Opositsioon esitas 4 arupärimist Tammelaane, jalgpallihalli ja lasteaiakohtade teemadelViimsi vallavolikogu 17. jaanuari istungil esitasid nii Kogukondade Viimsi, EKRE kui Keskerakonna esindajad vallajuhtidele kokku neli arupärimist.
Kogukondade Viimsi esindajad Ants Erm, Tanel Ojang ja Ivo Rull esitasid arupärimise vallavanem Illar Lemettile (Reformierakond) seoses Riigikohtu otsusega tühistada Tammelaane DP kehtestamine. Toome alljärgnevalt antud arupärimise ära täismahus.
„15. detsembril 2022 aastal tegi Riigikohus otsuse, et Tammelaane detailplaneeringu (DP) kehtestamine Viimsi vallavolikogu 28.04.2020 otsusega nr. 26 oli seadustega vastuolus ning see otsus tühistati.
Kuid alates 2020. aastast on Tammelaane DP aladel toimunud Viimsi vallavalitsuse kooskõlastusel jõuline ehitustegevus. Hävitatud on suur osa põlismetsast, rajatud kommunikatsioonitrassid, asfatteed, piirdeaiad, tõkkepuu jpm.
Eelnevast lähtuvalt soovime Teilt vastuseid järgmistele küsimustele:
Viimsi vallavalitsuse menetluskulud Tammelaane DP-ga toimunud kohtuvaidluses oli kokku 33 932 eurot. Kas Teie hinnangul oleks olnud mõistlik kevadel 2020 Viimsi vallavalitsusel vältida kulukat kohtuvaidlust, asudes leidma võimalusi DP vaidlustanute vaide rahuldamiseks või mingi muu kompromissi sõlmimiseks?
Viimsi vallavalitsus väljastas Teie vallavanemaks oleku ajal aastatel 2021 ja 2022 erinevaid ehitus- ja kasutuslube ning kooskõlastusi Tammelaane DP alal ehitustegevuseks teadmises, et kohtuvaidlus alles käib. Kas selline tegevus oli Teie meelest seaduslik ja kooskõlas planeerimisseaduse ning hea valitsemise tavadega?
Kuidas hindate tänase Viimsi vallavalitsuse abivallavanem Alar Miku tegevust kohtuvaidluse ajal toonase Viimsi vallavalitsuse ehitus- ja kommunaalosakonna juhatajana ehituslubade ja kooskõlastuse andmisel Tammelaane DP alal ajal, mis kohtuvaidlus planeeringu kehtestamise seaduslikkuse üle polnud veel lõppenud?
Kas abivallavanem Alar Mik, kes nagu Teiegi kuulub Reformierakonda, peaks võtma Tammelaane DP alal looduse mastaapse kahjustamise lubamise eest poliitilise vastutuse?
Millal likvideeritakse Tammelaane DP alal Viimsi valla mandriosa üldplaneeringu teemaplaneeringuga “Miljööväärtuslikud alad ja rohevõrgustik” vastuolus olev ning loomade rohekoridori läbilõikav aed?
Millised on Viimsi vallavalitsuse edasised plaanid Tammelaane DP alale rajatud taristuga (kommunikatsioonid, teed, valgustid jm)?
Milliseid järeldusi on teinud ja mida kavatseb Viimsi võimuliit Tammelaane DP-ga toimunust õppida?
Vastuseid arupärimisele soovime nii kirjalikult kui suuliselt.“
Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna esindaja Kristel Menning esitas kaks arupärimist abivallavanem Alar Mikule (Reformierakond).
Esimene neist oli samuti seotud Tammelaane DP ja Riigikohtu otsusega. Toome alljärgnevalt antud arupärimise ära täismahus.
„Arupärimine Tammelaane kinnistu detailplaneeringuga seonduvaga lähtuvalt 15. detsembri 2022 Riigikohtu otsusest
”15. detsembril 2022 aastal tegi Riigikohus otsuse, et Tammelaane detailplaneeringu (DP) algatamine Viimsi vallavolikogu 28. aprilli 2020.a otsusega nr. 26 oli seadustega ja kehtiva rohevõrgustiku teemaplaneeringuga vastuolus ning sellest lähtuvalt vallavolikogu otsus tühistati.
Tammelaane DP kehtetuks tunnistamine Riigikohtu poolt näitas, et planeerimises eksisteerib turumoonutus. Võimuga seotud isik saab planeerida elamuid rohekoridori ilma selge avaliku huvita ja rohevõrgustiku koridor lakkas planeeringu läbi toimimast.
Seoses eeltooduga palun abivallavanemal vastata järgmistele küsimustele:
Miks väljastasite ja kooskõlastasite tol ajal olles ehitus- ja kommunaalosakonna juhataja Tammelaane DP ehitusload, kui kohtumenetlus oli alles käimas ja kaebajad olid täiendavalt pöördunud Viimsi Vallavalitsuse poole pärast hagiavalduse esitamist kutsega üles mitte menetlema ja vastu võtma ühtegi Tammelaane maaüksusega seotud detailplaneeringu otsust seni, kuni kohus ei ole langetanud otsust detailplaneeringu kehtestamise otsuse seaduslikkuse osas?
Viimsi Teataja esimeses numbris on eespool mainitud lubade väljastamist avalikkusele komunikeeritud järgmiselt: “Ehitusseadustiku alusel polnud võimalik ehitusloa väljastamisest keelduda, lisaks olid kõik projektis toodud märkused lahendatud ja valla ning arendaja vahel sõlmitud detailplaneeringukohase avalikult kasutatava taristu väljaehitamise leping, millest tulenevalt oli vallavalitsusel kohustus ehituslubade väljastamiseks”. Palun viidake lepingu konkreetsetele punktidele, mis sätestasid lubade andmise tähtajad ja vallavalitsuse vastutuse, kui nendest tähtaegadest kinni ei peeta. Milles see vastutus seisnes?
Kehtiva seaduse kohaselt tuleks ehitusteatis läbi vaadata kümne päeva jooksul ja ehitusloa menetlemisele on ettenähtud 30 päeva.
Kuidas kommenteerite antud detailplaneeringu puhul menetlustähtaegadest pedantset kinni pidamist, kui Viimsi Vallavalitsuse tavapraktika kohaselt seda ei tehta? Ehitusteatisi menetletakse üldjuhul 3 kuni 8 kuud ja üldplaneeringu kohaseid detailplaneeringu avaldusi aastaid? On üldteada fakt, et tavakodanikel puudub siin tõhus õiguskaitse sundimaks haldusorganit seadusest tulenevaid tähtaegu järgima. Teil on ju sellel alal vaieldamatult suured kogemused. Arvestades Teie pikaajalist töökogemust Viimsi Vallavalitsuses pidite teadma, et detailplaneering ei anna veel õigust ehitada või teha muid pöördumatu mõjuga toiminguid. Isegi kui kohus detailplaneeringu kehtivust ei peata, ei pea kohtuvaidluse ajal tegevuste jätkamisega kiirustama.
Ka antud juhul oli ehituslubade väljastamine suur risk olukorras, kus Volikogu detailplaneeringu kehtestamise otsus oli kolmanda osapoole poolt, kes antud juhul esindas avalikkuse huve, vaidlustatud kohtus. Millega te seda riski põhjendate?
Avaliku võimu teostamine eeldab ühiskonna usaldust ametnike suhtes, mis omakorda sõltub ametnike seaduspärasest ja eetilisest käitumisest ning tegutsemisest avalikes huvides. Miks lubasite arendajal planeerida elamuid rohekoridori ilma tegeliku avaliku huvita ja eelistasite antud juhul otsuste tegemisel erahuvisid? Avalikkuse vastuseis on siin olnud alates jaanuarist 2016 kui lähikonna elanike esindajad juhtisid oma pöördumisega vallavalitsuse tähelepanu, et planeering on vastuolus riiklike õigusaktide ja Viimsi kehtiva üldplaneeringuga.
Soovin teada, kas abivallavanemana olete valmis võtma poliitilise vastutuse Tammelaane DP tekitatud laiaulatusliku rohevõrgustiku kahjustamise eest? Kui ei, siis kes peab võtma poliitilise vastutuse, kas vallavanem Illar Lemetti?
Milliseid samme on Viimsi Vallavalitsus astunud, et olemasolevad teed ja kommunikatsioonid likvideeritakse? Kas selle kohta on saadetud ettekirjutus?
Millal plaanitakse valla poolt moodustatud kinnistud kinnistusregistrist kaotada, kuna neil puudub õiguslik alus?
Kuidas reaalselt mets ja rohevõrgustik seal taastatakse? Kui suur on kahju selle rohealade rikkumisest ja kas vald alustab sundtäitmist, kui omanik kohtuotsust ise ei täida ja roheala toimuvust ei taasta (sh ei võta üles teid ja kommunikatsioone)?
Palun vastata seaduses ettenähtud korras kirjalikult ja suuliselt järgmisel volikogu istungil.”
Teise arupärimise Alar Mikule esitas Kristel Menning seoses jalgpallihalli ehitamisega ning ka selle arupärimise esitame täismahus:
„ Arupärimine seoses Kannikese tee 1 kinnistule jalgpallihalli kavandamisega
11.04.2022 koostas Viimsi Vallavalitsus üldplaneeringuga vastuollu läinud projekteerimistingimuste eelnõu jalgpallihalli kavandmiseks Kannikese tee 1 kinnistule. See kinnistu on valdavas osas Viimsi valla mandriosa üldplaneeringu järgi kergetööstuse maa ja osaliselt ka üldkasutatavate hoonete reservmaa ja osaliselt haljasmaa. Seega on üheselt selge, et ilma üldplaneeringut muutva detailplaneeringuta ei saa õiguslikult korrektselt planeerimisseaduse järgi sinna sellist ülisuurt hoonet kavandada.
Hiljem vald loobus projekteerimistingimustest ja algatas detailplaneeringu Kannikese tee 1, Kannikese tee 1a, Kannikese tee 19 ja Kannikese tee detailplaneeringu üldplaneeringu kohasena, kuid ka selles planeeringus on jalgpallihoone valdavas osas kergtööstusmaal, st see detailplaneering pole tegelikkuses üldplaneeringu kohane.
Seoses eeltooduga palun abivallavanemal vastata järgmistele küsimustele:
1) Miks prooviti üldplaneeringuga vastuolus väljastada projekteerimistingimusi? See ju ei ole ju seadusega lubatav tegevus ja ka pole üldplaneeringus volitusi sellisel juhul selgeid volitusi väljastada projekteerimistingimusi (nagu seadus nõuab).
2) Miks pole volikogu informeeritud, et tegelikkuses muudab algatatud detailplaneering üldplaneeringut? Miks vallavalitsus on volikogu selja taga kavandamas suures osas kergtööstusmaale jalgpallihalli kui see on selges vastuolus kehtiva üldplaneeringuga? Kuidas on saanud sündida olukord, et Viimsi Vallavalitsus ühtepidi keelab kodanikel üldplaneeringute muutmist ja tühistab juba algatatud üldplaneeringuid muutvaid detailplaneeringuid ja siis teistpidi proovib üldplaneeringut ise muuta, tehes seda salaja ja seadust rikkudes ning volikogu eest varjatult?
3) Miks üldplaneeringu muutmisel ja ligi 1 ha suuruse hoone kavandamisel pole korraldatud ei arhitektuurikonkurssi ega ka keskkonnamõju strateegilist hindamist? Seda olukorras kus hoone alusel maal on saastunud pinnas ja hoone oleks Viimsi aleviku suurim ehitis, mis on kaugvaadeldav isegi Toompea vaateplatvormilt.
4) Riigihangete registrist nähtub, et projekteerimishange korraldati enne detailplaneeringu algatamist ja leping sõlmiti enne kui on teada, mida detailplaneering lubama hakkab. Millised on vallale juba võetud projekteerimislepingu ja mõõdistuse ning detailplaneering koostamise kohustustuste summad?
5) Kuidas on saanud sündida olukord, et Viimsi Vallavalitsus ühtepidi keel kodanikel üldplaneeringute muutmist ja tühistab juba algatatud üldplaneeringuid muutvaid detailplaneeringuid ja siis teistpidi proovib üldplaneeringut ise muuta salaja ja seadust rikkudes, tehes seda volikogu eest varjatult?
6) Kui suured on valla kohustused hoone rajamisel ja hilisemal ekspluateerimisel?
7) Kas selle jalgpallihoone jaoks on viidud läbi asukohtade eelvalik? Milliseid alternatiivseid kohti on kaalutud ja kas siin leiduks üldplaneeringu kohane asukoht?
Palun vastata seaduses ettenähtud korras kirjalikult ja suuliselt järgmisel volikogu istungil.”
Lisaks esitasid Keskerakonna esindajad Ilja Ban, Raimo Tann ja Annika Vaikla arupärimise abivallavanem Marju Aolaidile (Isamaa) seoses lasteaiakohtadega. Toome alljärgnevalt antud arupärimise ära täismahus.
„Kohaliku omavalitsuse üheks kõige selgemini väljendatud kohustuseks on luua oma lastele võimalus käia elukohajärgses lasteasutuses. See on väga tähtis elukeskkonna kvaliteedi osa. Seda kohustust ei suutnud Viimsi vald täita pikki aastaid. Tagajärjeks viimsilaste maksutulu liikumine Tallinna, kus lasteaiakohti jagus. Kaotatud maksutulu on üks suuremaid sellega kaasnenuid probleeme, kuid ei saa märkimata jätta ka viimsilaste heaolu ja elukeskkonna kvaliteedi languse, mille tingisid pikad autosõidud mitu korda päevas lapsi lasteaeda viies ja neid sealt tuues. Eriti, kui lapsed käisid veel erinevas lasteaias.
Aastatel 2017-2021 tehti Viimsi vallas suur edusamm probleemi lahendamises. Olin ise üks lahendajaid ja seega tean, et need lahendused mitte ei lahendanud pikalt kestnud probleemi vaid olid ka majanduslikud mõistlikud lahendused. Konkreetselt räägin asjaolust, et numbrid, mis sel ajal laual olid, näitasid, et eralasteaedadega koostöö on odavam, kui ise investeerida lasteaiahoonete ehitusse. Samuti on hiljutine viimsilaste seas läbi viidud rahuloluuuring kinnitanud, et viimsilaste rahuolu alushariduse kvaliteediga on kõrge.
Lisan siia kokkuvõtva artikli sel teemal: Millest räägivad Viimsi rahulolu uuringu tulemused? Osa II
Lisan siia ka ühe pressiteate, kus nii toonane, kui ka praegune vallavanem samast asjast viimsilasi teavitab: Viimsi vald rakendab erinevaid meetmeid lasteaiakohtade puuduse leevendamiseks
Täna on volikogu liikmetel laual eelarve, kus on rida- Pärnamäe lasteaia ja hariduskeskuse projekteerimine ja selleks on ette nähtud vahendid, mis eelarve esimesel lugemisel olid summas 300 000 eurot. Oleme näinud Viimsi haridusvaldkonna arengukava, mille tutvustamisel oli juttu lausa 300 kohalise lasteaia ehitusest Pärnamäe külla. Samuti laekus kõigile volikogu liikmetele pikaagesetelt Viimsi eralasteaia pidajatelt murekiri koostöö osas.
Võttes arvesse seda kõike palume abivallavanemalt selgust konkreetsete andmete näol, et ka volikogu liige saaks kaasa mõelda, mis on viimsilastele parim lahenduste loomisel.
Palju on Viimsis lasteaiaealisi lapsi ja milline on teada olev tuleviku prognoos selles osas? Tuua välja andmed kogu teadaoleva prognoosi ulatuses.
Kui palju lasteaia kohti suudab MLA pakkuda täna?
Millised lahendusi kasutab vald täna veel leevendamaks lasteaiakohtade puudust?
Palju lapsi on täna veel järjekorras, kellele ei suudeta eelpool välja toodud lahenduste abil kohta tagada?
Palju maksab vallale ühele lapsele alushariduse pakkumine MLA lasteaias ja palju maksab koostöös eralasteaedadega? Andmed tuua välja põhjalikult koos kommunaalkulude jm asjasse puutuvate kuludega.“
Loe samal teemal:
„Alar Mik jäi Tammelaanes taristu eemaldamise teemal napisõnaliseks“
„Lauri Hussar Eesti Päevalehes: tõsine korruptsioonikahtlus seoses Martin Reimiga“
Kui lugu meeldis, siis palun toeta sõltumatut kogukonnaportaali ning ANNETA.
Viimsi Uudised


Kai Rimmel: EKRE võit riigikogu valimistel toob Eestile parema eluKandideerin Riigikogusse, et kaitsta Harju- ja Raplamaa inimeste huve, kelle töökus muutis siinsed vallad kogu Eestile silmapaistvalt ilusaks.Seisan vastu Kaja Kallase ja Reformierakonna laastavale poliitikale ning kindlustan Eesti pered kodulähedaste koolidega, püsiva elektrivarustusega ja heade teedega.Perekonda kavandatakse kogu eluks, kuid Reformierakonna valitsus planeerib perepoliitikat lühiajaliselt. Riigijuhid peavad andma endast kõik, et Eesti pere tunneks ennast kindlalt ja julgeks saada lapsi. EKRE annab meie peredele pikaajalise kindlustunde.Veel halvemini mõjub, kui Kaja Kallase valitsus murrab noortele peredele antud lubadusi. Kui mõned aastad tagasi meelitati noori maale elama, siis nüüd tõmmatakse neil vaip jalge alt ära. Sulgetakse väikeseid koole ja lasteaedu, mis hävitab kogukonna elujõu. Kui inimesed on mitmeid aastaid investeerinud maakohas kodu rajamisse, siis infrastruktuuri sulgemine tähendab, et riik pettis neid. Eesti rahvusriik püsib üksnes tänu tugevale perekonnale.Me ei saa lubada olukorra jätkumist, kus iga suurem tuulehoog ja lumesadu kustutab Tallinnast väljaspool tuhandetes kodudes valguse, ehkki nuumame riigile kuuluvat Eesti Energiat üha kasvava elektri hinna tõttu hiiglaslike summadega.EKRE lubab, et Eesti pered võivad meie edu korral olla kindlad kodulähedastele koolidele, püsivale elektrivarustusele ja headele maanteedele. Meie täidame valijale antud lubadused.Kartelliparteide juhtpoliitikud kindlustavad endale soodsat karjääri Brüsseli koridorides rahva arvelt. EKRE poolt hääletades teete lõpu silmakirjalikule ja valelikule poliitikale.Harju-ja Raplamaa inimesed ootavad südame värinal järjekordse kaevandusettevõtja tulekut, kes soovib õitsva kodutanuma muuta tolmavaks karjääriks. Brüsseli asjameeste soositud Rail Balticu raudteetrassi ehitamine on lootusetult takerdunud, kuid maksumaksja raha pumbatakse soodesse kasutute viaduktide ehitamisse. Valitsus teeskleb, justkui sooviks karjääride rajamisel teha koostööd valdadega ja kohalike inimestega, kuid lubadused osutuvad petlikuks.Pole kindel, et meil jätkub maavarasid nii raudtee kui ka maantee suurprojektidele. Harju- ja Raplamaa elanikud vajavad ennekõike just korralikke teid. Isegi Euroopa Liit heidab ette, et Reformierakonna valitsus pole suutnud hakata riigile olulistes põhisuundades korralikke maanteid välja ehitama.EKRE tõestas valitsuses olles, et majanduse elavdamiseks tuleb maksusid ja aktsiise julgelt langetada. Maksude alandamisest saab EKRE tähtis ülesanne, kui me moodustame valitsuse. Madalamate maksudega elavneb majandus, laekumised riigieelarvesse suurenevad, hinnad langevad ja rahvas tuleb toime ilma abirahadeta.Praegu teised riigid langetavad meie ümber energia hindasid, kuid Kaja Kallase valitsus ei tee seda ja kaotame konkurentsivõimes.Tunnen uhkust, et EKRE sai lahkuva Riigikogu volituste ajal võimaluse olla valitsuses ja mina töötada Riigikogus. Saime endid näidata tahtejõulise ja teovõimelise erakonnana. Mina sain kogemuse riigijuhtimise kitsaskohtadest ja sellest, mida teha, et elu Eestimaal paremaks muuta.Ma olen pühendanud oma elu Eestimaa tuleviku paremaks muutmisele. Soovin EKRE võitu, et teeksime lõpu poliitilisele korruptsioonile, valetamisele ja probleemide ees pea liiva alla peitmisele.Riigikogus lähtun järgnevast:• Energiahinnad alla, et peatada rahva vaesumine. • Tagame riigi ja üksikisiku julgeoleku.• Luban tõde ja ausat riigijuhtimist. • Lähtun Põhiseadusest, mis kohustab meid kaitsma eesti keelt ja kultuuri.• Seisan traditsiooniliste pereväärtuste, noorte perede ja laste toetamise eest. • Võitlen, et iga eakas inimene võiks elada inimväärselt oma kodus.• Pingutan, et arstiabi muutuks igale inimesele kättesaadavaks. • Nõuan, et rahvas saaks ise valida presidenti.• Astun vastu massilisele ja ebaseaduslikule immigratsioonile."Riigikogus saab minu missiooniks jätkusuutlik,teaduspõhiselt juhitud areng, mis loob kasuliku majanduskeskkonna nii ettevõtjatele kui ka igale inimesele."Kai Rimmel, EKRE Naisühenduse esimees.


Vanad spiooniskandaalid hoiavad luurevaidlused senini kuumanaPõliseks muutuma kippuv luuredebatt sai riigikogu valimiste eel taas hoo sisse Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna (EKRE) esitatud julgeolekuplatvormiga, milles avaldati soovi anda kaitseväele ja Kaitseliidule vajalikud luure- ja vastuluureõigused riigikaitse valdkonnas.
Postimehe küsimusele, kas luureasutused – näiteks kaitseväe luurekeskus – pole seni oma tööga hakkama saanud, vastab EKRE kaitseministrikandidaat Leo Kunnas nii: «Kui vastuluure-ülesannetega oleks väga hästi hakkama saadud, siis Deniss Metsavase (2018. aastal riigireetmisega vahele jäänud kaitseväe peastaabi töötaja – M. P.) juhtumit poleks ju juhtunud.»
Ja täpselt sama märgib ta kümmekond aastat varem vahele võetud Herman Simmi juhtumi kohta. «Simmi ja Metsavase puhul polnud probleem, et need esinesid – selliseid juhtumeid kindlasti on ja saab veel olema. Aga probleem oli, kui kaua see kestis, et nad kätte saada.»
Kunnas väidab lausa, et Simmi ja Metsavase juhtumitest polegi Eesti midagi õppinud. «Need oleks nagu möödaminnes toimunud. Mitte keegi pole nende eest vastutanud,» leiab ta. Ta tugineb muljetele, mille on saanud riigikogus riigikaitsekomisjonis töötades.

Mida on Eesti Simmi ja Metsavase juhtumitest õppinud?
Leo Kunnase tõdemus, et Eesti pole kahest valusast riigireeturi-juhtumist vajalikke õppetunde võtnud, vajutas mõistagi julgeolekupoliitikutel hellale kohale. Ei Kalle Laanet (RE) ega Raimond Kaljulaid (SDE), kes koos Kunnasega riigikaitsekomisjonis on, mõista seda juttu.

Kalle Laanet
Mihkel Maripuu/Postimees

Endine kaitseminister Laanet märkis, et spiooniskandaalide tulemusel on erinevate ametkondade koostöö ja infovahetus muutunud kõvasti paremaks.
«Kui varem oli nii, et igaüks üritas oma liivakastis  mängida ja peitis informatsiooni teiste eest, siis tänas suudetakse näha laia pilti, kuidas Eesti põhiseaduslik kord oleks kõige paremini kaitstud. See eeldab teatud ametkondade tihedat koostööd ja ma julgen kätt südamele pannes öelda, et tänaseks on koostöö kõvasti paremuse poole muutunud,» rääkis Laanet.
Ta tõi näiteks, et välisluureameti ja kaitseväe luurekeskuse koostöö on paranenud kasvõi seetõttu, et nad on ühel territooriumil ja jagavad teatud ressursse.
Kaljulaid sekundeeris Laanetile: «Luure puhul on aastakümneid hiljem võimalik teada saada, millised olid edulood ja mis olid võimalikud ettevõtmised, mis ei läinud nii hästi. Aga ma võin kindlasti kinnitada seda, et kõikidest sellistest väga kahetsusväärsetest juhtumitest on loomulikult alati järeldusi tehtud.»
Simmi-skandaali järel kapo juhiks asunud Aeg meenutab, et kuigi suurt revolutsioonilist hüpet ei toimunud, siis areng toimus pisidetailides. Peamine õppetund oli kogemus sellest, kuidas venelaste modus operandi toimub. «Jagasime seda ka partneritega. Kindlasti sai juurde panustatud avatumasse koostöösse erinevate riikide ja riigisiseste teenistuste vahel. Iga juhtum on küll erinev, aga alati on mingid ühised jooned. Venemaa on suur riik ja seal aparaat töötab väga ühetaoliselt. Nad ei suuda ja ei oska kiireid muudatusi teha näiteks luure- ja vastuluurevaldkonnas. Kõik on rutiiniga kokkuõpitud ja läbiharjutatud ja see teine kord maksab kätte. »

Mida suurem on sõjaaja kaitsevägi, seda rohkem on ka vastuluurefunktsiooni vaja täita, rõhutab Kunnas veel. «Väga suur vahe on, kui on vaja jälgida kaadrikaitseväelasi, kui sõjaaja kaitseväe suurus on 21 000, 37 000 või 55 000 [EKRE riigikogu valimiste eesmärgina on kirjas sõjaaja kaitsevägi suurendada 55 000 peale - M. P]. Mida suuremaks see läheb, seda rohkem on tööd. On selge, et kapol on raske kõigi nende ülesannetega toime tulla.»

Leo Kunnas.
Kermo Benrot

Kuigi küsimus on julgeolekuvaldkonnas küllaltki lõhestav, ei ole EKRE oma positsioonis kaugeltki paaria staatuses. Toetust avaldasid näiteks endine siseminister Andres Anvelt, samuti endine kaitseväe juhataja Riho Terras (Isamaa). Rõhutatakse just kaitseväe eripära ja suletust, nii et siseministeeriumi vastutusalas oleva kaitsepolitseiameti (kapo) käed ei pruugi sinna ulatuda.
Üks julgeolekusfääri veteran tõdeb: «Kui «kapošnik» tuleb väeosa väravast sisse, siis see on üsna selge, mida ta seal [teha] tahab. Seda ei ole võimalik varjatult teha.»
Viidatakse, et kui politsei- ja piirivalveametis, samuti küllaltki suletud organisatsioonis, on oma nn vastuluure sisekontrolli kujul olemas – äsja tuli avalikuks, et lahti on lastud 15 Vene-meelset politseinikku –, siis midagi sarnast võiks ka kaitseväes olla.

Riho Terras.
Madis Veltman

«Kaitsevägi on spetsiifiline valdkond, keegi teine väljastpoolt ei saa sissepoole vaadata ühte organisatsiooni, mis on nii hierarhiline kui ka kindlate reeglite järgi,» selgitas Terras.
Samuti räägiti Postimehele, et hulga hullemaks läheb asi sõjaolukorras, kui kapol on käed-jalad tööd täis. Siis läheb ka Eesti vaenlaste initsieeritud värbamistegevus märgatavalt hullemaks ning vajadus kaitseväe tõhusa vastuluure järele muutub kriitilisemaks.

Killustumist tuleb vältida

Vastasleer apelleerib aga vajadusele vältida siinse julgeolekumaastiku liigset killustumist. Ressursse selleks, et ülesandeid üha rohkem eriasutuste vahel ära jaotada – või suisa uusi julgeolekuasutusi luua –, Eesti-sugusel väikeriigil lihtsalt ei ole. Nii arvab endine kapo peadirektor ja justiitsminister Raivo Aeg (Isamaa).
«Üks asi on inimressurss, teine aga koostöö institutsioonide vahel. Tuleb väga hästi ära reguleerida, kuidas teha koostööd kapo ja kaitseväe vastuluure vahel. Seda ei saa uisapäisa teha,» märkis Aeg.

Raivo Aeg.
Tairo Lutter

Sama meelt on endine välisluureameti juht ja välisministeeriumi kantsler Rainer Saks. Ta viitab levinud arusaamale reeglist, et mida konsolideeritum on vastuluuretegevus, seda efektiivsem see asutus on.

Rainer Saks.
Konstantin Sednev

Ja küsimus ei olegi nii väga vastuluurevõimekuses, vaid konkreetsetes toimingutes. «Kas neil saaks olema jälitusõigus, menetlusõigus? Kui neil pole neid õigusi, siis pole vastuluurevõimekusel mingit väärtust. Kas ollakse valmis nende asutuste hulka laiendama, kellel jälitustegevust ehk kodaniku ja põhiseaduslike õiguste riivet teha lastakse?» küsib Saks.
«Ei ole tark julgeolekuasutusi niimoodi lahterdada. See on diktatuurihõnguliste riikide maitse, kus luuakse mitu asutust ja pannakse üksteisele käru keerama,» leidis Keskerakonna riigikaitse eeskõneleja, kindralmajor Neeme Väli.

Neeme Väli.
Madis Veltman

Teatud kaitseväe vastuluurevõimekust toetaks siiski temagi, eelkõige välisoperatsioonidel on seda rohkem vaja. Ka Terras meenutas Postimehele, kuidas tema ajal taheti Afganistanis vastuluuret teha.
Ametitelt ja võimul olevatelt poliitikutelt kuuleb vaid skepsist EKRE ja Terrase soovide suhtes. Kaitsepolitseist kinnitati, et neil kõnealuste ülesannete – kaitseväe vastuluure – täitmiseks ressurssi jagub. Kaitsevägi loobub ise seisukohast. Vastuluurealaste ülesannete muutmine on poliitilise taseme otsus, millest nemad ka lähtuvad.
Kaitseminister Hanno Pevkur (RE) leiab, et praegu on mitu korda olulisemaid teemasid, millega tegeleda. «Julgeolekuasutuste seadus toimib ja kapo teeb oma tööd pühendumisega,» ütles ta.

2007. aasta poliitiline šokk

Emotsionaalse laengu teemapüstitusele annavad Simmi ja Metsavase juhtumid. Sisulises mõttes hoiab vaidlust endiselt hõõguvana 2007. aasta luureskandaal, mille tõttu kaitseväe luuretiibu märgatavalt kärbiti, praegune ekrelasest rahvasaadik Alar Laneman vallandati ning kaitseväes vastuluure tegemine läkski kapo vastutusalasse.
Nii kõlab vaidluse kokkuvõttena näiteks: «Poliitiline šokk 2007. aastal, mis traumeeris osa Reformierakonnast.» Vastuseks küsimusele, miks teatud ringkondade soov kaitseväe luurevõimekust suurendada poliitikute hirmude taha takerdus, nimetas Terras süüdlastena reformierakondlasi Jürgen Ligi, kelle ametisoleku ajal luureskandaal päevavalgele tuli, ning pikaaegset justiitsministrit Rein Langi.

Jürgen Ligi
Tairo Lutter

2007. aastani kaitsejõudude peastaabi operatiivosakonna ülema asetäitjana töötanud Kunnas nimetas kaitseväele toona tehtud etteheiteid täiesti asjatuks ning funktsioonide äravõtmist alusetuks. Kaitseministrina juhtumile järelevalvet teinud Ligi kasutas aga sõnu «kole», «paranoiline» ja «haige».
Ta meenutas: «Riigi tippjuhtkond oli nende jaoks luureobjekt ja nad kahtlustasid neid, sealhulgas mind, igasugu vandenõudes. Ja mitte Venemaaga, vaid meie liitlastega seoses.»
Ligi rõhutas, et kõik institutsioonid, kellega ta suhtles – riigikontroll, õiguskantsler, president –, olid temaga toona samal nõul. Toimunu tõttu ei ole muutunud ka Ligi praegune seisukoht kaitseväe ja tema luureõiguste suhtes. «Kaitsevägi ei ole see, kes peaks inimeste järele luurama. See töö kuulub kapole,» ütles Ligi ja viitas, et julgeolekuasutuste kontroll ja arvu vaoshoidmine on olnud Eesti riigi järjekindel poliitika. «Seda asja on öelnud ka Isamaa ja sotsid.»

Rein Lang.
Jaan Vanaaseme

Teine Terrase kriitikaobjekt Lang rõhutas, et tema ei ole kivisse raiunud mõtet, et Eestis peab olema vaid kaks luureasutust. Aga ta tõdes: «Tegelikult on kaitseväel täna kõik võimalused teha vastuluuret ehk kaitsta enda saladusi. Kaitsta seda, et keegi pahalane ei imbuks kaitseväkke ja virutaks neid saladusi ära. See on täiesti olemas. Kui neil tekib vajadus erimeetmete järele – pealtkuulamine, inimestel järel käimine –, siis see on inimeste privaatsuse väga ränk rikkumine. Kui neil seda vaja on, siis nad pöörduvad kaitsepolitseisse, nad aitavad neil seda teha ja selle üle on kohtulik ja parlamentaarne järelevalve.»

Kapo ja omavalitsused
Kui kapolt kaitseväes vastuluure teostamise äravõtmine tekitab väga palju lahkarvamusi, siis oluliselt suurem üksmeel on küsimuses, kas kaitsepolitsei ikka peaks tegelema kohalike omavalitsuste korruptsiooniküsimusega. Praegu on kapo vastutada kuus suurimat omavalitsust.
«See on küll teema, mida võiks rahulikult arutada,» tõdes kaitseminister Pevkur ning meenutas, et ta on seda omal ajal siseministrina ka öelnud, et tegelikult võiks olemas olla valmisolek anda keskkriminaalpolitseile üle enamik Eesti omavalitsusi ja jätta kaitsepolitsei huvifookusesse kõige olulisemad, eelkõige Narva. Selles küsimuses tuleb lähtuda sellest, millise omavalitsuse korruptsioon võiks olla probleemiks ka Eesti julgeolekule.
«Aga siin tuleks usaldada kaitsepolitseid ennast, mis nende ohuhinnang on. Ma ei ole kindel, kas Pärnu korruptsioon peaks olema kaitsepolitsei uurida või võib see olla keskkriminaalpolitsei oma, sama käib Tartu kohta. Eesti julgeolekuohu vaatest ei ole Pärnu või Tartu meie esmane prioriteet,» rääkis Pevkur.
Veel resoluutsem on Rainer Saks. Tema sõnul ei ole normaalne, et kuue suurema omavalitsuse korruptsiooniga peab kapo tegelema: «Sellega võiks tegeleda politsei,» märkis ta, kuid lisas, et kapo töö on siiski olnud efektiivne.
Lang sekundeeris: «Selleks on Eestis tavaline politsei. Poliitilistel põhjustati otsustati see funktsioon kapole panna. Kapo ongi vastuluureamet ja kas vastuluure alla peaks liigitama Tallinnas toimuvad altkäemaksujuhtumid, on teine asi.»


Coop Pank hoiatab panga nimel internetis leviva pettuse eestCoop Pank hoiatab oma kliente  panga nimel leviva pettuse eest. Nimelt on panga nimel levimas veebis petulehed.Pank hoiatab, et veebilehte avades veendu alati, kuhu see suunab. Internetipanka sisenemiseks ei küsitaPIN2-koodi.


Heategevuse kõrval on ka kuritegevusKärstna lähedal elav kuuelapseline perekond jäi enne talve täbarasse olukorda, sest ei saanud katuse ja seinte soojustamiseks Kredexilt loodetud toetust. Kui Sakala juhtunut kajastas, läks perekonna vilets seis paljudele hinge ning perele asuti appi.
Ilmselt see ongi see Viljandimaa, millele meile meeldib mõelda ning mida ka teistele kiita. Märgatakse, aidatakse, hoitakse. Tullakse nõu ja jõuga appi. Tehakse head. Seda Viljandimaad oleme ju ka Ukraina sõja ja põgenikega seoses korduvalt näinud ning rõõmu tundnud, et hoolimata rasketest aegadest on inimestel südames piisavalt ruumi, et oma ehk viimasest leivaviilust tükk abivajajale murda.
Samas tasub alati valvsus säilitada, sest ajad on rasked ning see jätab inimestele oma jälje. Kuritegevus kipub sellistel aegadel alati suurenema, pettused muutuvad järjest ahvatlevamaks, sest ausalt leiba teenida on keeruline ning majanduslikes raskustes inimesed on aldis igasuguste skeemidega kaasa minema. Aga ollakse ka lihtsalt hajameelsemad, stressis, magamata ning tihtipeale ei süveneta. Üleriigilises meedias räägitakse ikka ja jälle petuskeemidest ning ikka ja jälle tasub üle korrata: vaadake, kuhu te end sisse logite, mõelge, millele te klõpsate! Kui te pole arvutiasjanduses kuigi tugev, siis ehk tasub tehinguid teha mõne sõbra või lapse juuresolekul. Täbarasse olukorda sattunud suurperele tuldi appi, tõsi, aga petuskeemide ohvriks langenuid on kahjuks kaugelt liiga palju, et kõiki aidata saaks.
Ühismeedias levivad jutud Uueveski kandis majja astuvatest võõrastest ning õhtul vanalinna tänaval naisi ahistavast mehest peaksid seejuures olema heaks meeldetuletuseks. Meie väike turvaline Viljandi ei pruugi alati olla rahusadam ning ettevaatlikkus ei ole kunagi liiast, eriti oluline on see aga praegu. Kui tihti me läheme kuuri või keldrisse askeldama ning jätame korteri- või majaukse lukku keeramata …? Paarist minutist piisab, et astuda teie esikusse, võtta käekott ja sellest rahakott ning minema joosta. Pahatahtlike inimeste huviorbiiti sattumise eest pole muidugi keegi lõpuni kaitstud, aga ei maksa nende elu ka liiga lihtsaks teha.


Eesti esimese meisterkoka köögikatsetused algasid Paalalinnas«MASTERCHEF»Vestlus Jana Guzanovaga, kes on Jakobsoni gümnaasiumi 2009. aasta vilistlane, kisub tahes-tahtmata rupskite peale, ning peab tunnistama, et hiljuti Eesti esimeseks meisterkokaks tituleeritud naine räägib neist nii isuäratavalt, et see ajab kõhu tühjaks küll.Eesti esimese «MasterChefi» telesaate võitis Jana Guzanova, kes küll praegu elab ja töötab Tallinnas, kuid kelle lapsepõlv möödus Viljandis.Seakeel oli see, mis ta viimasel poolaastal Telia Inspira kanalil jooksnud «MasterChef Eesti» saatesse tõi ning valge põlle andis.Esmaklassilised rupskidEttevõttes Wise finantskuritegude tõkestajana töötav Jana Guzanova tähendas, et kokkamine on vahest see, mis aitab tal igapäevatööga tasakaalu hoida, sest siis saab astuda reeglitest ja raamidest välja. Retsepte jälgib ta pliidi ääres üsna vähe, kui tegu ei ole just mõne rahvusköögi roaga, kus traditsioonid ja kindel tegutsemisviis annavad õige tulemuse. Rahvusköökidest soovitaks ta näiteks proovida Vietnami oma. Pikalt telesaates kokkamine pole Guzanovalt toidutegemise soovi võtnud. «Aastavahetusel olin Belgias puhkamas ja seal sai kõvasti kokatud. Tegin harknääret ja kõiki selliseid rupskeid, mida saates sai promotud,» ütles ta.Rupskite toiduks valmistamises on meisterkoka jaoks märgiline jätkusuutlikkus. «Kui loom on tapetud, on elementaarne ta täielikult ära kasutada - ninast sabani,» sõnas ta. Üldiselt ei ole aga liha tema jaoks esmavajalik toiduaine ja nagu selgus, siis eelmisel sügisel oli ta kolm kuud taimetoitlane. «Sügis on selleks lihtne aeg ka, sest kõik asjad on valmis ja oma parimas vormis,» lausus Guzanova.Ka Belgia on meisterkoka teekonnal üpris tähtis verstapost. Kui ta sinna aastaid tagasi läks, olid ta sõbrad vanalinnas restorani ostnud. «Tegin neile menüüarendust,» sõnas Guzanova. Selleks uuris ta põhjalikult kohalikku toidukultuuri, millest selgus, et nii mõndagi on sarnast Vene köögiga. Lõpuks imestasid tema sõnul isegi kohalikud kokad, et mingi vene juurtega Eesti plika teab Belgia köögist rohkem kui nemad, kes seal on elanud.Algus oli ViljandisKooli ajal modellindusega tegelnud Jana Guzanova asus pärast gümnaasiumi lõppu esiti filosoofiat õppima, kuid seda seepärast, et aru saada, mida ta tegelikult soovib teha. Edasi hakkas ta pealinnas õigusteadust tudeerima. Just sel ajal korraldas ta sõpradele õhtusööke ja suutis nad näiteks luuüdi sööma panna. Juba siis olid rupskid päevakorral, aga meisterkoka sõnul tuli toda rooga ikkagi hoolikalt valmistada, sest paratamatult mõjutab esimene kogemus edaspidist toidusse suhtumist. «Kindlasti on vaja luuüdi tasakaalustada happe, soola ja erinevate tekstuuridega, sest see ise on selline rasvane ollus,» selgitas ta.Modellina oli ta kogenud toitumishäireid ja praegu on muidugi hea huumoriga öelda, et inimesest, kes ei söönud midagi, on sirgunud masterchef. «Need tunduvad nii vastandlikud,» nentis ta. Täiskasvanueas leidis ta kokkamise juurde tee just ülikoolis käies, sest see oli vastukaaluks raamatutesse sukeldumisele.Söögitegemine sai Jana Guzanovale tuttavaks lapsepõlves Paalalinnas elades, kui toitu sai ostetud üle tee toonasest Paala poest ja Viljandi turult ning esimesed katsetused tehtud juba väga väiksena ema kõrval.Ema töötas kolmel kohal ja paratamatult tuli lapsel endal süüa valmistada ja teinekord ka soojendada, aga kuna soojendamise variant polnud meeltmööda, süvenes ta kokakunsti aina enam. Üksinda kodus olles kujutas nooruke Guzanova, et on telekokk, ning rääkis justkui televaatajatele sellest, mis parasjagu käsil. «Väga hästi tuli välja,» meenutas ta ja ütles, et päris esimesed katsetused köögis tegi ta vist viieaastaselt. «Tänapäeval on see pigem harv. Tol ajal oli olukord teine ja pidi varem iseseisvuma. Ei teagi, kas see on nüüd hea või halb,» märkis ta.Mõttes oma restoranKui õigusteaduses bakalaureusekraad käes, asus Jana Guzanova õppima diplomaatide kooli, mille lõpetamise järel läks sõprade kutsel Belgiasse ning astus seal peagi mainekasse Antwerpeni ülikooli, sest nagu ta ütles, on bakalaureus koos magistrikraadiga täiskomplekt.Õigusteaduse lõpetas ta cum laude ja läbipõlemismärkidega, mispeale otsustaski teha kannapöörde, tulla Eestisse ja proovida kätt mõnes iduettevõttes. «See oli kolm aastat tagasi, kui sain oma esimese ametliku töökoha,» ütles ta.Palgatööl jäi Guzanoval kokandus aina enam tagaplaanile, kuni ta läinud suvel nägi «MasterChef Eesti» reklaami ja leidis, et see on hea põhjus jälle pliit sisse lülitada. «Teadsin, et pean minema,» sõnas ta. Eelvoorud said suhteliselt hõlpsalt seljatatud. «Ise ka imestan, et see seakeel mind nii kaugele viis. See oli mu esimene roog,» meenutas võitja. Kõrvalt paistsid ikkagi peenemad palad nagu kohafilee või kammkarbid. «Ja siis tuleb mingi tüdruk oma seakeelega! Aga ilmselt see oli teistele julgustav, et ei pea olema midagi ekstravagantset ja kallist, vaid saab ka lihtsast asjast midagi head.»Pärast aasta lõpul teleekraanidele jõudnud võidusaadet on kokal sõprade ja kaasaelajate järjekord ukse taga. Kõik tahaksid sööma tulla ning ikka uuritakse, millised on tulevikuplaanid. Guzanova mängib oma restorani mõttega, aga pea ees ta vette ei hüppa ning mõtete seadmine võtab omad kuud.«Olen juba pilte sisekujundusest vaadatud ja kontseptsioon on peas valmis,» tähendas ta, kuid märkis, et talle tundub, et klassikalise restorani kontseptsioon hakkab minevikku vajuma. «Ka Michelini tärni restoranid panevad end kinni.» Väike krutski peaks tema arvates ikka asjal juures olema. «Eelistan väikest ja intiimset kohta, kus toidutegemine käib kliendi silme all,» selgitas meisterkokk. Võiduga tulnud 10 000 eurot siiski veel oma restorani alla ei lähe. Pealegi, nagu ütles saate kohtunik Orm Oja, saaks selle summa eest umbes pool pliiti.Telesaate «MasterChef Eesti» võitja Jana Guzanova toidutegemise huvi sai alguse Viljandist, kus ta toimetas pliidi ees juba viieaastasena. Fotol jagab meisterkokk võidurõõmu teise koha saanud Ksenia Karkavenkoga. 2 × HARRY TIITS Kuigi liha ei pea Jana Guzanova oma toidulaual esmavajalikuks, suudab ta rupskitest valmistada restoraniväärilisi toite.SIGRID KOOREP


Juhtkiri: Head ja kurjaKärstna lähedal elav kuuelapseline perekond jäi enne talve täbarasse olukorda, sest ei saanud katuse ja seinte soojustamiseks Kredexilt loodetud toetust. Kui Sakala juhtunut kajastas, läks perekonna vilets seis paljudele hinge ning perele asuti appi.Ilmselt see ongi see Viljandimaa, millele meile meeldib mõelda ning mida ka teistele kiita. Märgatakse, aidatakse, hoitakse. Tullakse nõu ja jõuga appi. Tehakse head. Seda Viljandimaad oleme ju ka Ukraina sõja ja põgenikega seoses korduvalt näinud ning rõõmu tundnud, et hoolimata rasketest aegadest on inimestel südames piisavalt ruumi, et oma ehk viimasest leivaviilust tükk abivajajale murda.Samas tasub alati valvsus säilitada, sest ajad on rasked ning see jätab inimestele oma jälje. Kuritegevus kipub sellistel aegadel alati suurenema, pettused muutuvad järjest ahvatlevamaks, sest ausalt leiba teenida on keeruline ning majanduslikes raskustes inimesed on aldis igasuguste skeemidega kaasa minema. Aga ollakse ka lihtsalt hajameelsemad, stressis, magamata ning tihtipeale ei süveneta. Üleriigilises meedias räägitakse ikka ja jälle petuskeemidest ning ikka ja jälle tasub üle korrata: vaadake, kuhu te end sisse logite, mõelge, millele te klõpsate! Kui te pole arvutiasjanduses kuigi tugev, siis ehk tasub tehinguid teha mõne sõbra või lapse juuresolekul. Täbarasse olukorda sattunud suurperele tuldi appi, tõsi, aga petuskeemide ohvriks langenuid on kahjuks kaugelt liiga palju, et kõiki aidata saaks.Ühismeedias levivad jutud Uueveski kandis majja astuvatest võõrastest ning õhtul vanalinna tänaval naisi ahistavast mehest peaksid seejuures olema heaks meeldetuletuseks. Meie väike turvaline Viljandi ei pruugi alati olla rahusadam ning ettevaatlikkus ei ole kunagi liiast, eriti oluline on see aga praegu. Kui tihti me läheme kuuri või keldrisse askeldama ning jätame korteri- või majaukse lukku keeramata ...? Paarist minutist piisab, et astuda teie esikusse, võtta käekott ja sellest rahakott ning minema joosta. Pahatahtlike inimeste huviorbiiti sattumise eest pole muidugi keegi lõpuni kaitstud, aga ei maksa nende elu ka liiga lihtsaks teha."Meie väike turvaline Viljandi ei pruugi alati olla rahusadam ning ettevaatlikkus ei ole kunagi liiast."


Kohus mõistis filipiini nobelisti Maria Ressa maksuasjas õigeksMANILA, 18. jaanuar, AFP-BNS – Filipiinide ja USA topeltkodakondsusega ajakirjanik ja Nobeli rahupreemia laureaat Maria Ressa ja tema kaasasutatud uudisteportaal Rappler mõisteti kolmapäeval õigeks kõigis neljas süüdistuses maksudest kõrvale hoidmise asjas, teatas maksudega tegelev apellatsioonikohus.
Aastal 2021 koos oma Venemaa kolleegi Dmitri Muratoviga rahupreemia pälvinud Ressa seisab silmitsi jätkuvalt kolme kriminaalasjaga. Neist üks on küberlaimu juhtum, milles ta süüdi mõisteti, kuid mis ootab apellatsioonikohtu otsust. Kui kohus otsuse jõusse jätab, võib teda oodata ees pea seitsme aasta pikkune vanglakaristus.
AFP – Baltic News Service


Riigikogulane käib endise abilinnapeaga kohutKOHALIK

Tartu ringkonnakohus arutab riigikogu liikme Anti Poolametsa esindaja kaebust Viru maakohtu otsusele, millega endisele Rakvere abilinnapeale Andres Jaadlale mõisteti tema maine kahjustamise eest välja hüvitis.
Rakvere abilinnapea Andres Jaadla, kes pöördus vandeadvokaat Kaarel Kaisi vahendusel kohtusse, leidis, et riigikogu liikme Anti Poolametsa sotsiaalmeediasse tehtud postitus, kus viimane mainib, et Jaadla mõisteti 2012. aastal süüdi korruptsioonis, on tema isikuandmete õigustamatu avaldamine ja kahjustab ülemääraselt tema mainet, on kirjutanud Virumaa Teataja. Ta nõuab Poolametsalt hüvitist nii eelnimetatud postitusega seonduvalt kui seonduvalt Jaadla nimetamisega korruptiivse taustaga isikuks muudes kanalites. Nõudekirjas oli hüvitisesumma 10 000-11 000 eurot. Kohtus palub Jaadla mittevaralise kahju hüvitise suuruse määrata kohtu äranägemisel. „Kohus rahuldas minu poolt Andres Jaadla nimel esitatud hagi täielikult ja mõistis Anti Poolametsalt mittevaralise kahju hüvitise välja. Täpset summat, mis välja mõisteti, ma ei saa kahjuks avaldada,” on Kais öelnud. Kohtuotsus pole veel jõustunud. Nüüd arutab Jaadla apellatsioonkaebust Tartu ringkonnakohus. Kohtulahendit veel pole.

SIIM RANDLA


Veebi vahendusel telefoni osta soovinud mees sai pettaPolitsei sai teate, et 41-aastane Tartu mees leidis Facebooki müügikeskkonnast endale mobiiltelefoni, mille eest maksis poole raha ette. Mees jäi ilma rahast ning temani ei ole jõudnud ka soovitud telefon. 41-aastane Tartu mees soovis osta mobiiltelefoni iPhone 14, mille eets küsiti 980 eurot. Mees kandis esialgu müüjale poole ostuhinnast ning jäi siis telefoni ootama. Praeguseni ei ole telefon aga meheni jõudnud. Tagasi ei ole ta saanud ka makstud summat. Kelmusjuhtumi üksikasju selgitab politsei nüüd kriminaalmenetluses.


Tartu mees tahtis veebi kaudu osta iPhone’i, maksis pool summat ära, aga jäi sellest ilmaPolitseile laekus teade, et 41-aastane Tartu mees leidis Facebooki müügikeskkonnast endale mobiiltelefoni iPhone 14 hinnaga 980 eurot.
Mees kandis esialgu müüjale poole ostuhinnast ning jäi siis telefoni ootama. Tänaseni ei ole telefon aga meheni jõudnud. Tagasi ei ole ta saanud ka makstud summat.
Kelmusjuhtumi üksikasju selgitab politsei nüüd kriminaalmenetluses.


EKRE viskas erakonnast välja Zelenskõid narkomaaniks nimetanud liikmeEesti Konservatiivse Rahvaerakonna (EKRE) juhatus otsustas liikmete seast välja arvata Vsevolod Jürgensoni seoses erakonna maine kahjustamisega.
„Jürgenson on avalikkuses esitanud väiteid, mis ei esinda erakonna seisukohti või eesmärke. Sellega on ta oluliselt kahjustanud erakonna mainet,“ kirjutas erakond pressiteates.
Kolmapäeval kirjutas Eesti Ekspress, et Eesti suurimas venekeelses ühismeediarühmas Tallintsõ väidab Vsevolod Jürgenson, et president Volodõmõr Zelenskõi on narkomaan ja 99% Eesti abi Ukrainale varastatakse ära. Ukraina aitamine on Jürgensoni sõnul mõttetu, sest see on maailma kõige korrumpeerunum riik ja 99% sinna saadetud abist varastatakse ära. „Ukraina president on narkomaan!“ ütleb Jürgenson. „Meie abi sinna kohale ei jõua – võibolla varastatakse see juba Lätis ära, võibolla Poolas.“
„EKRE toetab ühemõtteliselt Ukraina võitlust oma riigi, rahva ja iseseisvuse eest,“ kirjutas EKRE meediale saadetud avalduses. „Oleme hääletanud kõigi Ukrainat toetavate riigikogu seisukohavõttude poolt. Paljud erakonna liikmed teevad Ukraina toetamiseks isiklikke jõupingutusi, kogudes annetusi ja viies need ise Ukrainasse.“
„Peame vajalikuks märkida, et Vsevolod Jürgenson ei esinda EKRE-t üheski valitavas esindusorganis. Ta ei ole kunagi olnud EKRE kandidaat ega kandideeri ka lähenevatel valimistel EKRE nimekirjas riigikokku,“ täpsustas erakond.
Jürgenson liitus EKREga 2021. aasta novembris. Enne seda kuulus ta paar aastakümmet Keskerakonda.


Vietnami parlament kinnitas presidendi tagasiastumiseHANOI, 18. jaanuar, AFP-BNS – Vietnami parlament kinnitas kolmapäeval president Nguyen Xuan Phuci tagasiastumise, päev pärast tema dramaatilisel moel ameti maha pani.
Presidendi ootamatu ja enneolematu lahkumine leidis aset ajal, mil korruptsioonivastane võitlus ja fraktsioonide omavaheline võitlus on viinud mitme ministri vallandamiseni.
Erakorralisel ja välismeediale suletud istungil kiitis Phuci tagasiastumise heaks rohkem kui 93 protsenti parlamendiliikmetest, edastas riigimeedia.
Kuna riigipea mantlipärijat pole nimetatud, täidab ajutiselt tema kohuseid praegune asepresident Vo Thi Anh Xuan.
Autoritaarset Vietnami juhib kompartei ning ametlikult selle peasekretär, president ja peaminister.
Olulised otsused tehakse kompartei 16-liikmelises poliitbüroos.
Phuci ootamatu lahkumine on Vietnamis äärmiselt ebaharilik samm, kuna poliitilised muutused on tavaliselt hoolikalt orkestreeritud ning rõhk on ettevaatlikul stabiilsusel.
Teisipäeval leidis kommunistlik partei, et 68-aastane Phuc vastutab kõrgete ministrite rikkumiste eest tema ametiajal peaministrina aastatel 2016-2021, enne kui ta sai presidendiks.
Varem sel kuul tagandati korruptsioonivastase võitluse käigus kaks asepeaministrit – Pham Binh Minh ja Vu Duc Dam.
AFP – Baltic News Service


Pärnu maakohus ei taandanud ettevõtja palvel prokuröriPärnu maakohus ei rahuldanud eelmise nädala lõpus kriminaalasjas kahtlustuse saanud ettevõtja Ago Kalmeri taotlust prokuröri taandada.
Pärnu ettevõte AGAL Invest OÜ kahe osaniku Ago Kalmeri ja Aleksandr Sorokini vahelises vaidluses on algatatud kaks kriminaalasja, esimeses kahtlustatakse Kalmerit ja teises on uurimise all Sorokin. Mõlemad mehed on kriminaalmenetlustes vastastikku ka kannatanu rollis.
Ago Kalmerile kui AGAL Invest OÜ ja Tehnilise Ülevaatuse OÜ omanikule on keskkriminaalpolitsei esitanud kahtlustuse usalduse kuritarvitamises, suures ulatuses arvutikelmuses, raamatupidamise kohustuse rikkumises ja teadvalt vale kuriteokaebuse esitamises.
Kriminaalmenetlust juhib ringkonnaprokurör Elle Keeman. Kalmer proovis mitmel korral prokuröri taandada, kuna Keeman oli vahepeal ka Kalmeri äripartneri AGAL Kinnisvarad OÜ juhatuse liikme Aleksandr Sorokini uurimise juht. Sorokini puhul uuritakse, kas ta võis toime panna omastamise. Asi on veel kohtueelses menetluses ja uurimistoimingud pooleli.
Kalmer väidab, et kui prokurör Keeman mainitud uurimise juures lõpuks siiski Merry Tiituse vastu vahetati, ei võetud temalt ligipääsu uurimismaterjalidele ja Keeman kasutas talle jäetud ligipääsu lisamaks Kalmeri vastu uusi kahtlustusi.
Kalmer esitas riigiprokuratuurile taotluse kriminaalmenetlust juhtiva prokuröri Elle Keemani taandamiseks, kuid riigiprokuratuuri hinnangul puudus alus prokuröri objektiivsuses kahelda. Kahtlustatav vaidlustas selle määruse, kuid samale seisukohale jõudis ka riigiprokuratuuris kõrgemalseisev prokurör: ühtki taandamiseks alust andvat asjaolu ei tuvastatud.
Riigiprokuratuuri saadetud taandamistaotlus on Kalmeri hinnangul jäetud pealiskaudsete põhjendustega lahendamata, mistõttu esitas ta möödunud esmaspäeval Pärnu maakohtule kaebuse Keemani taandamiseks menetluses, kus tema näeb huvide konflikti.
Tekiks võimalus prokuröri taandada alati, kui menetlus hakkab liikuma mõnele menetlusosalisele ebasoovitavas suunas.

Eelmise nädala lõpus leidis maakohus, et prokuröri taandamiseks peavad olema objektiivsed asjaolud ega piisa sellest, et Keeman on teinud kaebajat mitterahuldavaid menetlusotsuseid nii käimasolevas kui varasemates menetlusteski. Sellisel juhul tekiks võimalus prokuröri taandada alati, kui menetlus hakkab liikuma mõnele menetlusosalisele ebasoovitavas suunas. Peale selle viitas kohus, et kuna eeluurimiskohtunik on andnud loa teha teatud menetlustoiminguid ja kuriteokahtlust on vahistamisloa andmisel pidanud küllaldaseks ka Pärnu maakohus, ei saa nõustuda väitega, nagu oleks käimasolev kriminaalmenetlus alusetu ja kantud prokuröri väidetavast kallutatusest.
Kohus leidis, et materjalidest ei nähtu, et menetlust oleks toimetatud mingilgi moel kallutatult ega ole selliseid asjaolusid esitatud taotluses ja kaebustes välja toonud ka kaitsja. Et kahtlustatav on rahulolematu tema suhtes kriminaalmenetluse toimetamisega, on kohtu sõnutsi inimlikult arusaadav, kuid see pole alus prokuröri taandamiseks. Kohtu hinnangul ei anna ainuüksi menetluse juhtimine kaebaja arvates sobimatul moel alust kahelda prokuröri erapooletuses.
Kohus selgitas, et pärast võimaliku valekaebuse esitamise kahtluse tekkimist astuti Lääne ringkonnaprokuratuuris samme, et teist kriminaalmenetlust puudutav edasine menetlus nii toimuks objektiivselt ja erapooletult kui ka näiks sellisena. Selleks vahetus menetlust juhtiv prokurör ja menetlust juhtis edasi vanemprokurör Merry Tiitus.
Kohus kinnitas ühtlasi, et ühe inimese suhtes toimetatavas menetluses püütakse uurida kõiki temaga seonduvaid kahtlustuse fakte. Seetõttu oli põhjendatud kerkinud kahtlustus esitada tema suhtes juba toimetatava kriminaalmenetluse raames ja seegi asjaolu ei anna põhjust kahelda prokurör Elle Keemani erapooletuses.
Kaebuse esitanud Ago Kalmeri väitel tuli maakohtu otsus prokuröri taandamise asjus üllatavalt kiiresti. “Kuna otsus on lõplik ja edasikaebamisele ei kuulu, loodame väga, et kohtunik hindas selle aja jooksul kõiki poolt- ja vastuargumente ning jõudis mahuka toimikuga tutvuda. Aastatepikkused menetlused on keerulised, nüansirohked, prokuratuuri tegevus ja võimalik huvide konflikt on jätkuvalt üheks meie vaidluse esemeks ja ees ootavad vastused paljudele sellega seotud küsimustele. Meie soov on jätkuvalt üks: menetlus peab olema erapooletu. Loodame, et Lääne ringkonnaprokuratuuri viimasel ajal elavnenud personalipoliitika on pigem otsene tagajärg probleemidele, millele tähelepanu juhtisime,” märkis ta toimetusele saadetud kirjas.


Tormid ja normidJärgmise võimukoalitsiooni koosseisu peab määrama veelahe kliimapoliitikas.Senine Eestis viljeldav kliimapoliitika toetub peamiselt kehvale ilukirjandusele ja rahvaluulele, mitte õigusnormidele. Erakondade vaidlus on käinud viimasel raisatud neliaastakul selle üle, kas õigus on globaalse kliimamuutuse inimtekkelisuses veendunud teadlastel või on Eesti riigi ja ühiskonna arengu suunamisel ainuvõimalik toetuda iidsele talupojatarkusele, mida ekslikult ka terveks mõistuseks nimetatakse. Teadus kinnitab, et süsiniku atmosfääri paiskamisel on katastroofilised tagajärjed, aga teravaimgi talupojasilm ei näe õhus ühtki kahjulikku osakest - ja mida näha ei ole, seda ei saa ka olemas olla. Järelikult käib kogu jutt kasvuhoonegaasidest ainult talupoegadelt raha väljapetmise nimel. Paljudel ju on kasvuhooned ja need paiskavad välja ainult kurke ja tomateid, aga mitte mingeid gaase, kui just ahju sisse ei ehita!Viljatu vaidluse tagajärjeks on tegemata töö. Riigikogu on küll heaks kiitnud Eesti kliimaeesmärgid ja arengustrateegiad, kuid eesmärkide poole liikuda saab vaid selgete reeglite alusel, mida need kaunisõnalised dokumendid, mis ei ole seadused, paraku ei paku. Kliimapoliitika seisukohalt ei ole riigikogu täitnud talle põhiseaduse § 65 esimeses lõikes pandud kohustust, mille järgi „riigikogu võtab vastu seadusi ja otsuseid“. Kuskil ei ole kirjas, et riigikogu võiks sellest tegevusest tähtajatult hoiduda.Seda asjaolu tuletas kliimapoliitikale keskendudes riigikogule meelde õiguskantsler Ülle Madise oma värskes aruandekirjas „Kliima kaitse ja põhiõiguste piirangud“. Mage lugu, et õiguskantsler üldse peab rahvaesindajatele selgitama, et „arengukava ega koalitsioonileping ei loo mitte kellelegi ühtki õigust, kohustust ega ootust“, et „mida intensiivsemalt isiku põhiõigust piiratakse, seda täpsemad peavad olema sellele piirangule alust andvad õigusaktid“ või et „seadusel ei ole enam põhiseaduspärast mõtet, kui selle sisu ei ole arusaadav või selle rakendamise tagajärjed pole ettearvatavad ning Riigikogu roll on antud sisuliselt ametnikule“. Need laused peaksid olema igal riigikogu liikmel peas ammu enne, kui esimest korda Toompea lossi uksest siseneb.Õiguskantsler resümeerib: „Ühiskonnale olulised otsused - näiteks sellised, milles eelistatakse kliimast lähtudes üht tegevust teisele või üht valdkonda peetakse mõnest teisest olulisemaks -, tuleb teha Riigikogul seadusega. Ainult nii on tagatud riigivõimu teostamine ja põhiõiguse piiramine seaduse alusel.“ Ka tegevusetusel on tagajärjed, näiteks majandusarengu kängumise või trahvide kujul, mille maksmisest ei pääse ka Euroopa Liidust väljaastumise korral.Õnneks ei ole olukord päris lootusetu. Tervelt viis valimistel kandideerivat erakonda (Reformi- ja Keskerakond, SDE, Eesti 200 ja rohelised) lubavad valimisprogrammides kehtestada Eestis kliimaseaduse, mõned lähevad kaugemalegi ja peavad vajalikuks kliimaministri ametikoha loomist valitsuses. Kliimapoliitika kohta ei ole midagi öelda Isamaal, EKRE-l ja parempoolsetel. Kui viimaste arvamusküsitluste toetusprotsendid kokku lüüa, on uue kliimaseaduse taga 68% valijaid ning 32% on kas vastu või ei oska sellest midagi arvata.Programmides ei minda mõistagi ülearu detailseks ning seetõttu on veel võimatu hinnata kliimaseaduse toetajate seisukohtade kattuvuse ja erimeelsuste ulatust. Küllap neid on, aga hea algus seegi, kui plaan on jõuda mingi aluseni, mille üle siis parlamendis vaielda. Kui kliimapoliitika oleks keskne valimisteema (kaudselt ju ongi, sest hõlmab korraga nii julgeolekut kui ka toimetulekut), siis annaks just suhtumine kliimaseadusse ette tulevaste võimalike ja võimatute koalitsioonide piirjooned. Päike paistab ja tuul puhub küll ühtviisi igasuguse koalitsiooni peale, kuid parlamendi senisel ja tulevasel tegevusetusel kliimapoliitika vallas on oma hind. Näiteks maksame iga päev saastetasu, aga jääme ka ilma potentsiaalsest tulust, mida tooksid investeeringud, mis jäävad aga tegemata õigusruumi ebamäärasuse tõttu. Kuni ei ole selgelt kirjas, mis on Eestis keelatud ja mis lubatud, viib investor raha mujale. Õiguskantsler selgitab: „Põhiseaduse järgi tuleb enamik kliimaneutraalsust puudutavatest otsustest teha seadustes. Kui on vajadus kehtestada reeglid või piirangud, mis puudutavad ettevõtlust, siis tuleb seda teha seaduses (PS § 31). Kui on vajalikud piirangud kellegi omandi suhtes, siis saab seda otsustada üksnes seadusega (PS § 32). Kui soovitakse kehtestada koormisi või makse, siis tähendab see seaduse kehtestamist (PS § 113).“Mis siin ebaselget on? Mitte vähimatki! Paraku ei saa õiguskantsler riigikogule määrata tähtaega kohustuste täitmiseks ega ette kirjutada sedagi, kuidas valitud võimuorganid täpselt oma tööd tegema peavad. Põhiseadus ei näe riigikogule ega selle liikmetele ette karistusi kohustuste täitmata jätmise eest. Jah, valijad saavad korra nelja aasta tagant hääletades justkui karistuse määrata, kuid mis mõju sel ikka on, kui menüü on endistviisi sama kehv nagu nõukogude aja sööklas.Põhiseadus on tähtis küll, kuid tasapisi on Eesti purjetanud olukorda, kus parteiline rahvas loeb võimule pääsedes ülimuslikuks ja riigi arengusuunda määravaks hoopis välja kujunenud, kuid põhiseaduses nimetamata „poliitilist kultuuri“.Selle kultuuri järgi võivad valitud erakonnad luua valijate tahte vastaseid koalitsioone, kirjutada kokku juriidiliselt tähendusetuid ning omavahel haakumatutest juhumõtetest koosnevaid koalitsioonilepinguid ja siis isegi nendest vaid valikuliselt juhinduda.Selle kultuuri järgi ei jaotata koalitsioonides ministrikohti mitte proportsionaalselt valimistulemusega, vaid meelevaldselt, mistõttu näiteks praeguseski valitsuskoalitsioonis on Reformierakonna valijate tahe ala- ning partnerite oma mõõdutundetult üleesindatud.Selle kultuuri järgi ei komplekteeri valitsust peaminister, vaid erakonnad saadavad sinna inimesi ainult oma äranägemise järgi, sealhulgas neid, kes ei ole valimistel kandideerinud ja kelle olemasolust ega võimetest ei olnud valijatel aimugi. Peaministril ei ole vähimatki võimalust hinnata talle erakondadest ministriks läkitatud tegelaste teadmisi ja koostöövõimet ega sedagi, kas mõni „hea kolleeg“ ei ela juhtumisi põhikohaga hoopis oma jõuka sponsori taskus.Selle kultuuri järgi on valimistulemusel ehk valijate tahtel ainult kaudne tähtsus, sest pärast tulemuse selgumist ja riigikogu uue koosseisu kokkuastumist on ainus, mis loeb, nn parlamendiaritmeetika ehk 101 piires arvutamine. Saadikud ja fraktsioonid riigikogus on kõigest liidetavad liitmistehtes ja neil on ainult arvuline, mitte sisuline väärtus, peaasi et summa on suurem kui 51.Selle kultuuri tõttu on erakonnad valimiste eel välistamismängus kidakeelsed. Isegi kui keegi kellegagi koostöö välistab, ei ole välistatud, et välistaja ja välistatu „muutunud asjaolude tõttu“ neli aastat sõna peaksid ja siiski ühist õnne ei leiaks - ning valija ei saa selle vastu midagi teha.Seda poliitilist kultuuri ei saa põhiseadusega keelata, sellest peaksid erakonnad ise vabatahtlikult lahti ütlema, alustades kas või julgemast välistamisest. Kui 2/3 valijatest toetab kliimaseadust, peavad selle lubajad ühemõtteliselt kinnitama, et inimtekkelise kliimamuutuse eitajatega ning kliimapoliitilise tegevusetuse platvormil seisjatega mingil juhul koalitsiooni ei moodustata, mis sest, et ollakse samameelsed näiteks julgeolekupoliitikas. Ja vastupidi peaksid need, kes on veendunud, et Eesti iseseisvus on rajatud põlevkivist vundamendile, välistama mis tahes koostöö kliimahüsteerikutega. Need tõotused annaksid valijatele kindluse, et kliimapoliitikaga on erakondadel tõsi taga ning riigikogu järgmine neliaastak ei lähe samamoodi kallilt raisku nagu viimatine."Hea algus seegi, kui plaan on jõuda mingi aluseni, mille üle siis parlamendis vaielda."Tuul puhub Eestis ka pärast kliimaseaduse jõustumist, kuid mõni orkaan ja trahv jääb ehk tulemata. Piia RuberKAAREL TARAND


Pistiseskandaalist räsitud europarlament tegi maineparanduskatseEuroopa Parlament nimetas korruptsiooniskandaali mässitud Eva Kaili asemel ametisse uue asepresidendi, kelleks sai Luksemburgist valitud sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni kuuluv Marc Angel.
60-aastase vasakliberaalist luksemburglase poolt hääletas eilsel istungil 307 europarlamendi liiget 590st kohal olnud saadikust. Oma maine määrinud eelmise asepresidendi ülesanded võtab üle seega poliitik, kelle perekonnanimi on inglise keeles «ingel».
Enne hääletust oli õhus kõhklus, kas kolme suurema europarlamendi poliitilise perekonna, s.o konservatiivide, liberaalide ja sotside varasemad kõrgete ametikohtade jaotuse kokkulepped püsivad olukorras, kus Angeli fraktsiooniga seotud poliitikud jäid altkäemaksuvõtmisega vahele, viitas EUobserver.
Kolm itaallast ja kreeklane
Eelmisel kuul Brüsselit raputanud pistiseskandaali neli kahtlusalust on eeluurimise ajaks vangis. Kiiret lahendust ei paista, sest kohtuveskid võivad 1,5 miljoni euro suurust petuskeemi jahvatada isegi kuni kaks aastat ja kahtlusalused võidakse selleks ajaks vabadusse lasta, kirjutas Belgia õigusekspertide hinnangule viidanud The New York Times. Süüaluseid ähvardab süüdimõistmisel kuni 15-aastane vanglakaristus.

Belgia politsei vahendatud pildid n-ö Katari skandaalis tuvastatud altkäemaksuna antud sularahast.
Belgia föderaalpolitsei/AP/SCANPIX

Katar ja Maroko, kelle mõjutustegevuse eesmärgil pakutud raha väidetavalt Brüsselis ringlemast tabati, nimetavad toimuvat ebaõiglaseks laimukampaaniaks.
Euroopa Parlamendi saadikute kohustuslik rahandus- ja majandushuvide deklaratsioon muutub detailsemaks

Kaks süüalust, sealhulgas Kaili assistendist elukaaslane, itaallane Francesco Giorgi ja endine Itaalia eurosaadik Pier Antonio Panzeri on oma patte juba tunnistanud. Panzeri, kes juhtis mittetulundusühingut Fight Impunity, lubas Belgia prokuratuuri varustada kõikide detailidega ja petuskeemis osalenud isikute nimedega, viitas Politico, lisades, et tegemist on katsega koostöö abil karistusmäära alandada.

Pier Antonio Panzeri
Stephanie Lecocq/EPA/SCANPIX

Kreekast europarlamenti valitud Kaili ise ja itaallasest rahvusvahelise kriminaalõiguse aktivist Niccolo Figa-Talamanca, kellel on sidemed mittetulundusühinguga No Peace Without Justice, on kinnitanud, et on süütud.

Eva Kaili
EP/REUTERS/SCANPIX

Belgia prokuratuur taotles Euroopa Parlamendilt saadikupuutumatuse äravõtmist veel kahelt sotsiaaldemokraatide saadikult: Andrea Cozzolinolt ja Marc Tarabellalt. Parlament teeb otsuse veebruaris. Saadikupuutumatusest ilmajäämise järel ei kaota aga eurosaadikud veel parlamendiliikme kohta.
Brüsseli maineparanduskatse
Samal ajal tutvustas Euroopa Parlamendi president Roberta Metsola samme, mida plaanib astuda, et takistada edaspidi Katari skandaali laadsete korruptsioonijuhtumite kordumist. Ettepanekute tuum on lobitegevuse täpsem dokumenteerimine ja avalikustamine. Kui varem pidid vaid parlamendikomisjonide esimehed või seaduseelnõude eest vastutavad poliitikud panema kirja oma kohtumised huvigruppide või lobistidega, siis nüüd laiendatakse seda nõuet eranditule kõigile parlamendi liikmetele, aga ka nende poliitilistele abidele, viitas EUobserver.

Euroopa Parlamendi president Roberta Metsola.
Yves Herman/REUTERS/SCANPIX

Üle vaadatakse parlamendi sisekorra eeskirjad, et takistada endiste parlamendisaadikute vabakäiku parlamendi ruumides, et ka neid saaks edaspidi käsitleda lobistidena, kui nad sisuliselt on uues ametis ja töötavad mõne valdkonnaga seotud mittetulundusühingu või mõttekoja heaks. Keelata tahetakse ka ELi-Katari-suguste mitteametlike parlamendi sõprusgruppide moodustamine, vahendas Euractive.
Euroopa Parlamendi liikmete kohustuslik rahandus- ja majandushuvide deklaratsioon muutub detailsemaks. Edaspidi ei piisa sellest, et nad deklareerivad tulu konsultatsioonide eest, vaid tuleb täpselt kirja panna, keda, millal ja mis küsimustes nõustati.
Lisaks soovib Metsola luua avaliku registri, mis näitab kõiki parlamendiliikmete välislähetusi ja kingitusi, mida nad on saanud. Karmistada püütakse ka karistusi.
«Nende mõne uue reegliga ei suudeta Euroopa Parlamendi senist poliitilist kultuuri muuta,» vahendas uudisteagentuur AFP Prantsusmaa juhtiva ärikooli HEC Paris ELi õiguse professori Alberto Alemanno sõnu.
«Oleks oodanud tõsisemat, struktureeritumat sekkumist,» lisas Alemanno, kelle sõnul tundub, et Euroopa Parlamendis ikka veel ei mõisteta, kui ulatuslik negatiivne vastukaja on skandaalil ELi poliitikute mainele ja kuidas see võib hakata mõjutama 18 kuu pärast toimuvaid europarlamendi valimisi.


Korruptsioonirisk? Seadus laseb sama maatüki riigile osta nii erakordselt kallilt kui alla turuhinnaRiigile maa omandamise seadus (KAHOS) annab ametnikele võimu maaomanik üle kullata, aga samas ka sundvõõrandada maa alla tegeliku turuhinna, millega ähvardades saab vaikima sundida ebamugava, õiglast hinda nõudva omaniku. Ja lisaks avalikkuses osavalt vett sogada.Pärast esimest vestlust Riigi Kaitseinvesteeringute Keskuse (RKIK) esindaja Kaupo Kaasikuga rääkisid mitmed Võrumaal Nursipalu harjutusväljaku laienduse alla jäävate maade omanikud nagu ühest suust: «Alguses oli selline tunne, et küsi mida tahad, kõike saad.» Kaasiku kinnitusel kinnistud kas ostetakse riigile õiglase hinnaga pluss motivatsioonitasu (20 protsenti), vahetatakse samaväärsete vastu või tohib teatud tingimustel isegi põlluharimist jätkata.
«Võetakse arvesse hüvitusväärtust ehk kui inimene näiteks on parandanud katust, siis ka seda võetakse arvesse,» kinnitas teisipäevases Vikerraadio saates «Stuudios on peaminister» ka valitsusjuht Kaja Kallas (RE). Selliste avalduste peale on avalikkuses tekkinud ettekujutus, et kaotusvalu makstakse omanikele kuhjaga kinni.
Pärast nõupidamist advokaatidega valdas aga paljusid maaomanikke jahmatus ja hirm.
«Kui nad turuhinda ei paku, siis ma ei anna ära, lähen kohtusse,» ütles Urmas Uder, kellelt riik tahab ära osta kaheksa hektarit metsa ning pool põldu (umbes seitse hektarit).
Uder pole veendunud, et riik maksab põllumaa eest turuhinda, mis on kerkinud suuremate ja paremate põldude puhul 9000 euroni hektarist. «Riigil pole ka vastu anda tuhkagi, ainult mingid jõeluhad,» nentis ta.
«Riigil põllumaad ei ole ja tundub, et riik sõidab inimestest üle,» hindas noortalunik Alari Kolk, kes koos elukaaslasega kasvatab Luhametsas sadakonda Charolais’ tõugu lihaveist, noortalunike kasutuses on umbes 120 hektarit vanemate ja rendimaad. «Eks pikapeale näeme, mida hindamised kaasa toovad.»
Esialgu soovib riik temalt ära võtta 17 ha põlismetsa. «Erametsakeskuselt olen hindamise võtnud, aga nemad (RKIK – Ü. H.) võtavad ju 7. kategooria hindaja ja niipalju kui Tapa inimestega olen suhelnud, on erinevused päris suured – no ikka riigi kasuks,» märkis Kolk, kes enda sõnul sooviks ainult vahetust samaväärse metsa vastu. «Kui adekvaatset pakkumist ei tule, tuleb kohtusse minna.»
Tema tõuloomakasvatus jäi esialgu plaanitud harjutusväljaku alast välja, kuid Kolk hindas, et suure tõenäosusega pannakse äralõige pärast valimisi tagasi. «Elu jäi seisma, kõik plaanid sai ootele pandud, kuniks midagi konkreetsemat selgub.»
«Loomakasvatus ei ole realistlik, kui seal hakkab väga intensiivne laskmine pihta,» hindas Alari maaomanikust isa, Tartu Ülikooli kliinikumi kardioloog Rein Kolk. «See pöörab elu pea peale.»
Loomad kardavad kõvemat paugutamist, kuid kuhugi mujale nendega kolida pole. «Teist sellist kohta ei ole Eestis võimalik saada,» hindas Alari Kolk.
«Neid kinnistuid võiks vaadelda kui tervet paketti (põllumaa puhul kergitab suurem pindala hinda, paketi puhul talunike sõnul lisaks veel umbes 10 protsenti – Ü. H.),» lisas Rein Kolk. «See eeldab seaduste muutmist, et kompensatsioon oleks selline, et inimeste elujärg ei halveneks.»

Maaomanikud kardavad ametnike kättemaksu

Räägitud on 21 elumajast, kuid harjutusvälja laiendusalasse jääb kokku 217 eraomandisse kuuluvat maaüksust, mille omanikud praegu hinge kinni hoides riigilt pakkumisi ootavad. Mitu talunikku loobus advokaadi soovitusel enne pakkumist ajakirjanduses oma arvamuse avaldamisest, kartes ametnikelt hinnaga «karistamist». Samal ajal võivad ametnikud sümpaatseid maaomanikke hea hinnaga «premeerida» ja see on samavõrd seaduslik.
Riigile võõrandatavate kinnistute eest lubatakse maksta hüvitusväärtust, kuid seadus ja vastav juhend annavad laialdase vabaduse valida hindamismetoodika. Näiteks põllumaade puhul võib kasutada võrdlusmeetodit teiste samas piirkonnas tehtud tehingutega.
Ükski seadus ei keela seejuures kasutada maa-ameti hinnastatistikat, samuti paar kuud tagasi välja pandud maksustamishinda (kinnistu «väärtus» ilma hoonete ja kasvava metsata).
Maa-amet kasutab aga hinnastatistika ja maksustamishinna puhul trikke, mille tulemusel kuvatakse näiteks korraliku põllumaa «väärtus» turuhinnast kuni poole odavamana. («Ametnikud mängivad põllumaa hinnaga vahendajate kasuks», PM 13.08.2022)
Iga maatüki «väärtus» on kuvatud keskkonnas Minu Kataster. Näiteks Nursipalu harjutusvälja laienduse huvialas asub põld pindalaga 15,7 hektarit. Minu Katastri andmeil on maa väärtus 71 082 eurot (4527,5 eur/ha). Liites sellele summale motivatsioonitasu, kujuneks maa hüvitusväärtuseks 85 298 eurot (5433 eurot/ha). Määrates hüvitusväärtuse tegeliku hea põllumaa hinna järgi ja võttes arvesse ka koondpindala, oleks samavõrd seaduslik maksta maa eest kaks korda rohkem (vt tabel).

Sama asi, erinev jutt

«Esmalt peame vajalikuks selgitada, et hüvitamise eesmärgil hindamine on oma olemuselt maksustamise eesmärgil tehtavast hindamisest oluliselt keerukam kui teie esitatud kirjeldus,» pareeris küsimust maa-ameti kinnisvara hindamise osakonna juhataja Veronika Ilsjan. «Maa maksustamishinnast lähtumine võiks tulla kõne alla juhul, kui omanikule on võimalik pakkuda omandatava kinnisasjaga väga sarnast vahetusmaad või teha maakorraldust, kuid maa-ametil sellist praktikat täna ei ole.» (Minu Kataster avati 25. oktoobril 2022.)
«Vaid väga erandlikel juhtudel on võimalik ja otstarbekas aluseks võtta lihtsam lähenemine, aga ka sel juhul ei lähtuta mitte «keskmisest» hinnastatistikast, vaid tegelikest hinnatava maaga võrreldavatest tehingutest,» rääkis Ilsjan. «Maksustamise eesmärgil hindamisel on aluseks maakatastris registreeritud sihtotstarve, kuid hüvitamise eesmärgil hindamisel tuleb hinnata turuväärtus, mis lähtub parimast kasutusest ja arvestab ka maa kasutuse võimalikku muutumist tulevikust.»
Stopp. Augustis rääkis Ilsjan Postimehele maa maksustamishinna kohta nii: «Iga katastriüksuse kohta tekib maa ligikaudne turuväärtus. See on piisav üldistustase finantsaruandluse jaoks.» (Ettevõtted peavad oma bilansis kajastama vara, sh maa turuväärtust.)

Ametnikud vaikivad ja varjavad andmeid

Ei maa-amet ega RKIK soovinud lahata hoonete omanikel naha üle kõrvade tõmbamise võimalust: kui riigi soovitud maatükil asuvad elumaja ja kõrvalhooned, siis arvestatakse hoone asendusväärtusest maha selle kulum, mille arvutamisel lähtutakse ehitise elueast.
«Seadus selgitab vaid lakooniliselt, et kui ehitise asendamine ei ole võimalik, lähtutakse kulust, mis katab vara ülesehitamise. Kahjuks ei nähtu sellest menetluse läbiviijatele üheselt, et individuaalelamute puhul tähendab see just ülesehitamise kulust lähtumist,» viitasid KAHOSt analüüsinud PwC Legali vandeadvokaat Indrek Kukk ja advokaat Simon Suuban. «Näiteks kui ehitise n-ö projekteeritud eluiga on 50 aastat, siis 25 aastat vana hoone puhul tuleks ehitise rajamisega seotud kuludelt maha arvestada pool ehituskuludest. Sellise lähenemise aktsepteerimisel tuleks näiteks hästi säilinud ajaloolise väärtusega taluhoonete puhul hoonete sundvõõrandamisel riigile peale maksta. Rääkimata sellest, et seaduses ei ole sõnagi juttu kulumi maha arvamisest.» (Advokaatide analüüsi saab täismahus lugeda allpool.)
Näiteks asub Nursipalu harjutusvälja laienduse alal metsa keskel jõe ääres esivanemate talu koos 1885. aastal ehitatud aidaga. RKIK keeldus avaldamast meetodit, kuidas sellise kinnistu väärtust arvutatakse ja kuidas leitakse asenduseks pakutava teise talu väärtus. Palvele saata näidiseks mõni keskpolügooni laiendamisel omandatud maa väärtuse eksperthinnang, vastas RKIKi riigivara valdkonnajuht Tambet Tõnisson, et ei saa andmeid avaldada, kuna tegemist on konfidentsiaalse infoga.
«Kui pärast hindamist ilmneb, et omanikule ei sobi antud väärtus, oleme valmis vastavalt kinnistu omanike soovidele leidma muid alternatiivseid lahendusi maade omandamiseks,» sõnas ta. «Kaitseministeeriumi valitsemisala on viimase 20 aasta jooksul ostnud ligikaudu 400 kinnistut, millest vaid ühel korral ei ole jõutud omanikuga kokkuleppele.»
Indrek Kukk ja advokaat Simon Suuban tõid aga välja, et maaomanikke ajendab riigi pakkumisega pigem nõustuma motivatsioonitasu või hirm sellest ilma jääda: «Kokkuleppele jõudmise korral ootab maaomanikku «präänik» motivatsioonitasu näol, mis on 20 protsenti makstavast tasust, kuid mitte rohkem kui seaduses sätestatud ülempiir, 2022. aastal 77 400 eurot.»
Postimees kirjutas hiljuti Rail Balticu aluse maa sundvõõrandamise otsuse kohtusse andnud maaomanikust: maaomanik kaotas, otsuse jõustumisel jääb ta ilma motivatsioonitasust ja peab ka oma kohtukulud kinni maksma.

Kinnisasjade avalikes huvides omandamise menetlus lonkab kahte jalga

PwC Legali vandeadvokaat Indrek Kukk ja advokaat Simon Suuban

Indrek Kukk
erakogu

Simon Suuban
erakogu

2018. aastal jõustunud kinnisasja avalikes huvides omandamise seadusega ehk KAHOSega loodeti tasakaalustada kinnisasjade omanike ja riigi huve suurprojektide puhul, nagu Rail Balticu projekt või Nursipalu kaitseväe harjutusväljaku laiendamine. Julgeme väita, et tasakaalust on asi kaugel.
Kõige laiemalt peaks maaomanikele õiglase hüvitise määramine toimuma põhimõttel, et kahjustatud isik tuleb asetada olukorda, mis on võimalikult
lähedane olukorrale, milles ta oleks olnud, kui kahju tekitavat sündmust poleks aset leidnud. Kehtiva seaduse alusel on hoonestatud kinnistute puhul võimalik hüvitada kinnisvara asendamise või vara ülesehitamise kulu, mis võivad üksteisest oluliselt erineda.

Elamute puhul tuleks lähtuda hüvitise määramisel ehitiste taastamise kulust
«Asendamiskulu» tähendab üldiselt turult sarnase kinnisvara soetamise kulu. Asendamiskulu oleks asjakohane nt tüüpprojektide alusel ehitatud elamute, korterite, tootmisrajatiste (nt tuulegeneraatorid) jms puhul.

Praktikas on tulnud ette juhtum, kus eriprojekti alusel ehitatud elamu puhul on peetud õiglaseks hüvitada isikule teise «enam-vähem» sarnase hoonega kinnistu soetamise kulu. Selline lähenemine ei arvesta paraku seda, et individuaalelamud on enamjaolt ehitatud eriprojekti alusel konkreetse tellija soove arvestades. Samas ei pruugi ka teatud spetsiifilistel otstarbel ehitatud tootmishooneid olla turul jalaga segada.
Seadus selgitab vaid lakooniliselt, et kui ehitise asendamine ei ole võimalik, lähtutakse kulust, mis katab vara ülesehitamise. Kahjuks ei nähtu sellest menetluse läbiviijatele (nagu nt maa-amet) üheselt, et individuaalelamute puhul tähendab see just ülesehitamise kulust lähtumist. Ehitise taastamise kulude hüvitamine seaks inimesed riigi ees ausamasse positsiooni.

Ehitiste taastamise kulu määrates on ebaõiglane arvestada kulumiga
Ülesehitamise kulu viitab kulutustele, mida tuleb teha samasuguse ehitise rajamiseks. Selle määramisel tuleb aluseks võtta võõrandataval kinnistul asuva ehitise projektlahendus ning detailne ehituseelarve. Paraku on menetluse läbiviijad siiski arvestanud ülesehitamise kulult maha kulumi, mille arvutamisel lähtutakse ehitise elueast. Näiteks kui ehitise n-ö projekteeritud eluiga on 50 aastat, siis 25 aastat vana hoone puhul tuleks ehitise rajamisega seotud kuludelt maha arvestada pool ehituskuludest. Sellise lähenemise aktsepteerimisel tuleks näiteks hästi säilinud ajaloolise väärtusega taluhoonete puhul hoonete sundvõõrandamisel riigile peale maksta. Rääkimata sellest, et seaduses ei ole sõnagi juttu kulumi maha arvamisest.

Menetluse läbiviijad rõhuvad sellele, et hüvitise eesmärk ei tohi olla omaniku rikastumine. Samas ei peaks hüvitise maksmise tulemusena omanik ka halvemasse olukorda sattuma. Seejuures ei ole ju maaomanik teinud mitte midagi selleks, et «menetlusse» sattuda, mistõttu ülesehitamise kulude täishüvituse arvelt rikastumise jutud on pehmelt öeldes arusaamatud.
Kulumi maha arvamist on menetluse läbiviija õigustanud ka viitega Eesti vara hindamise standardile, põhjendades, et hindamisaruanne koostatakse hindamise head tava arvestades, mille osaks on ka vara hindamise standard. Selline lähenemine on problemaatiline, sest hüvitise määramise metoodiline alus peaks sisalduma seaduses, mitte juriidilist jõudu mitteomavas standardis – standardiga ei saa kitsendada seaduses välja toodud omanike õigusi.

Seadus ei tohiks võimaldada ametniku suvaotsuseid
Kahjuks nähtub, et peamiseks vaidlusaluseks küsimuseks kujunebki väärtuse ja hinnangu kujunemise aluseks olev metoodika, mis märkimisväärselt mõjutab hindamisaruande järeldusi ja seeläbi makstava tasu suurust. Just hindamismetoodika põhimõtete kirjeldamises on KAHOS enim ebaõnnestunud.

KAHOS ei tohiks lubada hindamist läbiviival ametnikul teha suvaotsuseid. KAHOS peaks andma juhise, millistest põhimõtetest peab hindaja erinevatel juhtudel lähtuma. Loomulikult on arusaadav, et KAHOS ei saa ette näha iga võimalikku elujuhtumit.
Seega on arusaadav, et hindamistoimingutes kasutatakse ekspertide abi, kuid hüvitise määramise eest peaks siiski lõppastmes vastutama hindamist läbi viiv riigiasutus. Selleks peaks seadus ette nägema ühtsed reeglid, mille põhjal hinnangut kontrollida. Seevastu on praktikas ette tulnud ka juhtum, kus menetluse läbiviija ei kontrollinud suurte puudustega eksperthinnangut ja lasi hindamisaruande koostada hindajal, kel puudus selleks vastav pädevus.
Kui riik nõuab üksikisikutelt avalikes huvides ülimalt suurte ohverduste tegemist, peab selline menetlus toimuma võimalikult selgetel alustel, kus ei saa vaikimisi eelistada riigi huve. KAHOSe mitmeti mõistetavust arvestades ei maksa imestada, et maaomanikel tekib tihti tunne, et riik valib just sellise metoodika, mis annab võimaluse kõige väiksemaks hüvitiseks.

Riik tegutseb huvide konfliktis ja menetluses eelisseisundis
Seaduses ja vara hindamise standardis toodud vastuoluliste mõistete sigrimigris orienteerumine paneb kukalt kratsima nii kutselised varahindajad kui ka juristid, rääkimata menetluses osalemise kogemust mitteomavatest maaomanikest.

Õigusabikulusid menetluses osalevale maaomanikule üldreeglina ei hüvitata. Hüvitatavad on üksnes esindaja kulud kohtumenetluses ning vähesel määral asjaajamiskuluna kohtueelses menetlus. Arvestades eelnevalt kirjeldatud segadust kehtivas seaduses, on õigusnõustaja kaasamine menetluses aga tihti möödapääsmatu. Riik tegutseb paratamatult huvide konflikti olukorras – riigi huvides on omandada maa riigile võimalikult soodsatel tingimustel ning paratamatult juhindub sellest ka menetluse läbiviija. Selline riigi huvi põrkub selgelt maaomaniku huviga, mistõttu ei maksa oodata, et riik ise menetluses maaomaniku huvide kaitsele viskub.
Tänavu jaanuaris jõustusid KAHOSe muudatused, millega muudetakse mõningal määral maaomaniku asjaajamiskulude hüvitamise põhimõtteid. Uuest aastast hüvitatakse asjaajamiskulud eelmise aasta poole Eesti keskmise brutokuupalga ulatuses (u 800 eurot), mille sisse on arvestatud ka võimalikud õigusabikulud ja võrdleva hindamisaruande tellimise kulu. Kinnisasja omandamise menetluses osalemisega kaasnevad kulud maaomanikule tõenäoliselt kordades suuremad ja seega on uuest aastast kehtima hakanud muudatused pigem kosmeetilist laadi.

Motivatsioonitasu pole kompensatsioon puudulikult läbiviidud menetluse eest
Erinevus kinnisasja võõrandamisel kokkuleppel ja sundvõõrandamise otsusega seisneb selles, et kokkuleppele jõudmise korral ootab maaomanikku «präänik» motivatsioonitasu näol, mis on 20 protsenti makstavast tasust, kuid mitte rohkem kui seaduses sätestatud ülempiir. 2022. aastal oli motivatsioonitasu ülempiir 77 400 eurot.

Motivatsioonitasu või hirm sellest ilma jääda ajendab maaomanikke pigem nõustuma riigi pakkumusega, kui riskida sundvõõrandamise otsusega ja selle vaidlustamisega – riigi pakkumust on mõtet tagasi lükata üksnes juhul, kui seda hiljem kohtus vaidlustada, sest vastasel korral ei ole tulemuseks muud, kui üksnes motivatsioonitasust ilma jäämine. Õigusabikulusid võõrandamise menetluses osalevale maaomanikule üldreeglina ju ei hüvitata ja ka võrdleva hindamisaruande kulu hüvitatakse vaid väga piiratud ulatuses.
Motivatsioonitasu ei saa olla kompensatsioon puudulikult läbiviidud menetluse eest. See võib viia olukorrani, kus isegi kui motivatsioonitasuga nõustutakse, oleks olnud menetlusreeglite järgimise korral olnud makstav hüvitis suurem, kui oli riigi pakutu koos motivatsioonitasuga. Ka kokkuleppemenetluse korral peab menetluse läbiviija juhinduma seadusest ning tagama, et kinnisasja eest makstav tasu ja täiendavad hüvitised on õiglased. Motivatsioonitasu eesmärk on vältida kulukaid vaidlusi hindamisaruande järelduste osas, mis on teataval määral hinnangulised ning mille kohtulik kontroll on piiratud.
On iseenesest mõistetav, et riigi arenguks on vaja ohutumaid maanteid, paremat rongiühendust ja kaitsevõime tagamiseks harjutusväljakuid, kuid maaomanikele peab ikkagi olema samas tagatud ka mõistlik viis seista enda õiguste eest. Nende oluliste projektide ellu viimine edeneks palju ladusamalt, kui mängureeglid on üheselt mõistetavad ning maaomanikul on reaalsed võimalused oma õiguste eest seista. Kuigi KAHOS on võrdlemisi värske seadus, vajaks see juba praegu põhjalikumat revisjoni. Sellega tasuks alustada pigem varem kui hiljem, sest lähiaastatel riigi vajadused avalikes huvides maade omandamiseks ei vähene, vaid pigem suurenevad.


Petised tekitasid üle viie miljoni euro kahjuEesti inimestelt püütakse raha välja petta nii petukõnede, õngitsussõnumite kui ka võltsitud veebilehtede abil. Mullu teatati politseile kokku 740 korral investeerimis- või pangapettusest. Nende kogukahju on veidi üle 5 miljoni euro.
Investeerimispettustest teatati möödunud aastal politseile 267 korral, tekitatud kahju on veidi üle 3 miljoni euro. Pangapettustest anti teada 473 korral, kogukahjuga ligi 2 miljonit eurot.
Põhja prefektuuri kriminaalbüroo juht Urmet Tambre rääkis, et mullu langes kelmide ohvriks keskmiselt kaks inimest päevas ja märke pettuste vaibumisest ei ole.
«Pea kõik pettused korraldatakse Eesti inimestele mujalt riikidest, mistõttu kelmide peatamine siit ei ole võimalik ja ka kaotatud raha tagasisaamine on praktiliselt võimatu. Välja petetud raha võetakse lõpuks välisriikides sularahas välja või suunatakse krüptorahasse,» selgitas Tambre.
«Erandjuhtudel on raha tagasi saadud, kui inimene sai kohe aru, et langes pettuse ohvriks ja võttis ülekande peatamiseks kiirelt ühendust oma kodupangaga. Inimestel endil tuleb olla väga hoolas oma andmetega, et mitte sattuda pettuse ohvriks ja kaotada oma raha,» lisas Tambre.
Eelmisel aastal langes kelmide ohvriks keskmiselt kaks inimest päevas ja märke pettuste leviku vaibumisest ei ole.

Võrreldes pangapettustega oli investeerimispettusi pea poole võrra vähem, kuid kogukahju on ligi miljon eurot suurem. «Internetis leiduvaid investeerimise ja kauplemise petulehti on lõputult ning soovitan kõikidel alustavatel investoritel pöörduda oma kodupanga poole, sest sealt saab vajalikud algteadmised. Samuti ei tasu uskuda väidetava investeerimispakkumisega helistanud või kirjutanud inimest, kes pakub hea tootlikkusega investeerimisvõimalust või nõustaja kontakti, kes aitab teha esimese tehingu. Üldiselt lõpeb see «hea nõu» suure kahjuga,» rääkis ta.
Levinuim pangapettus oli petukõne, kus kelm esitles end pangatöötaja, politseiniku või Google’i assistendina, et inimeselt kätte saada Smart-ID või Mobiil-ID PIN-koode. Pangapettuste seas on ka õngitsussõnumeid ja e-kirju, mida kelmid saatsid pankade või teiste asutuste nimel. Nende juurde oli lisatud link, mis suunas inimese näiliselt panga või asutuse lehele, kus paluti inimesel oma kontole sisse logida või sisestada oma krediitkaardiga seotud andmeid. Tegelikkuses avanes selle lingiga petuleht.
«Mainitud pettuste liigid ei ole ainukesed, mis Eestis levivad. Inimestel tuleb olla tähelepanelik, sest kelmid mõtlevad pidevalt välja uusi skeeme, millega välja petta raha või andmeid,» ütles Tambre.
Politseinik tänab tähelepanelikke inimesi, kes kohe ka politseid pettusest teavitasid. «Tänu nendele saime koostöös pankade ja teiste asutustega kohe hoiatada ka teisi, ära hoida tuhandetesse küündivaid kahjusid ja parema ettekujutuse pettuse levikust.»


Petised tekitasid üle viie miljoni euro kahjuEesti inimestelt püütakse raha välja petta nii petukõnede, õngitsussõnumite kui ka võltsitud veebilehtede abil. Mullu teatati politseile kokku 740 korral investeerimis- või pangapettusest. Nende kogukahju on veidi üle 5 miljoni euro.Investeerimispettustest teatati möödunud aastal politseile 267 korral, tekitatud kahju on veidi üle 3 miljoni euro. Pangapettustest anti teada 473 korral, kogukahjuga ligi 2 miljonit eurot.Põhja prefektuuri kriminaalbüroo juht Urmet Tambre (pildil) rääkis, et mullu langes kelmide ohvriks keskmiselt kaks inimest päevas ja märke pettuste vaibumisest ei ole.«Pea kõik pettused korraldatakse Eesti inimestele mujalt riikidest, mistõttu kelmide peatamine siit ei ole võimalik ja ka kaotatud raha tagasisaamine on praktiliselt võimatu. Välja petetud raha võetakse lõpuks välisriikides sularahas välja või suunatakse krüptorahasse,» selgitas Tambre.«Erandjuhtudel on raha tagasi saadud, kui inimene sai kohe aru, et langes pettuse ohvriks ja võttis ülekande peatamiseks kiirelt ühendust oma kodupangaga. Inimestel endil tuleb olla väga hoolas oma andmetega, et mitte sattuda pettuse ohvriks ja kaotada oma raha,» lisas Tambre.Võrreldes pangapettustega oli investeerimispettusi pea poole võrra vähem, kuid kogukahju on ligi miljon eurot suurem. «Internetis leiduvaid investeerimise ja kauplemise petulehti on lõputult ning soovitan kõikidel alustavatel investoritel pöörduda oma kodupanga poole, sest sealt saab vajalikud algteadmised. Samuti ei tasu uskuda väidetava investeerimispakkumisega helistanud või kirjutanud inimest, kes pakub hea tootlikkusega investeerimisvõimalust või nõustaja kontakti, kes aitab teha esimese tehingu. Üldiselt lõpeb see «hea nõu» suure kahjuga,» rääkis ta.Levinuim pangapettus oli petukõne, kus kelm esitles end pangatöötaja, politseiniku või Google'i assistendina, et inimeselt kätte saada Smart-ID või Mobiil-ID PIN-koode. Pangapettuste seas on ka õngitsussõnumeid ja e-kirju, mida kelmid saatsid pankade või teiste asutuste nimel. Nende juurde oli lisatud link, mis suunas inimese näiliselt panga või asutuse lehele, kus paluti inimesel oma kontole sisse logida või sisestada oma krediitkaardiga seotud andmeid. Tegelikkuses avanes selle lingiga petuleht.«Mainitud pettuste liigid ei ole ainukesed, mis Eestis levivad. Inimestel tuleb olla tähelepanelik, sest kelmid mõtlevad pidevalt välja uusi skeeme, millega välja petta raha või andmeid,» ütles Tambre.Politseinik tänab tähelepanelikke inimesi, kes kohe ka politseid pettusest teavitasid. «Tänu nendele saime koostöös pankade ja teiste asutustega kohe hoiatada ka teisi, ära hoida tuhandetesse küündivaid kahjusid ja parema ettekujutuse pettuse levikust.» LEPM


Pärnu maakohus ei taandanud ettevõtja palvel prokuröriPärnu maakohus ei rahuldanud eelmise nädala lõpus kriminaalasjas kahtlustuse saanud ettevõtja Ago Kalmeri taotlust prokuröri taandada.Pärnu ettevõtte AGAL Invest OÜ kahe osaniku Ago Kalmeri ja Aleksandr Sorokini vahelises vaidluses on algatatud kaks kriminaalasja, esimeses kahtlustatakse Kalmerit ja teises on uurimise all Sorokin. Mõlemad mehed on kriminaalmenetlustes vastastikku ka kannatanu rollis.Ago Kalmerile kui AGAL Invest OÜ ja Tehnilise Ülevaatuse OÜ omanikule on keskkriminaalpolitsei esitanud kahtlustuse usalduse kuritarvitamises, suures ulatuses arvutikelmuses, raamatupidamise kohustuse rikkumises ja teadvalt vale kuriteokaebuse esitamises.Kriminaalmenetlust juhib ringkonnaprokurör Elle Keeman. Kalmer proovis mitmel korral prokuröri taandada, kuna Keeman oli vahepeal ka Kalmeri äripartneri AGAL Kinnisvarad OÜ juhatuse liikme Aleksandr Sorokini uurimise juht. Sorokini puhul uuritakse, kas ta võis toime panna omastamise. Asi on veel kohtueelses menetluses ja uurimistoimingud pooleli.Kalmer väidab, et kui prokurör Keeman mainitud uurimise juures lõpuks siiski Merry Tiituse vastu vahetati, ei võetud temalt ligipääsu uurimismaterjalidele ja Keeman kasutas talle jäetud ligipääsu lisamaks Kalmeri vastu uusi kahtlustusi.Kalmer esitas riigiprokuratuurile taotluse kriminaalmenetlust juhtiva prokuröri Elle Keemani taandamiseks, kuid riigiprokuratuuri hinnangul puudus alus prokuröri objektiivsuses kahelda. Kahtlustatav vaidlustas selle määruse, kuid samale seisukohale jõudis ka riigiprokuratuuris kõrgemalseisev prokurör: ühtki taandamiseks alust andvat asjaolu ei tuvastatud.Riigiprokuratuuri saadetud taandamistaotlus on Kalmeri hinnangul jäetud pealiskaudsete põhjendustega lahendamata, mistõttu esitas ta möödunud esmaspäeval Pärnu maakohtule kaebuse Keemani taandamiseks menetluses, kus tema näeb huvide konflikti.Eelmise nädala lõpus leidis maakohus, et prokuröri taandamiseks peavad olema objektiivsed asjaolud ega piisa sellest, et Keeman on teinud kaebajat mitterahuldavaid menetlusotsuseid nii käimasolevas kui varasemates menetlusteski. Sellisel juhul tekiks võimalus prokuröri taandada alati, kui menetlus hakkab liikuma mõnele menetlusosalisele ebasoovitavas suunas. Peale selle viitas kohus, et kuna eeluurimiskohtunik on andnud loa teha teatud menetlustoiminguid ja kuriteokahtlust on vahistamisloa andmisel pidanud küllaldaseks ka Pärnu maakohus, ei saa nõustuda väitega, nagu oleks käimasolev kriminaalmenetlus alusetu ja kantud prokuröri väidetavast kallutatusest.Kohus leidis, et materjalidest ei nähtu, et menetlust oleks toimetatud mingilgi moel kallutatult ega ole selliseid asjaolusid esitatud taotluses ja kaebustes välja toonud ka kaitsja. Et kahtlustatav on rahulolematu tema suhtes kriminaalmenetluse toimetamisega, on kohtu sõnutsi inimlikult arusaadav, kuid see pole alus prokuröri taandamiseks. Kohtu hinnangul ei anna ainuüksi menetluse juhtimine kaebaja arvates sobimatul moel alust kahelda prokuröri erapooletuses.Kohus selgitas, et pärast võimaliku valekaebuse esitamise kahtluse tekkimist astuti Lääne ringkonnaprokuratuuris samme, et teist kriminaalmenetlust puudutav edasine menetlus nii toimuks objektiivselt ja erapooletult kui ka näiks sellisena. Selleks vahetus menetlust juhtiv prokurör ja menetlust juhtis edasi vanemprokurör Merry Tiitus.Kohus kinnitas ühtlasi, et ühe inimese suhtes toimetatavas menetluses püütakse uurida kõiki temaga seonduvaid kahtlustuse fakte. Seetõttu oli põhjendatud kerkinud kahtlustus esitada tema suhtes juba toimetatava kriminaalmenetluse raames ja seegi asjaolu ei anna põhjust kahelda prokurör Elle Keemani erapooletuses.Kaebuse esitanud Ago Kalmeri väitel tuli maakohtu otsus prokuröri taandamise asjus üllatavalt kiiresti. “Kuna otsus on lõplik ja edasikaebamisele ei kuulu, loodame väga, et kohtunik hindas selle aja jooksul kõiki poolt- ja vastuargumente ning jõudis mahuka toimikuga tutvuda. Aastatepikkused menetlused on keerulised, nüansirohked, prokuratuuri tegevus ja võimalik huvide konflikt on jätkuvalt üheks meie vaidluse objektiks ja ees ootavad vastused paljudele sellega seotud küsimustele. Meie soov on jätkuvalt üks: menetlus peab olema erapooletu. Loodame, et Lääne ringkonnaprokuratuuri viimasel ajal elavnenud personalipoliitika on pigem otsene tagajärg probleemidele, millele tähelepanu juhtisime,” märkis ta toimetusele saadetud kirjas."Et kahtlustatav on rahulolematu tema suhtes kriminaalmenetluse toimetamisega, on kohtu sõnutsi inimlikult arusaadav, kuid see pole alus prokuröri taandamiseks."Ago Kalmer loodab, et kohtunik jõudis lühikese ajaga hinnata kõiki poolt- ja vastuargumente. Urmas LuikKristo Niglas


Põhja-Sakalas ilmuvad välja lepingu ja rahata kasutada antud vallamaadVALLA VARAOlustvere teenindus- ja maamajanduskool on saanud 16 aastat tasuta harida umbes kolme hektarit Põhja-Sakala valla maad, ettevõtte Kõpu PM käes on aga igasuguse lepinguta olnud üle kümne hektari vallale kuuluvat maad. Päev enne jõululaupäeva üleskerkinud teema on jõudnud volikogu eelnõudeni, mille on esitanud opositsioon ja mida on ette valmistamas vallavalitsus.Pärast opositsiooni langemist vallajuhte järjepanu kõiksuguste järel- ja arupärimiste ning etteheidetega kostitanud endine vallavolikogu esimees Priit Toobal uuris vallavalitsuselt vahetult enne jõule, kes kasutab üht maalappi Olustvere aleviku keskel. Sellest sai alguse protsess, mille kestel on dokumendiregistri kaudu avalikuks tulnud, et kool ja põllumajandusfirma on igasuguse lepingu ja tasuta kasutanud vähemalt viit vallale kuuluvat põllumaatükki.Valla maa on riigikooli käesOlustvere kooli põllumajandusõpilased on harinud 0,6 hektarit ühiselamu taga ja 2,9 hektarit asula servas. Kõpu PM-i käes on ligi 16 hektarit, mis on osaliselt kasutusel heinamaana.Üsna kohe pärast Toobali arupärimist tegi Olustvere kooli direktor, vallavolikogu liige Arnold Pastak vallajuhtidele ettepaneku, et vald võiks anda 2006. aastast kooli kasutuses olnud maad otsustuskorras koolile kasutada, ning juba paar päeva hiljem ilmus valla dokumendiregistrisse eelnõu, et just nii võikski toimetada. Mõlemale maatükile on kool külvanud talivilja.«Ennekuulmatu nahaalsus», pealkirjastas Priit Toobal seejärel volikogu liikmetele saadetud kirja. Ta leidis, et Pastaku kiri on sisult kuriteo ülestunnistus ning nüüd maa otsustuskorras endale küsimine häbematus.Arnold Pastak selgitas Sakalale, et kaks nimetatud maatükki sai vald aastaid tagasi riigilt. Suurem neist kuulus 1940. aastani Eesti Aleksandrikoolile ehk nüüdse teenindus- ja maamajanduskooli eelkäijale, aga maade tagastamise käigus jäi see omavalitsusele, sest sellel olid inimeste peenramaad. Neid on seal praegugi, kuid et paljud on peenramaast loobunud, harib maad kool, et see sööti ei jääks. Lisaks on probleemne maatükk otse koolile kuuluva suure maatüki kõrval.Teine, väiksem maatükk paikneb keset asulat ning on samuti tunduvalt suurema, koolile kuuluva põllumaa nii-öelda otsatükk. Selle maa andis riik vallale omal ajal eramuarenduseks, aga eramuid pole sinna tegema hakatud ja nii on kool Pastaku seletusel seda korras hoidnud.«Mingit nahaalsust või valla lüpsmist, nagu Toobal väidab, ei ole olnud,» kinnitas Pastak ja nentis, et riigikool on valla kasuks oma maadest loobunud. Nii on valla kätte läinud osa põhikooli alla jäävast maast ning kutsekooli ühiselamu kõrval asuv endine staadion on antud vallale tasuta kasutada mänguväljaku tarvis.Pärast teenindus- ja maamajanduskoolilt saadud kirja läkski abivallavanem Jaanus Rahula ettepanekul vallavalitsusele arutamiseks eelnõu, milles vald soovis maatükid otsustuskorras koolile kasutamiseks anda. «Täna toimunud vallavalitsuse istungil võttis abivallavanem punktid päevakorrast tagasi,» teatas 9. jaanuaril vallavanem Karel Tölp.Tölbi sõnul arutati teemat ja leiti, et vallale mittevajalik kinnisvara tuleks maha müüa. Vallavanem märkis ka, et maade põhjalikku inventuuri sai alustatud, aga see jäi pooleli, kui ametnik vahetus. «Nüüd on see teema uue vallavalitsuse laual töös. Koostamisel on eraldi nimekirjad eri kinnisvaraobjektidest ja esimeste pikemate nimekirjadega on plaanis jõuda volikokku veebruaris.»Volikogule on eelnõu esitanud Priit Toobal, kelle arvates tuleks kaks nimetatud maatükki hoopis oksjonile panna ja nii riigikoolilt kui teistelt vallamaade kasutajatelt saamata jäänud tulu välja nõuda. Kui maatükkide alghinnaks on Toobal pakkunud 21 907 ja 3620 eurot, siis saamata jäänud tulu suuruse peaks tema meelest välja arvutama vallavalitsus.Kõpu ühistu hooldas spordimaadJärgmised kolm maatükki toovad mõnevõrra üllataval kombel asjast huvitatute sekka ka vallavanem Karel Tölbi, kelle senine seos Viljandimaaga pärineb 15 aasta tagusest ajast, mil ta juhtis vähem kui kaks aastat Kõpu PM-i ja sai ka ettevõtte üheks omanikuks. Nüüd selgub, et kolm valla maatükki kogusuurusega üle 16 hektari on olnud juba pikki aastaid tasuta selle ettevõtte kasutuses.«Kõpu PM-is töötades ma ise rendilepingutega ei tegelenud,» selgitas Tölp. «Kõpus olin tööl aastatel 2005-2007, seega on sealt ka nii palju aega möödas, et mulle ei meenu nende maadega seonduv. Hiljem ei ole ma aktiivselt ettevõtte juhtimise juures osalenud.»Ettevõtte praeguse tegevjuhi Tõnu Vreimanni selgitust mööda peitub valla ja põllumajandusfirma maade kasutamist puudutava koostöö põhjus suuresti nende kolme maatüki nimes. Kõik need kannavad nime Spordi. Vreimanni sõnul oli omaaegsel Kõpu vallavalitsusel, mida juhtis korruptsioonis süüdi mõistetud Tõnu Kiviloo, soov rajada nendele maadele suur spordikompleks, mille üheks osaks oli planeeritud isegi ringrada. Plaan jäi plaaniks, aga veel aasta tagasi olid need kolm lähestikku asuvat võsast maatükki arvel kui ühiskondliku ehitise maa ehk siis seda olekski võinud kasutada ühiskondliku hoone rajamiseks. Alles eelmise aasta suvel muudeti maa kasutusotstarvet.Enne seda oli Vreimanni jutul käinud üks vallaametnik ning öelnud, et vallal on plaan maa müüki panna. Vreimann oli siis juhtinud tähelepanu maa kasutusotstarbele ja avaldanud arvamust, et niisugusel moel seda ükski ettevõte osta ei tahaks.Et need maatükid päris võssa ei kasvaks, paluski vallavõim Kõpu PM-il juba paarkümmend aastat tagasi oma veiseid seal karjatada. Kui maatükkide suurus on kokku 16 hektarit, siis põllumajandusfirmale kasutuskõlblikku maad on sellest kümmekond hektarit. Et Kõpu PM-il on kokku umbes 2000 hektarit maad, siis need kümmekond hektarit ettevõtte tegevusele Vreimanni sõnul mingit mõju ei avalda.Toobali sõnul muutub aga maa põllumajandusettevõtjate seas üha väärtuslikumaks ning vald ei tohi anda kellelegi konkurentsieelist sellega, et lubab oma maad kasutada tasuta.Kõpu PM-i kasutuses olnud maade edasise kasutamise küsimuses pole Toobal ettepanekuid eelnõu vormis teinud, küll aga peaks tema hinnangul vald ka põllumajandusfirmalt saamata jäänud tulu välja nõudma. Vallavalitsus on ette valmistamas eelnõu, et need Punakülas asuvad maalapid oksjoni korras rendile anda.Kes peaks kellele maksma?Tölp selgitas, et on nüüd uurinud, miks valla maatükid ettevõtte käsutuses on olnud ja miks see on nii kaua kestnud, ning saanud aru, et asi on olnud maade korrashoidmises. Seejuures olevat seal algusaastatel olnud omajagu võsa ja alles viimastel aastatel olevat põllud korda saadud.«Paljude jaoks on olnud küsimus, kas ettevõte peaks vallale maksma midagi,» nentis Tölp ning rääkis, et kindlasti leiaksid asjatundlikud inimesed argumente, miks ei peaks maksma, ja leiaksid ka argumente, miks vald peaks hoopis maksma ettevõtjale maa kordategemise eest. «Fakt on see, et ettevõte on maad väärindanud ja vallal on nüüd oluliselt kallim kinnisvara, kui see oleks olnud juhul, kui seal oleks saanud võsa edasi kasvada ja maad poleks kasutatud. Fakt on ka see, et valla vara ei tohiks olla ilma lepinguteta kasutuses ja kogu suhtumist oma varasse tuleb vallamajas muuta.»Lisaks kahele riigikooli ja kolmele ettevõtte kasutuses olevale maatükile on vallal veel omajagu maid, mille kasutajatega pole kõik selge. Suur hulk pisikesi peenramaid on seejuures lepinguteta eraisikute käes.«Aiamaadega kinnistud on omaette teema ja tuleks minu hinnangul ette võtta viimasena, kui ülejäänud asjad on korras,» ütles vallavanem. Ülejäänud maade kohta on vald alustanud inventuuri, et pärast seda otsustada, kuidas oleks edaspidi mõistlik oma vara kasutada. Mõned maatükid tuleks ilmselt kohe müüki panna, mõne riigilt saadud maa müügi puhul tuleb oodata, kuni möödub kümme aastat selle endale saamisest, sest muidu peaks vald maksma 65 protsenti tulust riigile. Mõne maatüki kohta tuleks enne müüki tellida metsamajanduskava, mõne puhul tuleks muuta sihtotstarvet ja mõne puhul detailplaneeringut.Eelmine võim alustas, aga ei lõpetanudVolikogus opositsiooni poolele kuuluv Priit Toobal rääkis, et endine vallavõim hakkas vallamaade ja nende kasutamise teemaga tegelema eelmise suve algul, aga siis jäi töö pooleli ning võim vahetus.Juunis jõudis volikogu ette ja sai ka heakskiidu eelnõu, millega pandi müüki hulk vallale kuuluvat kinnisvara. Suur osa sellest on tänini müümata, aga materjali ettevalmistamise käigus kerkisid vallajuhtide vaatevälja ka kolm Kõpu kandis Punakülas asuvat maatükki.Abivallavanem Jan Kraner asus toona seisukohale, et põllumaid ei ole mõistlik müüa, vaid need tuleks rendile anda. «Aga kui ametnikud nendega tegelema hakkasid, selgus, et keegi juba kasutab,» meenutas Toobal.Novembris jõudis volikokku Punaküla maade rendileandmise eelnõu. Toobali sõnul oli seal algul kirjas, et maad tuleks anda eelisõigusega rendile senisele kasutajale, aga see muudeti ära ning kinnituse sai otsus, et maad tuleb anda rendile enampakkumisega. Seni pole enampakkumist tehtud.Toobali väitel oli eelmisel vallavõimul selge plaan teha varale täielik inventuur ja langetada siis otsused, mida ühe või teise alaga edasi teha, aga enne võim vahetus. (Sakala)Teisest tüli tekitanud valla maatükist kasutab teenindus- ja maamajanduskool pisut rohkem kui poolt. MAA-AMETÜks maatükk, mis tüli põhjustab, asub keset Olustveret. Fotol on see kitsas kollane viirg suure põllu otsas, mustavate aiamaade ääres. Kogu põllust moodustab see vähem kui kümme protsenti. MARKO SAARMMARKO SUURMÄGI