale viidi sanktsioonide ulatusest välja
Samal ajal püüab Vene miljardär ja Putiniga otsekontakti omav Roman Abramovitš igati saada väja Euroopa Liidu ja Suurbritannia sanktsioonide alt, väites, et “ta kanti nimekirja vaid sellepärast, et on tuntud ettevõtja“. Samas aga selgus tänu dokumentide lekkele Küprose varifirmade haldjalat MertiServuselt, et vaid mõned nädalad enne laiamahulise sõja algust oli Abramovitš andnud lisaosaluse oma miljardi eurost kunstikogu omavast ettevõttest endisele elukaaslasele Darja Žukovale.
Kuna Žukovale kuulub nüüd 51% ja temal on Abramovitši asemel enamosalus, viidi nii üks maailma kallemaid erakunstikogusid ilmselt sanktsioonide ulatusest kaugemale, kuna omamata enamosalust ettevõttes on Abramovitšile pandud sanktsioone raske laiendada kogu ettevõttele.
Ilmselt proovis Abramovitš vältida saatust, mis tabas tema Chelsea jalgpalliklubi müügist saadud raha. Müügist saadud üle 2 miljardi euro külmutati Suurbritannia ametivõimude poolt ning palju tahes ta ei proovinud raha “lahti külmutada“, otsustasid võimud, et raha võib kulutada vaid läbi spetsiaalse fondi Ukraina sõjas kannatanud ukrainlaste toetamisele.
Abramovitši palvele, et see laieneks ka kannatanud venelastele, leidis kohus, et kannataja pool on siiski Ukraina. Kusjuures Žukova ise elab New Yorgis ning on sõja hukka mõistnud. Miljard Ukraina ülesehituseks valitsuse toetusega saadud Abramovitši rahast oleks siiskii parem kui lihtsalt hukkamõist.
Omalt poolt alustasime MTÜ Herojam Slavas koos avatud andmete (OSINT) tippspetsialistidega küüditatud laste asukohtade tuvastamisega. Siiani on meil ōnnestunud ka aidata Ukraina inimōiguste volinikul.tagasi.tuua 13 last. Otsinguid saate toetada läbi meie kodulehekülje (www.heroiamslava.org) ning 100% annetustest kasutatakse just otsinguteks kuna MTÜl ei ole haldus- ega palgakulusid.


Satelliidipildid paljastasid pettuse: Vene lennuväljale on lennukid maha joonistatudSatelliidipiltidelt paljastus pettus, mille kohaselt on pommituslennukid Tu-95MS Venemaal Engelsi lennuväljal maha joonistatud.
Naljakas on see, et sinna on joonistatud ka viimasel ajal lennukite katmiseks kasutatud rehvid.
Kuid nagu selgub, ei saa kaasaegset Lääne satelliiti selliste nippidega petta. Kuigi leidlikkus on tasemel.


Lähikuudel saab selgeks, palju peame elektri eest maksma hakkamaTaastuvenergia arendajate võitlus on jõudnud haripunkti. Oktoobris hakkab valitsus otsustama kas, ja kuidas ning milliseid arendusi toetatakse. Kõigile meelepäraseid otsuseid teha ei saa. Teisalt jõuavad need otsused välja elektritarbija ja maksumaksja rahakotti.
Taastuvenergia valikutes on tekkinud kaks leeri: ühed tahavad panna püsti oma meretuulepargid, teised pooldavad tuulikuid maismaale. Mõlemad võitlevad väidetavalt selle nimel, et me saaksime täidetud endale püstitatud 2030. aasta eesmärgi ehk tarbiksime kümnendi lõpus Eestis toodetud taastuvelektrit ja see on võimalikult hea hinnaga.
Hetkest, kui valitsus kinnitas 2030. aasta taastuvelektri eesmärgi (toota sama palju taastuvelektrit, kui on meie elektri tarbime) on meretuuleparkide arendajad väitnud, et eesmärk täitub vaid 1-2 suure meretuulepargi rajamisega. Maismaal ju ka midagi arendatakse, kuid need on nii väikese võimsusega tuulepargid, milledega eesmärgini ei jõua. Seda oli neil hea väita. Meretuuleparkidega võrreldes on maismaaparkide arendused tõepoolest killustunud ja tillukesed ning õigupoolest polnud kellelgi riigis ülevaadet, kui palju maismaale tuulikuid plaanitakse. See omakorda andis meretuulikute rajajatele jõupositsiooni kõlada ähvardavalt. Riik peab toetama meretuuleparkide arenduste finantseerimist. Nende toodetavale elektrile on vaja kehtestada hinnapõrand ja -lagi. Meretuuleparkide ehitamine nõuab väga suurt laenukapitali ja pangad ei ole nõus seda andma ilma toodangu hinnagarantiita. Väidet on kinnitanud ka pangad, et nii suurte investeeringute finantseerimine läheb keeruliseks, kui laenuvõtja ei tea, kas ta saab oma toodet müüa laenu teenindamist võimaldava hinnaga. Otsuse peab riik tegema veel sellel aastal, sest on viimane aeg tellida ehitamiseks vajalike materjale ja broneerida tehnikat. Nõudlus maailmas on väga suur ja kui praegu ei telli, siis enne 2030. aastat parki valmis ehitada ei ole võimalik.
Kaldu win-win
See on win-win, ütlevad meretuule arendajad hinnapõranda ja -lae kohta. Kui elektri hind langeb alla kokkulepitud põrandat, maksab riik tootjale hinnavahe kinni. Kui hind tõuseb üle lae, maksab tootja enamsaadud tulu riigile tagasi. Skeptikud ütlevad, et nii ilus see skeem ikka ei ole. Maismaa tuuleparkide toodangu vähempakkumistel on alumiseks hinnapiiriks kujunenud umbes 40 eurot/MWh eest. Meretuuleparkide ehitamine on palju kallim ning rahvusvaheline kogemus näitab, et nende puhul on hinnapõrand kaks korda kõrgemal ehk umbes 80-90 eurot/MWh. Hinnalagi on 120-130 eurot/MWh. Sellised numbrid tähendavad meie mahtude ja hinnastatistika puhul, et riik peab madalat hinda kompenseerima aastas umbes 200 miljoni euroga ja kõrgete hindadega õnnestub tagasi saada umbes 15 miljonit eurot. Lisaks on siin peidus loogika keerdkäik. Elektri hind on madal, kui elektrit on palju. Elektrit on palju, kui tuult on palju ja meretuulikud toodavad, kuidas jaksavad. Tuulikute omanikud peavad toodangut müüma madalate hindadega ja kompensatsioon riigilt jookseb. Kalliks läheb elekter, kui tuult ei ole, sest siis pole ka toodangut. Tuulikud seisavad ja nende omanikel pole midagi müüa kalli hinna eest. Seega pole riigil võimalik saada raha hinnalage ületanud elektri müügist.
Taastuvenergia toetuste eest on olnud vastukarva mõte endisele majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi ja praegusele kliimaministeeriumi asekantslerile Timo Tatarile. Toetuse ihalejatele vastuseismiseks tegi ta lõpuks ära selle, mida seni polnud aastaid keegi suutnud. Kaardistas maismaal plaanitavad tuuleparkide projektid. Tuli välja, et maismaal plaanitakse erinevate arendajate poolt kokku kuni 4000 MW eest tootmisi. Seda on kaugelt rohkem, kui meil on vaja 2030 aasta taastuvenergia eesmärkide täitmiseks. Eesmärgi täitmiseks oleks vaja maismaale ehitada kuni 2300 MW tuuleparke. Peamine, maismaale tuuleparkide ehitamine on suurusjärgu võrra odavam kui merele ning on alust loota, et neid pannakse püsti ka ilma riigi toetuste ja hinnagarantiideta.
Meretuuleparkide arendajad vajasid uut argumenti. Sahtlist tõmmati välja kaart tuulikute ja linnustiku analüüsist. See kaart on üsna punast ja natuke kollast värvi. Aga mõlemad värvid näitavad, et peaaegu kogu Eesti mandriala on tuulikute jaoks ebasobiv, sest segavad lindude elualasid. Mandril ei ole tuuleparkidele ruumi, ütleb Tuuleenergia Assotsiatsiooni tegevjuht Terje Talv. Kiimaministeeriumist öeldakse, et kaart ei ole uus ja ei välista midagi. Ruumi tekitamiseks on vaja lihtsalt teha uuringud.
Maismaal rõhutakse odavusele
Tatar ei ole üksi. Tema poolel on arendajad, kellel merel veel väga suuri huvisid ei ole. Tuntum neist on Sunly. Intervjuus Ärilehele ütles Sunly juht Priit Lepasepp, et ei saa aru hüsteeriast, millega püütakse meretuuleparke tagant lükata. Esmalt tuleks ära kasutada märksa odavamad maismaa lahendused. Sunly on teinud oma analüüsi, kus kinnitatakse, et maismaa tuuleparkidega täidetakse 2030 aasta taastuvenergia eesmärgid juba 2027. aastal isegi juhul, kui planeeritud projektidest realiseeruvad vaid pooled. Boonusena tekib maismaa parkide rajamisel suur konkurents, mis annab tarbijale soodsama hinna. Merelt tuleks elekter vaid 1-2 tootja käest, maismaal on neid kümneid. Sunly kiidab analüüsis ka riigi samme taastuvenergeetika arenduste kiirendamiseks. Maismaatuulepargid on meretuulest vähemalt kaks korda odavamad ja nende realiseerumine ei eelda riigilt täiendavaid toetusi, lubab Sunly oma uuringus. Samas hoiatatakse, et meretuuleparkide toetamine ei tohi ohtu seada maismaatuule projektide finantseerimist ja konkurentsi taastuvenergeetika arendamisel. Tõlgituna tähendab see, et arendajad, kelle lähiaastate projektid asuvad pigem maismaal, ei soovi, et riik annaks meretuuleparkide arendajatele hinnagarantiisid. Selline toetus annab meretuuleparkidele konkurentsieelise.
Maismaatuulepargid on meretuulest vähemalt kaks korda odavamad ja nende realiseerumine ei eelda riigilt täiendavaid toetusi.
Valitsus peab algaval kuul hakkama tegema otsuseid. Kliimaminister Kristen Michal andis neljapäeval pressiteates teada, et kliimaministeerium esitab oktoobris valitsusele analüüsi meretuuleparkide rajamise võimalustest. Selle pealt peab valitsus hakkama arutama ja otsustama. Otsus on keeruline. Meretuulepargid on kallimad ja kallimad ka maksumaksjale, kui antakse järele arendajate hinnagarantiide survele. Teisalt on kolme suure mereparki arendusega jõutud juba väga kaugele – keskkonnamõjude hindamised on juba valmis või kohe valmimas. Samas võimsusmahus maismaaparkide valmimiseks seisab veel ees väga palju uuringuid. Keskkonnakaitsjaid ei tasu alahinnata. Ajalugu teab palju ärajäänud või lõputult venivaid superprojekte, millele just looduskaitsjad on pidurit tõmmanud. Kuigi maismaa tuuleparkide pooldajad ütlevad, et uuringutega saab konfliktist tuulikute ja linnustiku vahel üle, on punane värv vastaval kaardil siiski arvestatav riskikoht meie taastuvenergia eesmärkide püüdlusele. Lisaks võib ka valitsuse enda sees poolehoid jaguneda. Reformierakonnast võib eeldada toetuste vastasust. Meretuuleparkide kõige kõvem eestkõneleja on aga Utilitas, kus meretuule projekti veab sotsiaaldemokraadist endine ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister Rene Tammist. Võiks arvata, et temalgi on valitsuse arutelude juures oma poolehoidjad.
Kes on millisel poolel tuuleparkide võidujooksus Meretuulepargid
Kolmel arendajal on olnud õnn või sihikindlus jõuda teistest kaugemale. Utilitas, Enefit Green ja Saare Wind Energy jõudsid oma meretuuleparkide projektides alustada hoonestusloa menetlust enne, kui riik tuli mõttele panna merealad tuuleparkide rajamiseks oksjonile. Nendest kolmest projektist tulevad ilmselt ka Eesti esimese laine meretuulepargid, mis aiatavad täita meie 2030 aasta taastuvelektri eesmärke. Nende parkidega on jõutud kõige kaugemale – keskkonnamõjude hindamised on tehtud või kohe lõppemas. Käimas on ka kolm merealade oksjonit, milledes taotlevad meretuuleparkide hoonestusloa menetluse algatamist ka mitmed teised arendajad, kuid need on pigem kaugema perioodi projektid. Neid 2030 aastaks valmis ei jõua. Võimalik, et arendajad võtavad need projektid lihtsalt oma portfellisse ootele, kuni küpseb sobiv äriplaan. Eesti esmased taastuvenergia vajadused ja eesmärgid täidavad juba kolm eelnimetatud kõige kaugemale jõudnud arendust.
Meretuuleparkide eestkõnelejaks on Tuuleenergia Assotsiatsioon. Arendajatest on kõige aktiivsem Utilitas. Enefit Green on nõudmiste ja ootuste esitamisega riigi suunal tagasihoidlik. Kõige leebem on Saare Wind Energy, kes on öelnud, et riigilt hinnagarantiide saamine ei ole projekti realiseerumiseks kõige olulisem punkt. Peamine on nende jaoks asjaajamise kiirus. Saare Wind Energy seljatagune on ehk kõige kindlam, sest ainsana on neid toetamas ka tugev välispartner, Hollandi ettevõte Van Oord.
Maismaa tuulepargid
Timo Tatar on põhimõtteline taastuvenergia toetuste vastane. Tema hinnangul on võimalik taastuvenergia tootmisi rajada edukalt ka vastu turgu. Teeb endast oleneva, et seda mõtet tõestada ja läbisuruda. Kuna maismaa tuuleparkide rajamine on odavam, siis pooldab ta ka selle ressursi maksimaalset kasutamist. Tatar ütleb, et on arendajaid, kes on valmis taastuvenergiatootmist rajama ilma toetusteta. Tuntumatest arendajatest on end maismaa tuuleparkide pooldajana (need tuleb ära teha esimeses järjekorras) positsioneerinud Sunly. Nad osalevad küll ka kõigil merealade oksjonitel, kuid need projektid on kaugema perspektiiviga. Lähiaastate arendused on Sunly jaoks maismaal.


INTERVJUU | Minister Sikkut: tervisekassa puudujääk vajab eraldi lähenemist ja maksumuudatusi tuleb teha niikuiniiKuigi äsja lõppenud eelarveläbirääkimistel ei räägitud tervisekassa peagi terendavast puudujäägist, on terviseminister Riina Sikkuti sõnul valitsusel selge, et pikas plaanis on tervishoidu raha juurde vaja. Sikkut läheb peagi valitsusse suure plaaniga, mismoodi tuleks tervishoiu rahastus kapitaalselt ümber teha.
Mõni aeg tagasi ilmus Eesti Päevalehes Marju Lauristini pikem intervjuu, kus ta märkis, et põhimõtteliselt on meil iga minister jäetud kuidagi omaette oma valdkonnas lahendusi otsima, kuigi keegi ei saa omaette vaakumis neid saavutada. Kas ka teie olete jäetud üksi sellega, et peate ise justkui tervisekassa eelarve puudujäägile lahenduse leidma, samal ajal kui teile avaldatakse survet kokku hoida? Kas tervishoiu rahastamise laiem pilt tuli nüüd eelarveläbirääkimistel üldse kuidagi jutuks?
See, et tervishoius on pikas plaanis raha juurde vaja, on kahtlemata selge. On selge ka valitsuse liikmetele. Aga see tegelikult ei olegi ülesanne, mida me soovisime lahendada nende eelarveläbirääkimiste käigus.
Juba kevadel koalitsiooniläbirääkimistel panime eesmärgi, et terviseminister tuleb aasta lõpuks valitusse nii viimaste prognooside kui ka plaanidega. Nii et selles mõttes, nagu sa ütled, on jah minu vastutus see valitsusse viia. Aga samas, arvestades nende summade ja rahavajaduse suurust, ei ole see miski, mida saab lahendada ühe valitsemisala piires. Seal on vaja poliitilist kokkulepet ja – summade suurust arvestades – võimalik, et ka maksumuudatusi.
Minu meelest on see olnud üks varasem viga, et terviseminister pakub välja ka maksumuudatused.
Osaliselt ka see, et riigi eelarvestrateegiasse pandi kirja lihtsalt hea tahe maksumuudatusi teha ja katta üle 400 miljoni euro aastas sellega, natuke näitabki, et me oleme kõik valitsuses aru saanud, et jah, maksumuudatusi tulevikus on vaja. Seda selleks, et eelarve paremasse seisu viia ja täiendavaid kulusid katta valdkondades, kus need on hädavajalikud. Lihtsalt kokkulepet, millised maksud need on, ju veel ei ole.
Minu meelest on see olnud üks varasem viga, et terviseminister pakub välja ka maksumuudatused. Terviseminister ei tee riigis maksupoliitikat ning siis on väga lihtne öelda, et oi, aga see ei lähe nüüd rahandusministeeriumi strateegiliste plaanidega kokku või me siin tahame oma maksusüsteemi hoopis muuta nii- või naapidi. Ehk mina lihtsalt kirjeldan ära selle rahavajaduse.
Aga seda on ju kirjeldatud juba. Ka tänavu kevadel avaldatud analüüs tõi esile, et on vaja lisaraha väljastpoolt olemasolevat tervisekassa süsteemi ja muud väljapääsu enam pole.
Jah ja mina saan pakkuda selle, et kirjeldan ära, mis see lisavajadus on, aga see prognoositav miinus ei ole ju piisav, sest me ei soovi, et 10 või 15 aasta pärast oleks meil tervishoius samasugune teenuste pakett nagu praegu. Kus on palliatiivravi? Kus on tugevam esmatasand? Kus on vaimse tervise teenused, suurem rõhk ennetusele? Kuidas me katame kapitaliinvesteeringuid?
Viimase 20 aasta jooksul on kogu meie tervishoiuvõrk renoveeritud ja ehitatud Euroopa maksumaksja rahaga, aga tulevikus seda ei juhtu. Kuidas me katame tulevast kapitalikulu? Tegelikult on peale tervisekassa prognoosi seda vajadust veel. Aga mille jaoks ja mis sellega paremaks läheb? Selleks peab selge arusaam olema.
Ja lisaks, kui ma tean, kui palju raha oleks tervishoidu vaja, et näiteks ka rahvastiku tervise arengukavas seatud strateegilisi eesmärke täita, mis [Tartu ülikooli Johan Skytte poliitikauuringute instituudi analüütiku] Andres Võrgu analüüsis olid ilusti toodud... Oli tehtud ka prognoos, et kui me tahame inimeste omaosalust vähendada, mis see siis tähendab täiendavate tulude mõttes tervisekassale. Ja siis kirjeldada ära see skeem, kuidas tervisekassasse panustama peaks. Aga kust see tulu kokku kogutakse? Selle vastuse saab ainult koostöös rahandusministeeriumiga. Pigem on see maksupoliitiline küsimus.
See koostöö rahandusministeeriumiga on teil juba alanud?
Jah. Lisaks nüüd sellele räägitud analüüsile analüüsis ka tervisekassa tõhustamise võimalusi süsteemis sees.
Kas tõesti on veel vaja tõhustada? Ma saan aru, et kõik on juba ära tõhustatud ja viimase vindi peal. Tervisekassa ise andis välja andmed, et nende puudujääk on alates 2025. aastast järgmised aastad 165 miljonit, 214 miljonit ja 272 miljonit eurot. 2024. aasta vaates saavad nad tasakaalus eelarve, aga tegelik lisaraha vajadus oleks juba järgmine aasta u 70 miljonit eurot. Lisaraha vajadus nendes summades tähendab olemasoleva taseme hoidmist. Selleks et järjekordi vähendada või lisateenuseid, uusi teenuseid ja ravimeid pakkuda, oleks lisaraha vaja veel rohkem.
Ei ole võimalik tervisekassast kärpida. Öelda, et „seda meil pole vaja“, „võtame sellised ravimid maha“ või „mis hambaravi, seda nüüd küll pole vaja hüvitada“ – sellist asja ei saa teha.
Samas kui me vaatame patsiendi raviteekondi, siis mure on see, et patsiendid kukuvad ära. See on küll nüüd juba mitme aasta tagune maailmapanga uuring, mis vaatas näiteks südamehaigustega patsiente, et kui paljud pärast haiglas viibimist jõuavad järelvisiidile, kui paljud ostavad välja endale sekundaarseks preventsiooniks vajalikud ravimid.
Ehk tegelikult – tõhusus on siin võib-olla kehv sõna – on mõte selles, et meil on võimalik saavutada parem ravitulemus ja parem ressursikasutus, kui me juhime patsiendi raviteekondi paremini. Me vaatame seda, kuidas rahastada tulemuspõhiselt. Need on pikad protsessid. See ei ole nii, et 1. jaanuarist patsiendid jooksevad kõik nagu mööda liini. Need on kõik kliinilise praktika muutmist nõudvad protsessid, mis võtavad aega.
Tervisekassa tõhustamise analüüs tegelikult hõlmas ka seda, et kui me läheme järk-järgult üle uuele süsteemile, kas diagnoosigrupiti või valdkonna kaupa tulemuspõhisele rahastamisele, ning töötame patsiendi raviteekondadega, siis mis on selle võimalik ressursisääst.
Seni on küll räägitud, et me oleme juba nii tõhusad, et kõigest on maksimum välja võetud.
Me olemegi maailma võrdluses üks kõige efektiivsemaid süsteeme. Aga neid asju, mida me praegu plaanime teha, ei saanudki teha 20 aastat tagasi, kui ei olnud digilugu ega teisi selliseid arstide tööriistu. Nüüd on need otsustustoad, digitaliseeritud ravijuhendid, kõik digiretseptid. See tegelikult loob meile võimalusi.
Me olemegi maailma võrdluses üks kõige efektiivsemaid süsteeme.
Kui me võtame juurde veel personaalmeditsiini või geeniinfo osa, siis tegelikult me suudamegi patsientide raviotsuseid teha paremini ja kiiremini, võib-olla õigemas kohas. Ka e-konsultatsioonide levik. Kuigi ega ei saa ühest päevast kõiki konsultatsioone muuta digitaalseks, aga järk-järgult sinnapoole liikuda saab. Nii et tervisekassa tõhususe analüüs vaatabki selliseid vajalikke muudatusi, mis tegelikult võimaldavad meil võib-olla sama ressursiga saavutada paremat ravitulemust või teha midagi rohkem.
Ja selle põhjal lähete siis raha küsima?
Jah, kõigi nende analüüside pealt paneme me parima teadmise kokku. Ja ütleme nii, et „kui me tahame saavutada seda, siis mis on täiendav raha, mida on vaja, ja kuidas seda tervisekassale anda“. Miks ma seda rõhutan? Oluline on, et ei oleks tegemist iga-aastaste poliitiliste otsustega. Minu meelest on tähtis, et see annab süsteemile stabiilsuse. Ma ei kujuta kuidagi ette, et on võimalik aasta-aastalt öelda, et „sel aastal lubame neid ravimeid, järgmisel aastal nendeks ravimiteks raha ei ole“.
Kuidas te seda rahastamisplaani siis näete?
Variant on, et see võib olla ju mingi osakaal mingist maksutulust. Andres Võrgu analüüsis tegelikult pakuti seda, et hakata peale pensionäride panustama ka teiste kindlustatutega võrdsustatud gruppide eest, näiteks laste eest.
Iseenesest see on ju loogiline, et kui tööealised inimesed panustavad maksudena oma osa ära ning riik töötute ja mittetöötavate pensionäride eest praegu juba panustab, siis miks ka mitte laste. Ehk kõigi eest, kes saavad tervishoiuteenuseid kasutada, tegelikult ka tervisekassasse tasutakse.
Kas olete rahandusministeeriumiga seda ideed juba arutanud?
Rahandusministeeriumi roll on see, et kui me nüüd teame, kui suur näiteks see panus kindlustatutega võrdsustatud isikute eest peaks olema, siis kuidas me selle eelarve tuludega katame. Millised maksud? Ja kahtlemata me hakkamegi eelarvepositsiooni parandamiseks arutama, kas meil on vara- ja kapitalimaksud või milliseid maksumuudatusi me süsteemis veel plaanime. Osa sellest võiks tulla tervishoiu pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamiseks.
Ma ütlen ausalt: ega tervishoiuvaldkonnal ongi ju suhteliselt ükskõik, milline see allikas on, nii kaua, kui see on stabiilne tulu ja mehhanism, kuidas ta tervisekassasse laekub, on kokku lepitud.
Millises etapis seda valitsuses arutama hakkate? Kas järgmisel aastal ülejärgmise aasta eelarvet tehes?
Mina oma plaaniga lähen aasta lõpus valitsusse ja järgmise, 2024. aasta eelarveläbirääkimistel augustis-septembris ehk 2025. aastaks, kui tervisekassas on defitsiit, oleks võimalik need otsused ära teha.
Põhimõtteliselt siis, kui kriis on täiesti ukse ees ning ollakse konkreetselt sunnitud midagi tegema. Ma saan aru, et 2025. aastal läheb juba nii kriitiliseks, et kui ikkagi ei tehta otsuseid, siis jääb osa teenuseid andmata, arstide vastuvõtud ära.
Meil on juba sellel aastal tervisekassas puudujääk. Tegelikult ju napib juba praegu, sest kogu aeg on tehtud üksikotsuseid. COVID-i ajal otsustati 2024. aastani eraldada eelarveliste siiretena tervisekassale lisaraha. Järgmisel aastal on see summa umbes 130 miljonit ehk kogu aeg on tehtud üksikotsuseid. Siis on näha, et sellel aastal jääb puudu, paneme 100 miljonit juurde.
Aga seda stabiilset mehhanismi, et me saaks öelda, et järgmiseks 15 aastaks on mure lahendatud – seda ei ole juhtunud. Tegelikult see kriis on käes juba oma viis aastat. Kui ei oleks tehtud ühekordseid täiendavaid eraldisi, siis meil oleks tervisekassas juba miinus.
Järgmise aasta jaoks me arutame maksumuudatusi ka teistel põhjustel, sest tervishoid ei ole ainus valdkond, mis vajab lisaraha. Ka praeguste maksutulude puhul on meil väga keeruline 3% puudujäägi kriteeriumi sisse mahtuda, nii et maksumuudatusi on Eestis vaja teha suuremas mahus kui see, mis on tervishoiu rahavajadus.
On leitud, et tervishoiu puhul peaks tegema põhimõttelise otsuse, nagu meil on tehtud kaitsekulude puhul, et mingi osa SKP-st peab sinna minema. Ja tegelikult see, millest me siin räägime, ongi ju mingid protsendid SKP-st, mida on vaja suurendada, nagu ka Võrk esile tõi.
Seda võib niimoodi teha, aga minu ettepanek see ei ole. Minu ettepanek on ikkagi pigem arvutada kindlustatud isikute arvu järgi.
Stabiilne ja püsiv absoluutnumbrites rahasumma on minu hinnangul tervise valdkonnale parem.
Tervishoiu jaoks mõeldud summa võiks ju praeguse 6,1% pealt SKP-st tulevikus kasvada Euroopa keskmise, 9–8% juurde. Aga selline fikseerimine nii suure kuluartikli puhul – ma ei kujuta ette, kas keegi kunagi seda on teinud.
Ja SKP muutub. Meil on majanduslanguse ajad, majanduskasvu ajad, tööturg võib käituda erinevalt. Näiteks ka praegu me räägime majanduslangusest, mis on Eestis juba mitmendat kvartalit, aga tervisekassa tulud kasvavad, sotsiaalmaksu laekumine kasvab – ja kasvab kiiremini, kui oli varem prognoositud. Ehk sellepärast, et meil on olnud kõrge inflatsioon, tööturg on püsinud tugev, palgad kasvavad väga kiiresti.
SKP areng ja maksulaekumise areng on erinevad. See oleks omamoodi ka risk tervishoiu ressursse SKP protsendiga siduda. Võib-olla siis oleme olukorras, kus mõnel aastal peame ütlema, et SKP languse tõttu meil tulud vähenevad ja need ravimid te peate edaspidi ise välja ostma. Stabiilne ja püsiv absoluutnumbrites rahasumma on minu hinnangul tervise valdkonnale parem.
Üldisemas plaanis: Reformierakonna juhitud koalitsiooni retoorika on, et praegu on toimunud kuluralli ja see tuleb lõpetada. Kui te lähete jutuga, et veel on raha vaja, siis kas te näete siin konflikti või kuidas seda valitsuses tunnetate?
Konflikt on, aga see on minu jaoks põhimõtteliselt nagu väärtuskonflikt. Sest isegi numbrid tegelikult ütlevad seda, et me peame tervishoidu rohkem raha panema.
On kaks valdkonda, kuhu me oleme panustanud 32 aastat vähem kui teised.
Rahandusministeerium toob tegelikult kogu valitsusele väga ilusti ka rahvusvahelise võrdluse pildi. Eesti on põhimõtteliselt aastaid kulutanud kaitsekuludele, kultuurivaldkonnale, haridusele ning laste ja perede valdkonnale Euroopa keskmisest rohkem.
Nende kuludega me oleme Euroopa tipus. Kuid on kaks valdkonda, kuhu me oleme panustanud põhiliselt 32 aastat vähem kui teised – need on tervishoid ja sotsiaalhoolekanne.
Tervishoiu puhul on see vahe teiste riikidega viiendik, sotsiaalvaldkonnas kolmandik või rohkem. Ehk siis me oleme nende valdkondade pealt kokku hoidnud. Meie inimesed on saanud kehvemat hoolekannet, kehvemat arstiabi, vähem ravimeid, sest me oleme justkui ühiskonnana otsustanud, et meie eelisrahastatud valdkonnad on teistsugused. Aga ma arvan, et me oleme nüüdseks ühiskonnana jõudnud ka teisele arengutasemele, et ei ole päris nii, et erivajadusega laps on iga pere õnnetus või kohustus.


Luminor: e-kaubanduse kasvuga sagenevad veebipõhised müügipettusedTALLINN, 1. oktoober, BNS – Luminori tellimusel hiljuti läbi viidud uuringu kohaselt on iga viies Eesti inimene puutunud viimase aasta jooksul kokku veebipõhise müügipettusega.
Eesti Panga andmetel ulatus eelmisel aastal e-kaubanduse käive Eestis 3,54 miljardi euroni, moodustades viiendiku kogu jaekaubanduse mahust. Luminori pettuste tõkestamise spetsialist Veiko Kiik kinnitab panga andmetele tuginedes, et tänavu kaheksa esimese kuuga on veebipõhiste müügipettuse arv kasvanud võrreldes eelmise aasta sama perioodiga.
"Internetis toimuvad müügipettused võrduvad suure tõenäosusega kaotatud rahaga. Seda pettuse liiki iseloomustab lähenemine, et esmalt tehakse ost ehk kantakse raha üle ning alles hiljem hakatakse kahtlustama pettust, mitte vastupidi. Paraku on nii, et kui ülekanne on juba tehtud, siis kaotatud raha tagasi saada on väga keeruline," nentis Kiik pressiteates.
Maksekeskuse kliendianalüüsi kohaselt suurenes Eesti e-ostlejate arv koroonaajal vähemalt 50 protsenti ning kasv pole peatunud ka pärast seda. Eesti E-kaubanduse Liidu andmetel tehakse keskmiselt 62 protsenti e-oste Eesti ning 38 protsenti välismaa e-poodidest.
Samas ei vasta erinevate uuringute kohaselt väga suur hulk kodumaistest e-poodidest kõikidele seadusest tulenevatele tarbijaõigustele, rääkimata keskkondadest, mis ongi pettuse eesmärgil loodud. "Oht veebis mõne võltspoe või pettuse ohvriks langeda on suur ning kasvab iga aastaga, seetõttu tuleb olla väga hoolikas," toonitas Kiik.
Näiteks viitab pettusele sageli uskumatult soodne hind, mis võib panna inimese ostu sooritama koheselt ilma kaks korda mõtlemata. Seega tuleks erakordselt soodsa hinnaga toote või teenuse puhul otsida ja võrrelda, mida teised müügikohad sama asja eest küsivad.
Enne iga suuremat veebipoes tehtud ostu tuleks kontrollida müüja tausta. Lihtsa otsingu abil võib nii veebipoe kui ka konkreetse müüja nimi tulla esile seoses mõne varasema pettusega. Soovitatav on jälgida ostukeskkonnas ka teiste klientide arvustusi ning nende olemasolu või puudumist.
Petturid kasutavad sageli usaldusväärsete ja tuntud ettevõtete nimesid, et eksitada ostjaid ning luua seeläbi usaldusväärne mulje. Oluline on enne ostu sooritamist veenduda, et veebiaadress ja konto kuuluvad tõesti õigele ettevõttele. Sageli võib nimedes erineda kõigest üks täht.
Välismaalt tellides tuleks alati arvestada veidi suurema tõenäosusega, et kaup ei jõua kohale või ei ole oodatud kvaliteediga. Kui see nii läheb, siis sageli hakatakse tagantjärele süvenema tingimustesse ning vastatakse näiteks, et tehinguga on antud nõusolek hilisemaid pretensioone mitte esitada.
Kiige sõnul tuleb olla tähelepanelik ka juhul, kui inimesed ise internetis midagi müüvad, sest aktiivselt tegutsevad ka võltsostjad. "Sellisel juhul hakkab pettus reeglina realiseeruma hetkel, mil ostu ja paki saatmise osas tehakse kokkulepe. Pettur saadab lingi võltsitud veebilehele, mis näeb välja väga sarnane näiteks mõne tuntud kullerteenuse omaga. Seejärel palub pettur paki saatmise eest sel lehel tasuda ning hetkel, kui olete sisestanud vajalikud kaardiandmed, üritab kelm sooritada kaardiga toiminguid, mis ka õnnestuvad, kui selle ise kinnitate," selgitas ta levinud skeemi.
Luminori tellimusel hiljuti läbi viidud Norstati uuringu kohaselt tajub 79 protsenti Eesti inimestest, et viimase aasta jooksul on finantspettuste arv suurenenud. Kõige enam on aasta jooksul finantspettuste arvu kasvu tajunud 30–39-aastaste vanusegrupp.
Tallinna toimetus, +372 533 38403, majandus@bns.ee
Baltic News Service


Erakordne juhtum Soomes: 40-aastane naine etendas last, kutsus teisi lapsi enda poole ööseks küllaUmbes 40-aastane naine esines Vaasas algklasside õpilasena. Pettus selgus tänu ühele aktiivsele perele Vaasast. Pereisa seadis kahtluse alla libalapse vanuse ja lõpuks selgus tõde.
Libalapsel õnnestus üle kahe aasta käia Vaasa soome koguduse õhtuses lasteringis. Kelmuse ilmsikstulekul tehti libalapse tegevuse uurimiseks palve politseile ning kogudus teatas, et naine ei saa osaleda lastele suunatud tegevustes, vahendab Iltalehti.
Praegu libalaps enam koguduse tegevustes ei osale.
Ta ei osale noorte ega täiskasvanute tegevuses. Tema tegevusest me rohkem ei tea, ütleb vikaar Tiina Keinänen.
Pärast juhtunu avalikuks tulekut hakkas kogudus mõtlema, kuidas tulevikus midagi sarnast vältida. Asja uurimine on veel pooleli.
Sellega on seotud mitmeid andmekaitseprobleeme. Millist teavet saame inimestelt nõuda, kui nad osalevad täiesti vabatahtlikus tegevuses, räägib Keinänen.
Keinänen alustas vikaarina kevadel ega ole seetõttu libalapse juhtumiga tegelenud. Ta ei võta seisukohta, kas kogudus oleks pidanud omal ajal teisiti käituma või miks hakati muudatustele mõtlema alles rohkem kui aasta pärast sündmusi ehk kui asi avalikuks tuli.
Tagantjärele on lihtne hinnanguid anda, aga ma ei oska varasemaid sündmusi hinnata. Kokkuvõttes segane juhtum, märgib Keinänen.
Iltalehti teatas Vaasa libalapse juhtumist veebruaris. Umbes 40-aastane naine oli lapsena osalenud Vaasa soome koguduse õhturingides ja muudes tegevustes.
Ringi kaudu tutvus libalaps piirkonna lastega ja kutsus neid näiteks oma sünnipäevadele ja ööseks külla. Naine väitis oma isa olevat keskealine mees. Tegelikkuses oli mees tema abikaasa. Pärast seda on nad kolinud erinevatele aadressidele.
Libalaps jäi vahele, kui ühe lapse isa asjas kahtlema hakkas. Tema arvates ei saanud tütre uus sõber kuidagi olla laps. Ta ei lubanud tütrel libalapse juures ööbida.
Libalapsel õnnestus koguduse lasteringi tegemistes osaleda umbes kaks aastat. Kui perekond Vaasast kelmuse päevavalgele tõi, teatati asjast ka politseile.
Sellest ajast saadik selgus, et libalaps on juba pikka aega lapsena esinenud. Samuti käis ta peredel külas, kui „isa” rääkis sotsiaalmeedias kurbi lugusid isa ja tütre olukorrast ning lapse üksindusest.
Iltalehti andmetel on libalaps pärast vahelejäämist ja asja avalikuks tulekut jätkanud lapse teesklemist. Ta on esinenud lapsena vähemalt internetis erinevatel sotsiaalmeedia platvormidel.
Vaasa naine on lapsena oma rollis jätkanud vähemalt raamatuhuviliste inimeste sotsiaalmeedia gruppides.
47-aastane Miia rääkis Iltalehtile, et tutvus libalapsega aasta tagasi raamaturingis. Tegemist on sotsiaalmeedia kogukonnaga, kus jagatakse loetud raamatute arvustusi ja arutatakse nende üle.
Miia ei esine selles loos oma täisnimega. Iltalehti on näinud juhtumiga seotud vestlusi ja teinud kindlaks, et Miiaga vestelnud isik on kõnealune libalaps.
Libalaps hakkas Miia kontot jälgima umbes aasta tagasi. Ta esines 11-aastase lapsena, kes osales aktiivselt raamatuvestlustes ja soovis naisega ka oma elu jagada.
Sõnumite ja loetud raamatute põhjal tundus ta kohe täiskasvanuna, märgib Miia.
Miia tundis, et uus jälgija otsib temas emafiguuri. Libalaps rääkis oma karmist lapsepõlvest, uneprobleemidest ja isa vähist. Mõned lood on väga sarnased sellega, mida libalaps on aastate jooksul teistele valede ohvritele rääkinud.
Ma vabandasin ja ütlesin, et see on õnnetu olukord. Ma ei süvenenud neisse, räägib Miia.
Sõnumid tulid ebaregulaarselt. Algul vastas naine neile samal päeval, hiljem harvem.
Umbes samal ajal, kui Iltalehti kirjutas libalapse kelmusest koguduses, rääkis libalaps Miiale, et teda ähvardati sotsiaalmeedias.
Selle põhjal sain teada, et tegemist oli libalapsega. See muutus ebamugavaks, kuid lasin tal oma rolli edasi mängida, räägib Miia.
Miia otsustas aga libalapsega distantsi hoida. Ta tundus olevat minu fänn. Minu arvates oli see rõhuv. Tunne oli kogu aeg väga vastuoluline, lisab ta.
Miiat tegi eriti murelikuks see, et libalaps teatas, et mängib naabri lastega. Samuti saatis ta naisele pilte teistest lastest.
Raamatusõprade kogukonnas muutus olukord sel aastal juuli-augusti vahetusel teravaks. Libalapsele ei meeldinud, et lugemisring vahetati teise sotsiaalmeedia platvormi vastu. Algas pidev sõnumite saatmine, milles osales lõpuks ka libalapse „isa”.
On võimatu öelda, kas sõnumite taga oli tegelikult libalaps ise või tema abikaasa, keda libalaps on pidanud oma isaks. Vähemalt ühes aastatetaguses kelmuses selgus, et libalaps saatis oma ohvritele ise isa rollis sõnumeid. Seevastu Vaasas transportis abikaasa libalapse tema alaealiste sõprade juurde ja teadis naise pettusest.
Lõpuks blokeeris Miia libalapse sotsiaalmeedias.
Pole ebatavaline, et inimesed valetavad sotsiaalmeedias oma vanuse või muu isikliku teabe kohta. Samuti ei ole see põhimõtteliselt ebaseaduslik.
Samuti ei algatatud Vaasa koguduse sündmuste kohta kriminaaluurimist. Politsei ülekuulamisel ütles libalaps, et ei temal ega isana esinenud mehel ei olnud kavatsust lastele kahju teha. Naine tunnistas, et valetas lasteringis osaledes oma vanuse kohta, kuid üksi alaealisena esinemine kuriteo tunnuseid ei täida. Mees seevastu ütles oma seotuse kohta, et libalaps oli „palunud teda kaasata”.
Miia mõistab, et sekkuda on raske. See ei muuda asjaolu, et ta peab asja vastikuks. Ta soovib oma kogemust jagada, et teisi hoiatada.
Tundub, nagu keegi kõnniks su naha all. Tõesti vastik ja isegi iiveldav, natuke nagu õuduslugu, märgib Miia.


Tähtsündmusi maailma ajaloostTALLINN, 2. oktoober, AP-AFP-BNS – Teisipäev, 3. oktoober on 2023. aasta 276. päev. Aasta lõpuni jääb 89 päeva.
3. oktoobri tähtsamaid ajaloosündmusi:
52 e.m.a - Gallialaste juht Vercingetorix alistus Rooma väejuhile Julius Caesarile.
1226 - Suri frantsiskaani ordu looja Franciscus Assisist.
1691 - Kirjutati alla Limericki rahuleppele, mis lõpetas Iiri mässu.
1763 - Suri Poola valitud kuningas Augustus III.
1778 - Briti meremees kapten James Cook jäi ankrusse Alaskal.
1824 - Seadusandlik kogu võttis vastu konstitutsiooni, millega Mehhikost sai iseseisev riik.
1863 - USA president Abraham Lincoln kuulutas novembri viimase neljapäeva Tänupühaks.
1866 - Viini kokkuleppega lõppes sõda Austria ja Itaalia vahel.
1899 - Lahendati Briti Guyana ja Venezuela piirivaidlused.
1904 - Sõlmiti Prantsusmaa-Hispaania kokkulepe Maroko iseseisvuse säilitamiseks.
1906 - Rahvusvaheliseks hädasignaaliks kinnitati "SOS".
1918 - USA-sse läkitati Saksamaa-Austria Esimese maailmasõja vaherahunoot.
1918 - Bulgaaria kuningas Boris III tõusis troonile.
1929 - Serbo-Horvaadi-Sloveenia kuningriigi nimi muudeti Jugoslaaviaks.
1932 - Iraak iseseisvus ja ühines Rahvasteliiduga, kui lõppes Suurbritannia mandaat selle territooriumi üle.
1935 - Itaalia väed tungisid Etioopiasse.
1941 - Natsi-Saksamaa kuulutas Teises maailmasõjas, et Nõukogude Liit on purustatud ega tõuse enam iial.
1952 - Suurbritannia katsetas oma esimest tuumapommi Austraalia ranniku lähedal.
1966 - Briti koloonia Basutoland sai Aafrika uueks iseseisvaks riigiks nimega Lesotho.
1968 - Peruu vasakpoolse sõjaväelise riigipöördega kukutati president Fernando Belaúnde Terry.
1971 - Nõukogude mehitamata kosmoselaev Luna 19 siirdus orbiidile ümber Kuu.
1977 - India ekspeaminister Indira Gandhi arreteeriti New Delhis süüdistatuna korruptsioonis.
1988 - Liibüa liider Muammar Gaddafi ja Tšaadi president Hissène Habré taastasid diplomaatilised suhted kahe riigi vahel.
1990 - Ida- ja Lääne-Saksamaa ühinesid ametlikult.
1990 - Hiina ja Singapur kehtestasid diplomaatilised suhted.
1993 - Äärmuskommunistid vallutasid Moskva linnapea ametiruumid.
1993 - Muqdisho lahing - USA sõdurid püüdsid Muqdishos kinni võtta sõjapealiku Mohmaed Farrah Aididi rühmituse ametnikke ja sattusid relvastatud vastasseisu Aididi toetajatega, lahingus sai surma 18 Ühendriikide sõdurit ja ligi 1000 somaallast.
1994 - Jordaania ja Iisrael kirjutasid Valges Majas alla rahuleppele.
1995 - Makedoonia president Kiro Gligorov sai kergelt haavata tema auto lähedal plahvatanud pommist.
1996 - Poola luuletaja Wisława Szymborska võitis Nobeli kirjanduspreemia.
1997 - Itaalia keskosas toimunud maavärinates sai viga 20 inimest, tõuked tekitasid tõsiseid purustusi Assisi püha Franciscuse kirikule.
1998 - 10 000 Türgi sõdurit alustas Põhja-Iraagis suurrünnakut kurdide vastu.
1999 - Esimest korda sõjajärgses Austrias võitis rahvuslase Jörg Haideri parempopulistlik Vabaduspartei parlamendivalimistel teise koha, andes talle võimaluse läbirääkimisteks pääsu üle järgmisse valitsusse.
2000 - Taiwani peaminister Tang Fei astus tervislikel põhjustel tagasi. Ta jõudis ametis olla vaid neli kuud.
2001 - Vene president Vladimir Putin teatas, et Venemaa võib loobuda vastuseisust NATO laienemisele endistesse nõukogude bloki riikidesse, kui allianss "muudab end poliitiliseks organisatsiooniks" ja hakkab Moskvaga konsulteerima.
2002 - Türgi riiklik julgeolekukohus tühistas ametlikult kurdi sissiliidrile Abdullah Öcalanile määratud surmanuhtluse, asendades selle eluaegse vanglakaristusega.
2003 - ÜRO liikmesriigid leppisid kokku rahvusvahelises leppes võitluseks korruptsiooni vastu. Vastav konventsioon kiideti heaks oktoobri lõpul.
2005 - ÜRO Haagi tribunali peaprokurör Carla del Ponte kinnitas, et Horvaatia teeb tribunaliga täielikult koostööd sõjakuritegudes süüdistatava põgeniku otsimisel, avades sellega Euroopa Liidule tee Zagrebi kutsumisele ühinemiskõnelustele.
2007 - Vene president Vladimir Putin allkirjastas Vene-Läti piirileppe ratifitseerimise seaduse.
2008 - USA president George W. Bush allkirjastas erakorralise majanduse stabiliseerimise seaduse.
2013 - Itaalia Lampedusa saare lähistel sai laevahukus surma vähemalt 134 migranti.
2015 - Afganistanis Kunduzis sai õhurünnakus abiorganisatsiooni Piirideta Arstid haiglale surma vähemalt 42 inimest.
2016 - Nobeli meditsiinipreemia võitis jaapanlasest rakubioloog Yoshinori Ohsumi.
2019 - Pariisi politsei peakorteris pussitas mees viit politseinikku, tappes neist neli.
2021 - Milano lähistel sai lennuõnnetuses surma kaheksa inimest.
3. oktoobril on sündinud:
George Gordon, Aberdeeni krahv, Šoti poliitik (1637-1720);
Charles Camille St. Saens, prantsuse helilooja (1835-1921);
Carl von Ossietzky, saksa patsifist ja Nobeli rahupreemia laureaat (1889-1938);
Sergei Jessenin, vene luuletaja (1895-1925);
Gore Vidal, ameerika kirjanik (1925-2012);
Roberto Azevêdo, Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) peadirektor (1957-);
Clive Owen, inglise näitleja (1964-);
Denis Villeneuve, Kanada filmirežissöör (1967-);
Gwen Stefani, ameerika laulja (1969-);
Lena Headey, briti näitleja (1973-);
Zlatan Ibrahimović, rootsi jalgpallur (1981-);
Alicia Vikander, rootsi näitlejanna (1988-);
Noah Schnapp, ameerika lapsnäitleja (2004-).
AP – AFP – Baltic News Service


Nüüdsest veelgi turvalisem: rahapesuekspert Aivar Paul liitub WallesterigaWallester AS´i uus rahapesuvastane juht ja juhatuse liige Aivar Paul on üks esimesi rahapesu tõkestamise valdkonna arendajad Eestis. Wallester on innovaatiline Eesti makseasutus, mis pakub tipptasemel makselahendusi igas tegevusvaldkonnas tegutsevatele erinevas suuruses ettevõtetele. Seni juba niigi kõrgete standardite poolest tuntud Wallester jõuab koos Pauliga rahapesu tõkestamises järgmisele tasemele ja edendab samal ajal jõudsalt fintech-sektorit.
Aivari karjäär sai alguse 1995. aastal keskkriminaalpolitsei uurijana. 1999. aastal kutsus Eesti Interpoli looja Arnold Tenusaar, kes oli määratud ka Rahapesu andmebüroo esimeseks juhiks, teda liituma vastloodud rahapesu andmebürooga, et panna alus rahapesu tõkestamisele Eestis. Just sel pöördelisel perioodil oli Aivar Paul koos Tenusaarega Eesti varajase rahapesuvastase infrastruktuuri teerajajaks ja riigi finantssüsteemi kui terviku üks kaitsjatest.
Pärast erasektorisse üleminekut juhtis Paul ligi kaks aastakümmet rahapesuvastast tegevust Swedbankis ja LHV-s ning vahepeal kolm aastat Rahapesu Andmebürood. Nüüd liitub Paul Wallesteriga. Aivar Pauli jaoks oli organisatsiooniga liitumisel võtmetähtsusega ettevõtte juhtkonna, täpsemalt Sergei Astafjevi, Dmitri Logvinenko, Fred Soolätte ja Reimo Hammerbergi pühendumus ja senised saavutused. Lisaks nentis Paul, et Wallesteril on potentsiaali saada tulevikus järgmiseks ükssarvikuks.
Tänu oma kogemustepagasile on Aivar Paulil ainulaadsed oskused, et viia Wallester rahapesu tõkestamise valdkonnas uuele tasemele. Tema lähenemine põhineb tugevatel eetilistel alustel ning rangetel vastavusprotokollidel, mis aitavad vältida võimalikke ärisuhteid kuritegevusega seotud isikutega, edendades seeläbi turvalist finantsmaastikku.
„Meil on au tervitada Aivarit oma meeskonda,“ ütles Wallester AS-i tegevjuht ja kaasasutaja Sergei Astafjev. „Usume, et tema laiad rahapesu tõkestamise alased teadmised on täiuslikult kooskõlas Wallesteri põhivisiooniga. Sellest saab kindlasti üks meie tegevuse tugisammas, mis suunab meid veelgi enam turvalisema finantsmaastiku edendamise poole ja on teerajajaks enneolematule kasvule.“
Wallester AS-i uus põnev peatükk koos Aivar Pauliga on aus, uuenduslik ja turvaline kõigis finantstehingutes. Aivari teadmisi kasutades kavatseb Wallester tugevdada kahte oma põhilahendust, milleks on Wallester Business ja Wallester White-Label.
Wallester Business on revolutsiooniline finantslahendus, mis annab igas suuruses ettevõtetele võimaluse väljastada oma töötajatele ettevõtte VISA-kaarte, tõhustada kulude järelevalvet ja kasutada spetsiaalset reaalajas analüüsi. See toimib ettevõtte rahanduse kaasaegse juhtimiskeskusena. Moodsa lahendusena saab kõigel silma peal hoida mobiilirakenduse vahendusel.
Teisest küljest on Wallester White-Labeli lahendus ettevõtetele, kes soovivad turule tuua oma kaubamärgiga maksetooteid. See tööriist võimaldab ettevõtetel tõsta oma kaubamärgi väärtust, pakkudes eritellimusel valmistatud ja oma kaubamärgiga VISA maksekaarte, olgu tegu siis füüsilise krediitkaardiga või virtuaalse ühekordselt kasutatava deebetkaardiga. Lisaks hõlbustab Wallesteri murranguline REST API sujuvat integreerimist olemasolevate ja tulevaste digitaalsete platvormide ja süsteemidega.
Aivar Pauli juhendamisel järgivad Wallesteri lahendused kõrgeid standardeid pidevalt areneval finantstehnoloogiamaastikul, lisaks on eesmärk ka soodustada innovatsiooni ja sillutada teed turvalisele ning progressiivsele finantstulevikule.
Wallester AS • F. R. Kreutzwaldi 4, Tallinn 10120 • tel. 672 0101 • info@wallester.com • www.wallester.com


Oktoobrist tuleb suurtel ehitustel registreerida kõik objektile lubatud töötajad1. oktoobrist tuleb ehitusettevõtetel registreerida maksu- ja tolliameti (MTA) e-teenuste keskkonnas suuremad ehitusobjektid, töövõtuahel ning objektile lubatud töötajad. Kohustuse eesmärk on tagada aus konkurents ja vähendada ehitussektori maksuauku.
Maksu- ja tolliamet on ümbrikupalga maksmisest tulenevat maksukahju laiemalt hinnanud aastas 99,8 miljoni euro suuruseks, konkreetselt ehitussektoriga seotud arvestuslik maksuauk küünib aastas üle 20 miljoni euro. MTA projektijuht Siim Tamm sõnas, et uus süsteem pakub lahendusi nii ettevõtjate, töötajate kui riigi vaatest.
„Ehitusplatsil tohivad tegutseda ainult nõuete kohaselt tööle vormistatud inimesed, kellest peatöövõtjal ja riigil on selge ülevaade ning kellele makstakse ausat töötasu. Kuna sektoris on ümbrikupalga ja käibemaksupettuse osakaal suur, siis kannatavad aga need ettevõtjad, kes on ausad ja tasuvad kohustuslikke makse,“ selgitas Tamm.
Spetsiaalsed kiipkaardid
Muudatusega koos saavad ehitusettevõtted alates oktoobrist hakata oma töötajatele tellima spetsiaalseid kiipkaarte, mille väljastamine algab novembris, ning seejärel tuleb hakata registreerima ka objektil viibitud tööaega. Ehitajatele mõeldud töötaja kaartide tellimusi hakkab vastu võtma ning kaarte väljastama vastava hanke võitnud Hansab AS.
Andmed edastatakse MTA loodud töövõtuahela ja töötamise kestuse infosüsteemi (TTKI), kuhu koondub kokku info ehitusteenuse tellija, ehitusobjekti, kasutatava registreerimissüsteemi, pea- ja alltöövõtjate ning ehitusobjektil töötavate töötajate kohta.
„Töötajale annab see turvatunde, et tema töötunnid on korrektselt kirjas ja selle pealt riigile kohustuslikud maksud tasutud. Meile annab see andmestiku, mille alusel algoritmid leiavad üles anomaaliad ja aitavad tuvastada maksuriske ning suunata kallist auditi ressurssi õigetesse kohtadesse,“ lisas Tamm.
Juba on töös ka järgmised arendused
Esialgu on MTA-l plaanis panna rõhk nõustavatele ja toetavatele tegevustele. „Mõistame hästi, et tegemist on ettevõtjate jaoks uue kohustusega ja kindlasti võtab omajagu aega, et sellega harjuda, nagu iga uue asjaga. Usume aga, et ajapikku tekib teatav vilumus ja see saab töö normaalseks osaks,“ sõnas Tamm.
Juba on töös ka järgmised arendused ja plaanis on teenust ehitusettevõtete praktiliste kogemuste ja lisanduvate liidestuste najal ajas aina mugavamaks muuta, et võimalikult palju andmeid oleks võimalik eeltäita teistes registrites leiduva info põhjal.
Elektrooniline registreerimine on kohustuslik ehitusobjektidel, millele ehituse kestus ületab 30 tööpäeva ja korraga on tööl vähemalt 20 inimest, või objekti üldmaht on rohkem kui 500 inimtööpäeva. Aastas puudutab see orienteeruvalt 1000 objekti.
Registreerimise kohustus puudutab neid objekte, mille ehitamist alustatakse pärast 1. oktoobrit 2023 või mille ehitamine on pooleli ja eeldatav valmimise tähtaeg on hiljem kui 1. oktoober 2024.


RIA hoiatab: need küberohud varitsevad Eesti ettevõtteid kõige enamKuidas oma ettevõtet netis varitsevate küberohtude eest kaitsta?Foto: Shutterstock
Oktoober on küberturvalisuse kuu. Tänavu pöörab Riigi Infosüsteemi Amet (RIA) sel puhul eriti palju tähelepanu väikese ja keskmise suurusega ettevõtetele ehk VKE-dele. Muu hulgas valmis äsja lühijuhend, mis annab otsa kätte, et küberteema igas firmas korralikult käsile võtta.
Millised ohud Eesti VKE-sid varitsevad ning kuidas oma ettevõtet kaitsta, räägivad Märt Hiietamm ja Kaisa Vooremäe RIA analüüsi- ja ennetusosakonnast.
Millised on Eesti VKE-de küberturvalisuse tagamisel kõige suuremad probleemid?
Vooremäe sõnul saab kõik alguse peast. “Kui juhtkond väärtustab küberturvalisust, suunatakse sinna piisavalt investeeringuid ja vaadatakse, et asjad toimiksid,” selgitab ta.
Kantar Emori mullune uuring näitas, et VKE-de juhid peavad küberturvalisuse teemat küll oluliseks, kuid see ei ole neile esmatähtis. Investeeringuid küberturbesse mõtestatakse pigem IT-kuludena ning suuremaid kulusid hakatakse planeerima alles siis, kui on päriselt häda majas. “Tegeletakse tulekahju kustutamise, mitte ennetusega,” sõnab Vooremäe, “kuid ennetada on alati lihtsam ja ka odavam.”
Vajaka jääb endiselt ka teadlikkusest. Ettevõtjad teavad küberruumis levivatest ohtudest pigem vähe, samuti ei ole nad kursis, millised on päriselt küberrünnakute (majanduslikud) kahjud või kui suur on intsidentide toimumise tõenäosus. “Eeldatakse, et minuga ei juhtu, juhtub teistega,” toob Vooremäe näite VKE-de tüüpilisest väärarusaamast. “Seda ei tohi eeldada!”
Kui paljud suuremad ettevõtted koolitavad töötajaid regulaarselt ja testivad nende teadmisi, siis VKE-d jätavad selle pahatihti kas ressursipuuduse, prioriteetide või millegi muu tõttu tegemata. Et töötajad oleksid ohtudest teadlikud, saab esimesed sammud teha RIA pakutavate abimaterjalidega. “Kui muuks hetkel ressurssi pole, tasub meile kirjutada ja liituda kübertestiga või vähemalt vaadata meie ennetusportaalist itvaatlik.ee n-ö igaühe testi. Sealt saab selgitavate videote ning valikvastustega küsimuste abil vajalikud algteadmised kätte,” soovitab Hiietamm. Nii ennetusportaalis oleva testi läbimine kui ka kübertestiga liitumine on kõigile tasuta.
RIA analüüsi- ja ennetusosakonna juht Märt Hiietamm.Foto: RIA
Millised on enamlevinud küberohud ja -skeemid, millega Eesti VKE-d võivad oma töös kokku puutuda?
Kõige lihtsam ja kiirem on küberkurjategijatel tulu teenida petukirjade ja -lehtede kaudu. Ettevõtete puhul kasutatakse sageli näiteks tegevjuhi petuskeemi. See tähendab, et tegevjuhi nime alt saadetakse raamatupidajale kiireloomuline kiri – kohe on vaja mingi ülekanne teha!
Vooremäe sõnul on ettevõtted sellisest pettusest tihtilugu isegi teadlikud ja nendevastased protseduuridki on paigas, aga kuna kiri on nii kiireloomuline, tehakse sabinas ülekanne ikkagi ära.
“Mõnikord raamatupidaja märkab kirjas midagi kahtlast ja hoiab kahju ära, aga teinekord on petukiri suhteliselt viisakas riigikeeles ja läheb läbi,” selgitab Hiietamm, kuidas haneks minnakse. Kahjud võivad olla kümnetes tuhandetes eurodes ja seda raha enam tagasi ei saa.
Arvepettuste ehk BEC-skeemide läbimineku eelduseks on, et töötaja meilikonto on juba kompromiteeritud ning küberkurjategija saab jälgida meilivestlust näiteks ettevõtte ja tema partneri vahel. Sobival hetkel pettur sekkub, asendab arve peal kontonumbri enda omaga ja kanne tehaksegi kurjategija kontole.
Vooremäe sõnul on selline skeem väga levinud. Hiietamm soovitab äripartneri uue kontonumbri ehtsuse enne makse tegemist kindlasti kahepoolse suhtluse teel üle kinnitada.
Kõige raskemate tagajärgedega on lunavararünnakud. See tähendab, et ettevõtte süsteemid ja andmed krüpteeritakse ning nende tagasisaamiseks tuleb tasuda kas lunaraha või näha palju vaeva, et kuidagi teisiti oma andmed taastada. Senikaua töö päevade kaupa lihtsalt seisab, tulu ei teki ja kõige hullemal juhul järgneb pankrot. “Sellele lisandub ka mainekahju, sest kliendid ei saa teenust tarbida või tooteid kätte,” selgitab Vooremäe.
RIA soovitus lunavararünnakute korral on küberkurjategijatele mitte maksta, kuid osa ettevõtjaid seda siiski teeb. Kõige suurem summa, mis RIA-le teadaolevalt on Eesti ettevõttelt küsitud, oli kaks miljonit eurot. See puudutas sõidukite müügiga tegelevat firmat, mis sai lunavararünnakuga pihta, sest nende kaugtöölaud (RDP – Remote Desktop Protocol) oli “tervele maailmale” avatud.
Väikekaupmeestele paneb Vooremäe südamele, et nad oma veebilehti aeg-ajalt uuendaksid. Pahatihti leidub lehtedel haavatavusi ja turvanõrkusi, näiteks on mingid pistikprogrammid ehk pluginad uuendamata. Nende nõrkuste kaudu lipsavadki küberkurjategijad süsteemi sisse.
“CERT-EE (RIA intsidentide lahendamise osakond – toim.) teavitab ka aeg-ajalt ettevõtteid, kui on teada, et veebilehel on turvanõrkusi. Kui uuendusi ei tehta, kasutatakse haavatavust ära ja paigaldatakse veebilehele näiteks pahavara,” räägib Vooremäe sagedasest probleemist.
RIA analüüsi- ja ennetusosakonna analüütik Kaisa Vooremäe.Foto: RIA
Miks räägitakse viimasel ajal nii palju tarneahelarünnakutest? Mida need tähendavad?
“Oletame, et mõne IT-ettevõtte või teenusepakkuja teenust kasutavad nii advokaadibüroo, kaubanduskett kui ka ehitusettevõte. Selmet rünnata kõiki eraldi, võtavad küberkurjategijad ette IT-teenuse pakkuja, kelle kaudu nad jõuavad edasi ka tema klientideni,” selgitab Vooremäe, mida tarneahelarünnak endast kujutab. See on risk, mida tuleb kolmanda osapoole teenuseid, riistvara või tarkvara kasutades arvestada.
“Tuleb teha endale selgeks, millist teenust kasvõi oma veebilehe haldajalt saad. Väga sageli näeme, et vastutust ja riske, mis tarneahelas on IT-teenuse või muu teenuse pakkumisel, ei ole üldse lepingus fikseeritud. Halvemal juhul ei ole isegi kohta, kuhu kirjutada või helistada, kui probleem tekib,” loeb Hiietamm VKE-dele sõnad peale.
Millised on peamised ja kõige lihtsamad asjad, mida VKE-d saaks oma küberturvalisuse tagamiseks ära teha?
Vooremäe sõnul peab ettevõtja täpselt teadma, millist riist- ja tarkvara ta kasutab. “Kui tead, milliseid süsteeme kasutad, siis tead ka seda, mida on vaja kaitsta. Kindlasti tuleks läbi mõelda uuenduste haldamine, juurdepääsuõigused, panna paika turvaline paroolihalduspoliitika, kasutada mitmikautentimist,” loetleb Vooremäe terve rea asju, millele tähelepanu pöörata. Samuti tuleb töötajaid järjepidevalt koolitada ja õpetada rünnakuid ära tundma.
Juhuks kui midagi tuksi läheb, peab olema paigas varundussüsteem. “Tähtis on tagada ka varunduse edukas toimimine, sest muidu ei ole võimalik andmeid taastada. Kindlasti ei tohiks varundus olla koos kõigi teiste andmetega samas serveris,” tuletab Vooremäe meelde.
Kui esimese hooga ei tea, millest alustada, tasub RIA kodulehelt võtta lahti küberturvalisuse sektsioon ja lugeda, mida peaks tegema. Ka itvaatlik.ee ennetusportaalis on üleval soovitused ja videod, kus on lihtsas keeles ära seletatud, milliste ohtudega tuleb arvestada.
Mida teha, kui ettevõte on juba rünnaku ohvriks langenud ja piltlikult öeldes katus põleb?
Vooremäe sõnul peab esmalt selgeks tegema, mis on intsidendi põhjused ja allikas. Teavitada tuleks kohe ka CERT-EE-d (selleks on olemas eraldi küberintsidendi teavitusvorm). “Kui tuleb lunavararünnak, on CERT-EE-s olemas inimesed, kes annavad kasvõi nõu, kuidas nende pättidega suhelda, et asjad tagasi saada,” soovitab Hiietamm julgelt abi küsida.
Kui kasutatakse mõnda kolmandat osapoolt, näiteks IT-teenuse pakkujat, siis peab teavitama ka neid. Ja kui on andmelekke oht, tuleb sellest teada anda andmekaitse inspektsioonile. Samuti on asjakohane oma töötajaid, kliente ja koostööpartnereid jooksvalt intsidendi lahendamisega kursis hoida.
Vooremäe sõnul muretsetakse küberrünnaku alla sattudes tihti mainekahju pärast ning jäetakse seetõttu CERT-i teatamata. “Kardetakse, et riigiasutuse teavitamisel alustatakse ettevõtte suhtes järelevalvet või menetlust. Tegelikult on RIA eesmärk aidata ja toetada. Kui intsident juhtub VKE-ga, pole meil seaduse järgi isegi võimalust neid menetleda. Kindlasti ei levita me seda infot ka avalikult,” kinnitab Hiietamm, et kartuseks pole põhjust.
Mida RIA ettevõtete küberteadlikkuse ja küberturvalisuse parandamiseks teeb?
Küberturvalisuse kuul on RIA fookuses tänavu ettevõtete küberteadlikkuse tõstmine. Selleks oleme uuendanud itvaatlik.ee ettevõtjale mõeldud alamlehte, andnud välja lühijuhendi esimesteks sammudeks küberturvalisuse tagamisel ning osaleme mitmel üritusel, kus on kohal sadu ettevõtteid.
“Teame, et ettevõtjatel on alati kiire. Seepärast lähme ise kohale, osaleme üritustel, räägime silmast silma ja tegelikult teeme seda ka muul ajal kui ainult oktoobris kampaania korras,” sõnab Vooremäe.
RIA jälgib ja analüüsib Eesti küberruumis toimuvat pidevalt. Muu hulgas koostame igakuiseid kokkuvõtteid möödunud kuu olulisematest sündmustest ning olukorrast Eestis ja rahvusvahelises keskkonnas. Kord kvartalis toob RIA välja trendid ja tähelepanekud küberruumis toimuva kohta, mida tasuks ka ettevõtetel jälgida.
Alates 2013. aastast annab RIA välja küberturvalisuse aastaraamatut. Lisaks statistikale sisaldab see infot ka valdkondlike küberohtude ja -riskide kohta ning alates 2017. aastast ka RIA soovitusi ja järeldusi ning hinnanguid järgnevaks aastaks.


Nüüdsest veelgi turvalisem: rahapesuekspert Aivar Paul liitub Wallesteriga  Wallester AS-i uus rahapesuvastane juht ja juhatuse liige on Aivar Paul, kes on üks esimesi rahapesu tõkestamise valdkonna arendajad Eestis. Wallester on innovaatiline Eesti makseasutus, mis pakub tipptasemel makselahendusi igas tegevusvaldkonnas tegutsevatele erinevas suuruses ettevõtetele. Seni juba niigi kõrgete standardite poolest tuntud Wallester jõuab koos Pauliga rahapesu tõkestamises järgmisele tasemele ja edendab samal ajal jõudsalt fintech-sektorit.
Aivari karjäär sai alguse 1995. aastal keskkriminaalpolitsei uurijana. 1999. aastal kutsus Eesti Interpoli looja Arnold Tenusaar, kes oli määratud ka Rahapesu andmebüroo esimeseks juhiks, teda liituma vastloodud rahapesu andmebürooga, et panna alus rahapesu tõkestamisele Eestis. Just sel pöördelisel perioodil oli Aivar Paul koos Tenusaarega Eesti varajase rahapesuvastase infrastruktuuri teerajajaks ja riigi finantssüsteemi kui terviku üks kaitsjatest.
Pärast erasektorisse üleminekut juhtis Paul ligi kaks aastakümmet rahapesuvastast tegevust Swedbankis ja LHV-s, ning vahepeal kolm aastat Rahapesu Andmebürood. Nüüd liitub Paul Wallesteriga. Aivar Pauli jaoks oli organisatsiooniga liitumisel võtmetähtsusega ettevõtte juhtkonna, täpsemalt Sergei Astafjevi, Dmitri Logvinenko, Fred Soolätte ja Reimo Hammerbergi pühendumus ja senised saavutused. Lisaks nentis Paul, et Wallesteril on potentsiaali saada tulevikus järgmiseks ükssarvikuks.
Tänu oma kogemustepagasile on Aivar Paulil ainulaadsed oskused, et viia Wallester rahapesu tõkestamise valdkonnas uuele tasemele. Tema lähenemine põhineb tugevatel eetilistel alustel ning rangetel vastavusprotokollidel, mis aitavad vältida võimalikke ärisuhteid kuritegevusega seotud isikutega, edendades seeläbi turvalist finantsmaastikku.
„Meil on au tervitada Aivarit oma meeskonda,“ ütles Wallester ASi tegevjuht ja kaasasutaja Sergei Astafjev. „Usume, et tema laiad rahapesu tõkestamise alased teadmised on täiuslikult kooskõlas Wallesteri põhivisiooniga. Sellest saab kindlasti üks meie tegevuse tugisammas, mis suunab meid veelgi enam turvalisema finantsmaastiku edendamise poole ja on teerajajaks enneolematule kasvule.
Wallester AS-i uus põnev peatükk koos Aivar Pauliga on aus, uuenduslik ja turvaline kõigis finantstehingutes. Aivari teadmisi kasutades kavatseb Wallester tugevdada kahte oma põhilahendust, milleks on Wallester Business ja Wallester White Label.
Wallester Business on revolutsiooniline finantslahendus, mis annab igas suuruses ettevõtetele võimaluse väljastada oma töötajatele ettevõtte VISA-kaarte, tõhustada kulude järelevalvet ja kasutada spetsiaalset reaalajas analüüsi. See toimib ettevõtte rahanduse kaasaegse juhtimiskeskusena. Moodsa lahendusena saab kõigel silma peal hoida mobiilirakenduse va endusel.
Teisest küljest on Wallester White-Labeli lahendus ettevõtetele, kes soovivad turule tuua oma kaubamärgiga maksetooteid. See tööriist võimaldab ettevõtetel tõsta oma kaubamärgi väärtust, pakkudes eritellimusel valmistatud ja oma kaubamärgiga VISA maksekaarte, olgu tegu siis füüsilise krediitkaardiga või virtuaalse ühekordselt kasutatava deebetkaardiga. Lisaks hõlbustab Wallesteri murranguline REST API sujuvat integreerimist olemasolevate ja tulevaste digitaalsete platvormide ja süsteemidega.
Aivar Pauli juhendamisel järgivad Wallesteri lahendused kõrgeid standardeid pidevalt areneval finantstehnoloogiamaastikul, lisaks on eesmärk ka soodustada innovatsiooni ja sillutada teed turvalisele ning progressiivsele finantstulevikule.
Wallester AS
Tallinn, Eesti
+372 672 0101
info@wallester.com
10120, Tallinn, Eesti
F. R. Kreutzwaldi 4 (1. korrus)


Maksuamet karmistab meetmeid: tänasest said ehitajad hulga kohustusi juurde1. oktoobrist alates tuleb ehitusettevõtetel registreerida maksuametis suuremad ehitusobjektid, töövõtuahelad ning objektile lubatud töötajad. Kiipkaartidega tuleb hakata mõõtma töötajate ehitusplatsil viibitud aega.
Ehitajad tohivad edaspidi objektidele siseneda ainult kiipkaartidega
Foto: Andras Kralla
„Ehitusplatsil tohivad tegutseda ainult nõuetekohaselt tööle vormistatud inimesed, kellest peatöövõtjal ja riigil on selge ülevaade ning kellele makstakse ausat töötasu. Kuna sektoris on ümbrikupalga ja käibemaksupettuse osakaal suur, siis kannatavad aga need ettevõtjad, kes on ausad ja tasuvad kohustuslikke makse,“ selgitas maksu- ja tolliameti (MTA) projektijuht Siim Tamm.


RIA: VKE-d on küberohtude ennetamisel hooletumad kui suurfirmadTALLINN, 2. oktoober, BNS – Riigi infosüsteemi ameti (RIA) ja statistikaameti korraldatud uuringutest selgub, et väikese ja keskmise suurusega ettevõtted (VKE) koolitavad oma töötajaid küberohtude teemal tunduvalt harvemini kui see on tavaks suuremates ettevõtetes.
Mahukamaid investeeringuid küberturbesse hakkavad nad kavandama aga sageli alles siis, kui midagi päriselt juhtub, teatas RIA. "Samas on ohtude ennetamine alati odavam kui tagajärgedega tegelemine. Alles paar nädalat tagasi teavitas üks ettevõte meid, et ära hoiti rohkem kui miljoni euro suurune arvepettus," märkis RIA analüüsi- ja ennetusosakonna juht Märt Hiietamm.
"Uuringute järgi teavad paljud ettevõtjad küberruumis levivate ohtude kohta paraku üsna vähe. Samuti ei olda kuigi hästi kursis küberrünnakute võimalike kahjudega ega nende juhtumise tõenäosusega," nentis ta. Hiietamme sõnul arvavad väiksemad ettevõtted ise, et nad pole kurjategijatele piisavalt atraktiivsed sihtmärgid, kuid tegelikult võetakse sageli sihikule just nemad, sest turvatase on neil keskmiselt madalam.
Seetõttu on oktoobris ehk küberturvalisuse kuul toimuva RIA teavituskampaania keskmes tänavu just VKE-d. "Küberturvalisus ei ole ainult IT-kulu. Halvemal juhul võib küberrünnak lõppeda ettevõtte pankrotiga ja jätta suure hulga inimesi tööta," rõhutas Hiietamm. Ta tõi viimase aja ühe tõsisema juhtumina välja aasta alguses kaht Harjumaa tööstusettevõtet tabanud lunavararünnaku, mille tagajärjel oli sadade töötajatega firmade töö mitu nädalat tõsiselt häiritud.
"Me näeme oma töös tihti, et küberrünnak võib põhjustada kahju mitte ainult ettevõttele endale, vaid ka tema klientidele ja äripartneritele. Otsese majandusliku kahjuga kaasneb sageli ka mainekahju," toonitas analüüsi- ja ennetusosakonna juht.
Neid riske ilmestavad viimastel aastatel levinud rünnakud teenusepakkuja vastu ehk tarneahelarünnakud, kus tungitakse näiteks IT-teenust pakkuva ettevõtte võrku ja sealtkaudu ka tema klientide infosüsteemidesse. "Sageli näeme, et vastutust ja riske, mis tarneahelas on IT-teenuse või mõne muu teenuse pakkumisel, ei ole üldse lepingus fikseeritud. Halvemal juhul ei ole isegi kohta, kuhu kirjutada või helistada, kui probleem tekib," kirjeldas ta.
Küberriskide alahindamist iseloomustab hästi ka mullune juhtum, kus RIA intsidentide lahendamise osakond (CERT-EE) avastas üle 300 veebipoe, mis kasutasid aegunud tarkvara ja olid seetõttu haavatavad ühe konkreetse turvanõrkuse suhtes. Hoolimata korduvatest meeldetuletustest oli tänavu suvel endiselt uuendamata pea saja e-poe tarkvara.
Kui kurjategijatel õnnestub e-poodi sisse häkkida, on neil võimalik paigaldada sinna pahavara või luua õngitsusleht, et varastada klientide andmeid – sealhulgas pangakaartide andmeid. Samuti võib isikuandmetega hooletu ringikäimine tuua kopsaka rahatrahvi, mille suurus on Euroopa Liidu isikuandmete kaitse üldmääruse järgi kuni 20 miljonit eurot või kuni 4 protsenti ettevõtte eelmise majandusaasta käibest.
Positiivsema poole pealt tõi Hiietamm välja selle, et ettevõtted on enamlevinud petuskeemidest järjest teadlikumad. Ta julgustas neid intsidentidest ka RIA-le teatama. Lisaks on ettevõtetel võimalik taotleda kuni 60 000 eurot toetust oma küberturvalisuse hindamiseks ja parandamiseks.
Tallinna toimetus, +372 505 3628, majandus@bns.ee
Baltic News Service


Karol Kallas: SALK kaitseb ühisparteid demokraatia eestKorporatistliku poliitikatööstuse hammasratta, vabaühenduse SALK, juht Tarmo Jüristo kaitseb ühisparteid demokraatia ja EKRE eest, kirjutab Karol Kallas.
Postimehe ajakirjanik Mikk Salu rääkis Jüristoga viimase juhitud poliitikatööstuse "vabaühenduse" SALK tegevusest. SALKi juht kinnitas Postimehe ajakirjanikule:
"Ma arvan päriselt, et EKRE ei ole lihtsalt üks erakond teiste seas, lihtsalt teistsuguse maailmavaatega, vaid nad ohustavad demokraatiat."
Eesti riigikogus ei ole kuus, vaid kaks parteid! On progressiusuline ühispartei ning Eesti Konservatiivne Rahvaerakond.
Tänase lääne riikide korda ei saa suuremas osas nimetada enam demokraatlikuks, vaid tegemist on korporatismiga.
Ühisaprtei põlisvaenlaseks on kõik erakonnad, mis ühisaprteisse ei kuulu.
Kui inimliku ja normaalse poliitilise tavaloogika kohaselt peaks Sotsiaaldemokraatide kõige ohtlikum võistleja olema Eesti 200, siis ometigi progressistliku poliitikatööstuse toodangu vastu ei kõla sotsidelt pea ühtegi niutsatust. Samamoodi oleks normaalne kui Isamaa kõige suuremaks poliitiliseks vaenlaseks oleks nõndanimetatud "liberaalse konsensuse" parteid ja ühte hoitakse EKREga. Kuid nime poolest konservatiivne Isamaa kuulub ühisparteisse ja ühisaprtei põlisvaenlaseks on kõik erakonnad, mis ühisaprteisse ei kuulu.
Maailmakuulus pahemintellektuaal Noam Chomsky sõnastas tänase läänemaailma, sealhulgas Eesti ühisparteilise riigivõimu olemuse tabavalt lahti 1998. aastal ilmunud intervjuude raamatu "Ühine hüve" peatükis "Meedia" (lk 43):
"Arukas lahendus, kuidas hoida inimesed loidude ja kuulekatena, seisneb lubatud arvamuste ulatuse väga ranges piiramises, lastes samas antud arvamustekogumi raames pidada väga elavat arutelu, sealjuures isegi õhutades tagant kriitilisemate ja teisitimõtlejate seisukohtade levikut. Selline olukord tekitab inimestele mulje, et sõna on vaba, kuigi samaaegselt ja järjepidevalt sunnitakse inimestele debati ulatuse piiramisega peale süsteemi [ideoloogilisi] eelduseid."
Jüristo väide, nagu EKRE oleks "ohuks demokraatiale", lähtub usust, et demokraatia tähendab ainult ideoloogiliselt ühtse ainupartei – poliitiliste uskumuste süsteemi ja praktika – valimist.
Päris konservatiivid on ränk oht ühispartei hea uue ilma ehitamise projektile.
Donald Trump, Brexit/Nigel Farage, Alternatiiv Saksamaale ja Eesti Konservatiivne rahvaerakond on tavainimeste mäss ühisparteilise korrumpeerunud nomenklatuuri vastu. Sellised poliitilised liikumised on ränk oht ühispartei hea uue ilma ehitamise projektile. Millest on tingitud Jüristo ja temaga ühes paadis olevate riigiintellektuaalide "intellektuaalselt huvitav" raev "demokraatliale ohtliku" EKRE vastu.
Põhjus, miks Eesti ametlik poliitikateadus ühispartei probleemist ei räägi ja SALK esitleb ennast "demokraatia päästjana", peitub asjaolus, et valdav osa Eesti politoloogiast teenib eesmärki, mille sihiks on hoida Eesti poliitiline arutelu "lubatud raamides". Eesti politoloogid on valdavalt riigiintellektuaalid, kellel lubatakse aeg-ajalt olla kriitilised.
SALK, Jüristo, Eero Epner, Mari-Liis Jakobson ja sajad-tuhanded teised sarnased progressistliku nomenklatuuri hääletorud on tüüpilised riigivaimu-inimeste klassi esindajad, kelle ülesandeks on riigi alamate ees võimu õigustamine.
"Rahva tunnustus on võimurite jaoks möödapääsmatult vajalik ja selle pälvimiseks on vaja ideoloogiat, mis selgitab, et antud valitsus on hea, tark ning ilmselt vältimatu ja kindlasti parem kui kõik ülejäänud võimalikud alternatiivid. Sellise ideoloogia rahva seas levitamine ja õigustamine on "intellektuaalide" ühiskondlik ülesanne," kirjutab majandusteadlane Murray N Rothbard riigi ja riigiintellktuaalide sümbioosi kohta.
Jüristo koos kaasteelistega räägib, et Kaja Kallase ja Sotsiaaldemokraatide ning Kahesaja Eesti valitsus "on hea, tark ja vältimatu ning kindlasti parem kui" Eesti Konservatiivne Rahvaerakond. Tegemist on igapäevase ja nürimeelse "salvestusega" maailma progressistlike riigiintellektuaalide arusaamiste riiulist.
Juttu, mida SALKlised ajavad, raamiks on äärmuslik inimvaenulik ideoloogia. Selle nimi on progressiusk ja see tähendab alati ainult kurjust. Progressiusu kupli alla kuuluvad ideoloogiad nagu sotsialism, kommunism, sotsiaaldemokraatia, natsionaalsotsialism, fašism, kaasaja "liberaalne konsensus", demokraadid ja nii edasi. Progressiusu väärkasvude ühiseks omaduseks on globalism ja Hea Uue Ilma (HUI) ehitamine. Kommunistid tahavad korraldada maailmarevolutsiooni ja tänased korporatistlikud globalistid, nõndanimetatud "Davose inimesed", soovivad "vanal" maailmal juhtme seinast välja tõmmata ja selle "suurelt ära lähtestada".
Progressiusk tähendab alati ainult kurjust.
Poliitika on alati usupõhine. "Ateistlik poliitika" on oksüümoron/vastandväljendus. Arvamus, nagu "kriisid oleksid möödas" ja Kaja Kallas suudab Eestit juhtida, nõuab väga palju irratsionaalset, tervest mõistusest vabastatud usku.
Nii poliitika kui religioon on "operatsioonisüsteemid", mis selgitab, miks progressiusklikud teevad alati ühesuguseid rumalusi ja miks progressiusu saavutuseks on alati kaos ning häving.
Pisut laiema labidaga selgitades: kui konservatiivid vähemalt püüavad olla mõistuspärased ja arvavad üldjoontes, et inimloomus pole Aadamast ja Eevast saati – elik ajast kui sadu aastatuhandeid (miljoneid aastaid?) tagasi lõkke ümber istuti ning liha küpsetati – suurt muutunud. Inimene on Maaga kokku kasvanud ja ühiskond on looduse osa. Mille tõttu peavad poliitika ja seadused lähtuma loomuõigusest.
(Märkus: viimases väites pole mitte midagi animistlikku ega Gaia usule osutavat.)
Progressiusklikud on veendunud, et kõigi inimtsivilisatsioonide ajalugu, inimkonna senine areng on olnud suur eksitus ja tähendanud ainult "rõhutud klasside" vastast vägivalda. "Rõhutud klassid" võivad olla töölised ja talupojad, mustud, naised, omasooiharad ja lisaks veel lugematu hulk "vähemusi". Progressiusk tähendab alati vimmaolümpiat ja uue inimese ehitamist.
Inimloomus on paraku selline, et tegelik õiglus ja headus pole mitte kunagi ühegi revolutsiooni eesmärgiks, vaid mingi "klassi" juhtivad agarikud tahavad alati teiste klasside arvelt võimu haarata ja varad enda kätte koondada. Kunagi kuulutasid progressistid, et inimest ei või tema soo ja nahavärvi järele kiusata. Täna on hegemooni man ja Vana-Euroopa riikides tume nahavärv ning kummalised seksuaaleelistused – mitte teadmised, kogemused, ega oskused – nii ülikooli, tööle kui poliitikasse saamisel kaalukaks eeliseks.
Diane Abbott Pilt: YouTube'i ekraanitõmmis
Kui keegi juhtub arupidamise käigus jõudma järeldusele, et Ursula von der Leyen pole oma tööga mitte kunagi hakkama saanud, siis on see puhas naisteviha ja tuleb üheselt hukka mõista. Kui väita, et Ühendkuningriigi leiboristide – Eesti mõistes sotsiaaldemokraatide – poliitik Diane Abbott pole kõige "teravam pliiats" ja ta on kõigi ametlike rassismi määratluste järele päris kole rassist, siis on see totaalset tühistamist vääriv rassism.
Kui Kaja Kallase, Tarmo Jüristo või Züleyksa Izmailova ja Lauri Läänemetsa käest küsida, kas nad tahavad senise Eesti hävitamist ja selle sulatamist uue progressistliku maailmaimpeeriumi rüppe, siis tõenäoliselt nad vastavad "kindlasti mitte". Kui küsida, kas nad soovivad "rohkem Euroopat", siis kõlab vastuseks suure tõenäosusega "jaa". Eesti keeles on selise kaksisoimlemise kohta olemas sõna "usupimedus".
Puud tuntakse tema viljadest!
Sotsiaaldemokraatia, kommunism ja tänane "liberalism" on ühe ideoloogilise puu, marksismi (mille juured on kaugel ajaloos), harud. Kommunismi ja sotsialismi varjus tapeti 20. sajandil sadu miljoneid inimesi, hävitati (vähemalt) kümneid rahvaid ning tekitati utoopiliste ideedega – hea uue ilma ehitamisega – riikide ja maailma majandusele korvamatut kahju. Mis kõik peaks olema elementaarse ajaloo ja majandusteooria A, B ning C. Kriitilise teooria feminism võitleb väidetavalt naiste õiguste eest, kuid see on väga oluline "ajuviiruse vektor", miks noored naised lasevad endal täna rinnad maha lõigata ja muudavad ennast hormoonpreparaatidega kogu eluks invaliidiks. Miks sooväänajate õigused käivad täna üle naiste õigustest. Kaos ja häving on progressiusuga kaasnev ning alati korduv muster, olgu tegemist Aasia, Euroopa või Ameerikate riikidega.
Kui poliitikas mängitakse ühesuguseid idiootlikke mänge, on selle tulemused ühte moodi kohutavad.
Konkreetsemate näidete juurde tulles:
Philadelphia on Ameerika Ühendriikide Pennsylvania osariigi kõige suurem linn. Alates 1952. aastast pole seal olnud mitte ühtegi vabariiklasest või parteitut linnapead. Philadelphia Kensingtoni linnaosa on tüüpiline näide, mida toovad kaasa demokraatide poliitikad.
Sama pilt kordub kümnetes ja kümnetes USA demokraatide võimu all olevates suurlinnades. "Liberaalide" võim ja poliitikad võrduvad kaosega, millisele nähtumusele on pandud üpris ametlikult nimeks "surmasõlm" (doom loop).
Euroopas pole mitte midagi teistmoodi, kuna HUI ehitajate ideoloogia on ühesugune. Kui poliitikas mängitakse ühesuguseid idiootlikke mänge, on selle tulemused ühte moodi kohutavad.
Prantsusmaal on viimase poole sajandi jooksul võimul olnud ühispartei, mis tähendab, et kui võimul on ühispartei konservatiivid (nagu Isamaa), siis on riigis aetud sotsialistlikku poliitikat ja kui sotsialistid, siis on riigis aetud sotsialistlikku poliitikat. Täna on Prantsusmaa suuresti tänu progressiusulisele ühisparteile sisuliselt kodusõja lävel.
Saksamaa. Liberaalse konsensuse ühispartei poliitikate põhjusel ähvardab riiki kõigi muude hädade kõrval tõsine oht kukkuda välja maailma juhtivate tööstusriikide seast. Euro on nii tugev raha, nagu see on, suuresti tänu Saksamaa majandusele ja kui see sammas peaks langema, siis tulemuseks on taas – nagu progressiusule kohane – päris kole ulgumine ja hammaste kiristamine terves Euroopa Liidus.
Rootsi. Inimesi loobitakse Stockholmis granaatidega ja riigis on üle kuuekümne eikellegimaa; piirkonna, kus Rootsi seadused ei kehti. Rootsi on Euroopa "mõrvapealinn".
Eesti. Ainult tänu progressistlikule poliitikale on Eesti juba üle kümne aasta olukorras, et "Mis meid siia on toonud, enam edasi ei vii". Progressistliku ühispartei juhtimisel ja progressiusu "operatsioonisüsteemi" tõttu on riik silmitsi tõsiste majandus-, sisserände-, rahvastiku-, hariduse-, tervishoiu- ning paljude muude kriisidega. Maksupoliitika õgvendamise ja vabaduste suurendamise asemel teeb ühispartei kõik selleks, et inimeste ning ettevõtete olukord muutuks veelgi jubedamaks.
Ebaloomulik abielu on oluline osa ühiskonna hävitamise paketist
Loomuliku abielu rüvetamine on üks HUI pealisehituse nurgakividest, kuna loomulik abielu on ühiskonna kõige olulisem alustala ja uue maailmakorra saab ehitada ainult vana varemetele.
Pennsylvanias kiideti ebaloomulik abielu heaks 2014. astal. Prantsusmaal 2013. aastal. Saksamaal 2017. aastal. Rootsis aastal 2009. Eestis möödunud kevadel… Siia otsa võib veel lugeda mitukümmend riiki…
Revolutsioon ei jää mitte kunagi ühe eesmärgi saavutamise juures pidama, vaid selle sihiks on kõik ümber teha. Kõik senise peab asendama millegi, isegi mitte väga täpselt sõnastatud "teistsugusega", mis progressiusklike tõekspidamistes on kuidagi "parem".
Revolutsioon ei lõpe mitte kunagi "kahe inimese õnnega", vaid sellega käib alati kaasas rohepööre, suur asendamine, geeniteraapiad, tsensuur, totaalne jälgimisühiskond, sotsiaalne krediit, keskpankade digiraha, igasuguse sotsiaalse lõime hävitamine ja nii edasi.
SALK on progressistlik-korporatistliku poliitikatööstuse masina hammasratas, mis sõdib HUI eest. Nii nagu "1984" maailmas tähendas vabadus orjust, tähendab progressiusuliste jaoks 1984-lik ühispartei demokraatiat. Mida tuleb normaalsete inimeste eest kaitsta ja milleks on lubatud kõik vahendid. EKRE on riigikogus ainukene partei, mis osutab, et vaatamata progressiusuliste aastakümnete pikkusele vaevanägemisele, on Eestis siiski säilinud veel lootus, et päris demokraatia on võimalik.
Ühispartei valimine on valik demokraatia vastu. Progressiusk on puhas kurjus ja kurjus on kuri kõigile, tähendab ka selle õigustajatele, millest omakorda võib järeldada, et ühispartei-põhise "demokraatia" põhistamise näol pole tegemist just kõige mõistuspärasema ettevõtmisega. Trotski, Mao ja Che Guevara saavutused on küll mastaapsed ja kohutavad, aga kindlasti ei surnud nad õnnelikena.


Oktoobrist tuleb suurtel ehitustel registreerida töötajad ja tööaeg1. oktoobril jõustusid maksukorralduse seaduse muudatused, mille kohaselt on peatöövõtjatel ja ehitusettevõtjatel kohustus registreerida suuremate ehitustööde korral ehitusplatsil viibivad inimesed ning esitada vastavad andmed maksu- ja tolliametile.
Ettevõtjad ei pea esitama maksu- ja tolliametile andmeid iga ehitustöö kohta, vaid muudatused puudutavad üksnes suuremaid ehitustöid.
Muudatuse peamine eesmärk on vähendada ehitussektoris maksukahju ning tagada aus konkurents, teatas Eesti Kaubandus-Tööstuskoda.
Ettevõtjad peavad edaspidi esitama maksu- ja tolliametile andmed ehitise, ehitustööde, nende tellija ja ehitustöid tegevate alltöövõtjate ning ehitusplatsil viibivate inimeste kohta. Andmete esitamiseks ja kogumiseks loob maksu- ja tolliamet töövõtuahela ja töötamise kestuse andmekogu.
Ettevõtjad ei pea esitama maksu- ja tolliametile andmeid iga ehitustöö kohta, vaid muudatused puudutavad üksnes suuremaid ehitustöid. Suuremateks ehitustöödeks on seaduse kohaselt sellised ehitustööd, mille eeldatav kestus ületab 30 tööpäeva ja ehitusplatsil töötab samal ajal vähemalt 20 inimest või mille eeldatav maht ületab 500 inimtööpäeva.
Uued nõuded hakkasid kehtima suuremate ehitustööde suhtes, millega alustati 2023. aasta 1. oktoobril või alustatakse hiljem. Lisaks on uute nõuetega hõlmatud suuremad ehitustööd, millega on alustatud enne 2023. aasta 1. oktoobrit ja mille eeldatav lõpptähtaeg on 2024. aasta 1. oktoober või hiljem.
Peatöövõtja peab edaspidi esitama maksu- ja tolliametile andmed suuremate ehitustööde kohta ning ehitustööde tellija nime ja isiku- või registrikoodi või kinnitama maksu- ja tolliameti andmekogus kuvatud andmed vähemalt kolm tööpäeva enne ehitustööde alustamist. Lisaks on peatöövõtjal kohustus tagada, et ehitusplatsil oleks paigaldatud inimeste elektrooniline registreerimissüsteem.
1. oktoobrist jõustunud muudatus näeb ka ette, et peatöövõtja peab esitama maksu- ja tolliametile kord päevas iga inimese eelmisel päeval ehitusplatsil viibimise summeeritud aja ning kuni kolm korda nädalas isikustamata kujul iga inimese ehitusplatsile sisenemise ja sellelt lahkumise kellaajad sekundi täpsusega. Peatöövõtja peab neid andmeid säilitama ehitustööde ajal ning neli kuud pärast ehitustööde lõpetamist.
Iga ehitusettevõtja, sealhulgas peatöövõtja, peab alates 1. oktoobrist esitama maksu- ja tolliametile andmed tema tehtavate suuremate ehitustööde kohta ning selle alltöövõtja nime ja isiku- või registrikoodi, kellelt ta ostab või on ostnud ehitise ehitamisega seotud teenuseid, või kinnitama andmekogus kuvatud andmed enne ehitustööde alustamist. Lisaks peab ehitusettevõtja märkima maksu- ja tolliameti andmekogus vajaduse korral ära tema poolt ehitusplatsile lubatud inimesed.
Ehitusettevõtja ülesanne on ka tagada, et tema poolt ehitusplatsile lubatud inimesed fikseerivad elektroonilises registreerimissüsteemis kõik ehitusplatsile sisenemised ja sellelt lahkumised. See on vajalik, et peatöövõtja saaks kõikide ehitusettevõtjate ehk alltöövõtjate ja nende alltöövõtjate andmed esitada maksu- ja tolliametile.
Alates 1. oktoobrist peab iga ehitusettevõtja tagama, et tema poolt ehitusplatsile lubatud inimestel on olemas ehitusplatsile sisenemiseks ja sellelt lahkumiseks vajalik tuvastusvahend. Tuvastusvahendiks võib olla spetsiaalne kiipkaart, mida hakkab väljastama maksu- ja tolliameti lepingupartner. Samas on lubatud kasutada ka muid lahendusi, näiteks mobiilirakendust, kui see vastab tuvastusvahenditele esitatavatele nõuetele.
Kui peatöövõtja või ehitusettevõtja jätab maksu- ja tolliametile vajalikud andmed esitamata, siis on võimalik juriidilist isikut karistada rahatrahviga kuni 3200 eurot ning füüsilist isikut rahatrahviga kuni 1200 eurot.


RIA: väikeettevõtted on küberohtude ennetamisel hooletumad kui suurfirmadKaks hiljutist uuringut näitavad, et Eesti väikese ja keskmise suurusega ettevõtted (VKE-d) pööravad küberturvalisusele oluliselt vähem tähelepanu kui suurfirmad ning võivad seetõttu langeda kergemini ka küberrünnete ohvriks.Riigi Infosüsteemi Ameti (RIA) ja Statistikaameti korraldatud uuringutest selgub, et VKE-d koolitavad oma töötajaid küberohtude teemal tunduvalt harvemini, kui see on tavaks suuremates ettevõtetes. Mahukamaid investeeringuid küberturbesse hakkavad nad kavandama aga sageli alles siis, kui midagi päriselt juhtub.
«Samas on ohtude ennetamine alati odavam kui tagajärgedega tegelemine. Alles paar nädalat tagasi teavitas üks ettevõte meid, et ära hoiti rohkem kui miljoni euro suurune arvepettus,» märkis RIA analüüsi- ja ennetusosakonna juht Märt Hiietamm.
«Uuringute järgi teavad paljud ettevõtjad küberruumis levivate ohtude kohta paraku üsna vähe. Samuti ei olda kuigi hästi kursis küberrünnakute võimalike kahjudega ega nende juhtumise tõenäosusega,» selgitas Hiietamm. «Väiksemad ettevõtted ise arvavad, et nad pole kurjategijatele piisavalt atraktiivsed sihtmärgid, kuid tegelikult võetakse sageli sihikule just nemad, sest turvatase on neil keskmiselt madalam.»
Seetõttu on oktoobris ehk küberturvalisuse kuul toimuva RIA teavituskampaania keskmes tänavu just VKE-d. «Küberturvalisus ei ole ainult IT-kulu. Halvemal juhul võib küberrünnak lõppeda ettevõtte pankrotiga ja jätta suure hulga inimesi tööta,» rõhutas Hiietamm. Ta tõi viimase aja ühe tõsisema juhtumina välja aasta alguses kaht Harjumaa tööstusettevõtet tabanud lunavararünnaku, mille tagajärjel oli sadade töötajatega firmade töö mitu nädalat tõsiselt häiritud.
«Me näeme oma töös tihti, et küberrünnak võib põhjustada kahju mitte ainult ettevõttele endale, vaid ka tema klientidele ja äripartneritele. Otsese majandusliku kahjuga kaasneb sageli ka mainekahju,» nentis Hiietamm.
Neid riske ilmestavad viimastel aastatel levinud rünnakud teenusepakkuja vastu ehk tarneahelarünnakud, kus tungitakse näiteks IT-teenust pakkuva ettevõtte võrku ja sealtkaudu ka tema klientide infosüsteemidesse. «Sageli näeme, et vastutust ja riske, mis tarneahelas on IT-teenuse või mõne muu teenuse pakkumisel, ei ole üldse lepingus fikseeritud. Halvemal juhul ei ole isegi kohta, kuhu kirjutada või helistada, kui probleem tekib,» selgitas Hiietamm.
Küberriskide alahindamist iseloomustab hästi ka mullune juhtum, kus RIA intsidentide lahendamise osakond (CERT-EE) avastas üle 300 veebipoe, mis kasutasid aegunud tarkvara ja olid seetõttu haavatavad ühe konkreetse turvanõrkuse suhtes. Hoolimata korduvatest meeldetuletustest oli tänavu suvel endiselt uuendamata pea saja e-poe tarkvara.
Kui kurjategijatel õnnestub e-poodi sisse häkkida, on neil võimalik paigaldada sinna pahavara või luua õngitsusleht, et varastada klientide andmeid – sealhulgas pangakaartide andmeid. Samuti võib isikuandmetega hooletu ringikäimine tuua kopsaka rahatrahvi, mille suurus on EL-i isikuandmete kaitse üldmääruse järgi kuni 20 miljonit eurot või kuni 4% ettevõtte eelmise majandusaasta käibest.
Positiivsema poole pealt tõi Hiietamm välja selle, et ettevõtted on enamlevinud petuskeemidest järjest teadlikumad. Ta julgustas neid intsidentidest ka RIA-le teatama, et Eesti küberruumi veelgi paremini kaitsta.

Kuidas kaitsta ettevõtet küberohtude eest?

	Tea, millist riist- ja tarkvara kasutad – ettevõtte kaitsevajaduste kaardistamiseks on vaja selget ülevaadet oma süsteemidest ja sisevõrkudes toimuvast.
	Kaitse oma vara – halda uuendusi, paika haavatavusi, kasuta tulemüüre/viirusekaitset jne.
	Kaitse oma töötajaid – loo turvaline paroolipoliitika, kasuta mitmikautentimist.
	Õpi ära tundma rünnakuid – suurenda töötajate teadlikkust, koolita oma inimesi ja kontrolli regulaarselt nende teadmisi.
	Õpi taastama – loo taasteplaan, taga varunduse toimimine ja tee proovitaastamisi.
	Kaitse kaubamärki – teadvusta ohtusid, kaitse (sotsiaalmeedia) kontosid, meiliserverite turvaprotokolle jne.