Populism kui vastuhakk 21. sajandi modernsuselePopulism pole poliitikas uus nähtus, kuid hiljutise teadustöö tulemused hoiatavad lisaks ka illiberalismi leviku eest, mis võib õõnestada demokraatiat kogu maailmas.Nüüdisaegse läänemaailma poliitikat iseloomustavad paljuski ärevus ja polariseeritus, mis on esile kerkinud seoses populismi tõusuga viimase 10-15 aasta jooksul. Tänapäeva populismilaine algusena määratletakse tihtipeale 2008.-2009. aasta finantskriisi, ent sõna populism on teatavasti avara tähendusega ja osa teadlaste arvates ulatub see nähtus koguni 19. sajandi lõppu. USA-s tekkisid toona esimesed liikumised ning parteid, mis võitlesid maa- ja lihtrahva nimel üha domineerivamate monopoolsete ettevõtete ja kontsernide vastu.Tähelepanuväärsed olid nood liikumised just seepärast, et nende liidrid rõhutasid oma retoorikas püüdlust murda valitseva eliidi võim ühiskonnas ja muuta poliitika tõeliselt rahvakeskseks. Kujunes välja üks populismi tundemärke: kasutatakse poliitilist retoorikat, mis kujutab poliitika põhiolemust võitlusena võõrdunud ja korrumpeerunud eliidi vastu ning uue, rahvakeskse poliitika eest.On märkimisväärne, et selline lähenemine poliitikale ei defineeri ennast tavapäraste sotsiaal-majanduslike parameetrite järgi (nagu suhtumine maksumääradesse või riiklikku sekkumisse majandusellu), vaid peab oma peaeesmärgiks poliitika teisenemist ideoloogiaväliselt, „rahva nimel“.Just selliseid üleskutseid on kasutanud Donald Trump, Viktor Orbán ja näiteks ka Mart Helme. Nende puhul avaldubki klassikaline populism kirjeldatud poliitilise võitluse väljakuulutamises „süvariigi“, peavoolumeediakanalite või muude „rahvavaenlaste“ vastu.Sageli nimetatakse sellist populismi versiooni performatiivseks, rõhutades tõika, et poliitikud kasutavad eliidivastast ja rahvast ülendavat retoorikat eeskätt kommunikatsioonistiilina või valijate üleskütmise vahendina. Kuna selle mudeli kohaselt puudub populismil sügavam ideoloogiline sisu, ei pruugi see poliitilise süsteemi jaoks eriti tähenduslikuks kujuneda. Tegemist on justkui suure mulliga.Tõsi, retooriline populism ei soodusta kindlasti head valitsemist, kuna tühjad lubadused ammendavad ennast ükskord igal juhul. Aga see ei pruugi kohe demokraatlikku süsteemi ennast õõnestada, kuna pelgalt performatiivselt toimides ei pruugi populismil olla kaugemaid poliitilisi eesmärke ega perspektiivi.Populismi anatoomiaSestap on tänapäeva populismi uurimisel uudne tähelepanek, et populismi ideoloogia on muutunud: on hakatud teed rajama põhjalikumatele poliitilistele muutustele.Iseäranis tähendusrikas on nüüdisaja populistlike liikumiste püüe pakkuda välja põhjapanevalt alternatiivne poliitiline süsteem, mis ei tugine mitte ainult ühiskondlikult konservatiivsetele väärtustele, vaid ka süsteemselt sõnastatud korrale, mis jällegi vastandub liberaalsele poliitikale.Sageli on seda suunda käsitletud kui illiberalismi, poliitilist süsteemi, mis vastandab end peaasjalikult kahele liberalismi põhimõttele: sallivusele ja õigusriiklusele.Sallivuse printsiibi eitamine väljendub etniliste, sooliste, seksuaalsete jt vähemuste õiguste alatähtsustamises või koguni eiramises. Siia kuulub ühest küljest äärmine immigratsioonivastasus (kuni väideteni, et immigratsioon ja multikultuursus on mõeldud läänemaailma valgenahalise rahvastiku ja nende kultuuri ühtesulatamiseks muu maailma rassidega). LGBTQ-liikumises nähakse eksistentsiaalset ohtu traditsioonilise heteroseksuaalse peremudeli säilimisele, mistõttu ka selle puhul taotletakse liberaalsuse kitsendamist.Õigusriikluse vaidlustamine hõlmab lisaks „süvariigi“-taoliste väljamõeldiste retoorilisele kasutamisele ka konkreetsete põhiseaduslike tasakaaluinstitutsioonide (kohtute, ombudsmanide, riigikontrolöride) võimu vähendamist. Eesmärk on lüüa liberaalne demokraatlik süsteem tasakaalust välja, võim aga anda suuremas osas „õige“, rahva nimel valitseva populistliku erakonna kätte. Selleni jõudmiseks on mitu viisi: „ebasobilike“ kohtunike kõrvaldamine kohtusüsteemi ümberkorraldamise abil, valimiskonkurentsi piiramine valimisseaduste muutmise kaudu, sõnavabaduse kitsendamine kriitiliste meediaettevõtete sulgemise või äraostmise teel.Kõige enam on see kirjeldatud tendents avaldunud Kesk- ja Ida-Euroopas. Liberaalse demokraatia allakäik Ungaris, Poolas või Serbias ei ole enam kellegi jaoks uudis. Kui varem kiputi Viktor Orbáni, Jarosław Kaczyński või Aleksandar Vučići populistliku retoorika üle naerma, siis pikapeale on aru saadud, et selle taga seisab järjest sügavam, ka rahvusvaheliselt koordineeritud taotlus luua liberaalsele demokraatiale alternatiiv.Populistlikud liidrid suudavad esmalt paljulubavate loosungite toel teatud valijarühmad kaasa haarata, seejärel, olles võimule tulnud, kasutavad nad nii poliitilisi kui ka majanduslikke hoobasid oma positsiooni tugevdamiseks, et siis asuda uut illiberaalset süsteemi üles ehitama ja oma visiooni ellu viima.Foto: Sander Ilvest / Postimees / ScanpixKõrge elektrihinna vastasel protestil osalenud EKRE pooldajate sõnul on erakonna valmistatud plakatid nii usaldusväärsed, et nende hulgast võib kas või kinnisilmi valida.See ongi see, mis on liikumise liidrite silmis vastuhakk 21. sajandi modernsusele. See on vastuseis, aga ka vastus liberalismi ülekaalule globaliseerunud maailmas.Teadlased uurisid pööret illiberalismi pooleJust sellist populismi pööret illiberalismi kui ideoloogia poole uurisid Tartu, Budapesti, Krakówi, Praha, Belgradi ja Londoni ülikooli teadlased Euroopa Liidu rahastatud teadusprojektis POPREBEL.Tartu teadlased Vello Pettai ja Maili Vilson asusid eest vedama tulevikustsenaariumide koostamist, vaadeldes Kesk- ja Ida-Euroopa populismi võimalikke arengusuundi aastani 2030. Et POPREBEL-i projekt oli esialgu kavandatud aastatesse 2019-2021, ei saa mainimata jätta koroonapandeemia mõju. Paljud välitööd, mida iseäranis kultuuriteadlased 2020. aastal ette võtta tahtsid, osutusid pandeemiaaegsete liikumispiirangute tõttu võimatuks. Löögi alla sattusid ka veebivestlused fookusrühmadega: sageli pidasid osalejad muid muresid tähtsamaks kui populismiga seotud teemade üle arutlemist.Pandeemia puhkedes muutusid esimesena valminud tulevikustsenaariumid üleöö tarbetuks. 2021. aasta keskel hakati koostama uusi stsenaariume, aga ka need sattusid kalevi alla, kui 2022. aasta veebruaris tungis Venemaa Ukrainasse ja maailmas tekkis täiesti uus geopoliitiline olukord.Neid heitlusi arvestades võib heaks tulemuseks pidada seda, et 2022. aasta detsembris peeti Varssavis kolmanda stsenaariumide seeria põhjal hulk vestlusi Poola kodanikuühiskonna aktivistide ja ajakirjanikega. Sedasi sai osaliselt täidetud ka eesmärk tugevdada teadlaste ja ühiskonnarühmade vahelist diskussiooni.Projekti tulemusel said selgemini ja võrdlevalt esitatud praegusaja illiberaalse populismi erinevad ilmingud majanduses, poliitikas, kultuuris ja ühiskondlikes suhetes. Analüüsis osutusid tähtsaks kaks uudset mõistet: uustraditsionalism ja uusfeodalism. Termini uustraditsionalism abil kirjeldatakse juba ülalmainitud konservatiivsete ühiskondlike väärtuste propageerimist, terminiga uusfeodalism aga oligarhiliste äri- ja majandussuhete edendamist populistlike režiimide tugevnedes.Mõistagi ei tundu majanduse ülevõtmine esmapilgul illiberalismi kui uue poliitilise süsteemi loomise osana, ent sedalaadi sidemetelt saadud renti (majanduslikku kasu) on võimalik omakorda kasutada sotsiaalpoliitiliste toetuste väljamaksmiseks valijatele, ning nõnda ongi ring sulgunud.Kas illiberalism on tulnud, et jääda?EKRE hiljutisele valimiskaotusele mõeldes võib oletada, et populism on oma tõmbejõudu mõnevõrra kaotanud. Siiski jääb õhku küsimus, kas illiberalism on tulnud, et juurduda meie ühiskonnas püsivama süsteemse alternatiivjõuna ja põhjustada pikemat aega polariseerumist.POPREBEL-i projekti uuringud näitasid, et illiberaalsel populismil on meie ühiskondlik-poliitilisel maastikul juba kindel koht. Ka siis, kui see ehk Eestis praegu nii tugev ei ole, tähendab selle avaldumine mujal Euroopa Liidus või teistes lääneriikides, et meie integratsiooniküsimustes tuleb sellega arvestada. Seda on näha olnud ka näiteks Ungari venitamises Soome ja Rootsi NATO-liikmesuse heakskiitmisel.Populism ei ole nüüdisajal enam vaid see, et poliitikud annavad ebarealistlikke valimislubadusi või keeravad retooriliselt vindi üle. Populism kaldub illiberalismi poole, mis sobilike tingimuste või kokkulangevuste korral võib viia kogu demokraatia õõnestamiseni nii postkommunistlikes maades kui ka mujal maailmas.Edu tõid veebipõhised fookusgrupid ja tulevikustsenaariumide loominePOPREBEL-i teadusvõrgustiku loomine oli ses mõttes lihtne, et konsortsiumisse kaasatud seitse ülikooli olid juba aastaid teinud koostööd rahvusvahelise magistriõppekava „International Masters in Economy, State and Society“ raames. Teadlaste vahel olid tugevad kollegiaalsed suhted ja usaldus üksteise vastu. Ka tööjaotus suure „Horisont 2020“ projekti väljatöötamisel kujunes sujuvalt, kuna juba magistriõppekava juures oli igal partneril välja kujunenud oma erialane fookus.Budapesti Corvinuse Ülikool võttis enda kanda majandusteaduste (uusfeodalismi) suuna. Jagelloonide Ülikool Krakówis keskendus kultuuriuuringutele (uustraditsionalism). Belgradi Ülikool koondas enda alla poliitikateemad (sh mitu alarühma Tartu Ülikoolist eesotsas Piret Ehini ja Andrey Makarycheviga) ning võrgustiku juhtinstitutsiooniks sai Londoni Ülikooli Kolledž.Edu aitasid tagada kaks lisaaspekti. Esiteks oli võrgustikku kaasatud üks mõnevõrra informaalsem, aga samas innovatiivne virtuaalne teadlaskogukond nimega Edgeryders. See keskendus veebipõhistele fookusgruppidele, mille tekstilise analüüsi põhjal oli võimalik kindlaks teha semantilisi sotsiaalseid võrgustikke populismiteemaliste arutelude kontekstis. See tähendab, et uuriti, millised jututeemad haakusid milliste inimestega ja kuidas ühed teemad olid seotud teistega.Arvutuspõhiste võrgustikujooniste alusel võis analüüsida, milline oli populismiga seotud arutluste semantiline raamistik, aga ka sotsiaalne struktuur. Vestlusi peeti kolmes keeles - poola, tšehhi ja saksa keeles -, mis andis võrdleva kultuurilise skaala. Ehkki Edgerydersi meeskond on laiali mitmes riigis, väärib märkimist, et nende juriidiline keha on registreeritud Eestis, kasutades ära meie e-residentsuse programmi.POPREBEL-i teine uudne tahk oli populismi analüüsimine läbi tulevikuuuringute prisma. Seda tööpaketti asusid eest vedama Vello Pettai ja Maili Vilson Tartu Ülikoolist. Ehkki tuleviku-uuringute teadusspekter on lai, keskenduti selles projektis tulevikustsenaariumide koostamisele, et vaadelda Kesk- ja Ida-Euroopa populismi võimalikke arengusuundi lühemas plaanis, aastani 2030.Stsenaariumide koostamist kavandati klassikalise metoodika kohaselt, alustades ideekorjega kolleegide seas ühel esimesel POPREBEL-i suurkogunemisel Krakówis 2019. aasta märtsis. Seejärel valiti välja olulisemad tõukefaktorid (ingl drivers) ja nende alusel kaardistati kolm arengujada.Iga jada kohta koostati ka konkreetne kaheleheküljeline narratiiv, mida võis kasutada nii stsenaariumide kokkuvõttena kui ka diskussiooni alusena hilisematel seminaridel teiste teadlaste, poliitikakujundajate ja kodanikuühiskonna esindajatega. Seega oli stsenaariumidel kaks eesmärki: suurendada POPREBEL-i enda teadlaste sidusust populismi arengusuundade analüüsimisel ja luua väljund suhtlemiseks mitteakadeemiliste ringkondadega. Edaspidiste sotsiaalteaduslike võrgustikuprojektide puhul soovitan igati tulevikuuuringute komponendi lisamist, kuna see loob hea aluse mõttevahetusteks väljaspool teadlasringkondi."Populismi ideoloogia on muutunud: on hakatud teed rajama kaugemale ulatuvatele poliitilistele muutustele, näitasid POPREBEL-i projekti uuringud."2019. aasta tööseaduse ja Ungari peaminister Viktor Orbáni valitsuse vastu meelt avaldavad protestijad Budapestis.VELLO PETTAI, TÜ politoloogia külalisprofessor


Põhiseaduskomisjon andis menetlusse eelnõud kolme erikomisjoni loomiseksRiigikogu pressiteade
19. aprill 2023
Põhiseaduskomisjon andis menetlusse eelnõud kolme erikomisjoni loomiseks
Riigikogu põhiseaduskomisjon andis täna menetlusse kolm otsuse eelnõu,
millega moodustatakse Riigikogu uues koosseisus julgeolekuasutuste
järelevalve erikomisjon, korruptsioonivastane erikomisjon ning
riigieelarve kontrolli erikomisjon.
Põhiseaduskomisjoni esimehe Igor Taro sõnul on kõik kolm eelnõu seotud
tõhusamaks parlamentaarseks kontrolliks vajalike organite moodustamisega.
„Demokraatlikus ühiskonnas kerkib kodanikel aeg-ajalt küsimus: kes
kontrollib kontrollijaid? Moodustatavad erikomisjonid ongi mõeldud
selleks, et tagada täidesaatva võimu asutuste, aga ka meie enda sisemiste
protsesside läbipaistvus, õiguspärasus ning vastavus kõrgetele
eetilistele standarditele,“ ütles ta eelnõusid üle andes.
Julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjon teeb täidesaatva riigivõimu
asutuste üle järelevalvet küsimustes, mis puudutavad julgeolekuasutuste
ja jälitusametkondade tegevust, sealhulgas põhiõiguste tagamist,
julgeolekuasutuste ja jälitusametkondade töö tõhusust ning nende üle
tehtavat järelevalvet.
Korruptsioonivastane erikomisjon moodustatakse korruptsioonivastasest
seadusest tulenevate ülesannete täitmiseks. Komisjon teeb
korruptsioonivastaste meetmete rakendamise üle parlamentaarset
järelevalvet, arutab omal algatusel ametiisikute võimalikke
korruptsioonijuhtumeid ja annab nende kohta hinnanguid, teeb järelevalvet
Riigikogu liikmete tegevuspiirangutest kinnipidamise üle, kontrollib oma
pädevuse piires huvide deklaratsioone ning täidab muid seadusest
tulenevaid ülesandeid.
Riigieelarve kontrolli erikomisjoni eesmärk on tagada koostöös
Riigikontrolliga valitsuse üle kontroll riigieelarve täitmise ning riigi
vara ja riigieelarve vahendite säästliku, tõhusa, mõjusa ja
õiguspärase kasutamise osas. Komisjon vaatab muu hulgas läbi riigi
majandusaasta koondaruande ja selle kontrolliaruande, tegeleb avaliku
sektori auditeerimise küsimustega ning arutab Riigikontrolli
kontrolliaruandeid ja ülevaateid ning riigikontrolöri tõstatatud olulisi
küsimusi.
Eelnõude kohaselt moodustatakse erikomisjonid koalitsiooni ja opositsiooni
võrdse esindatuse printsiibist lähtudes. Iga erikomisjoni liikmete arvu
määrab Riigikogu juhatus, kes kinnitab ka komisjoni koosseisu ja selles
toimuvad muudatused.
Kõigi kolme erikomisjoni volitused kestavad eelnõude kohaselt Riigikogu
koosseisu volituste lõpuni.

Riigikogu pressiteenistus
Karin Kangro
631 6356, 520 0323
karin.kangro@riigikogu.ee<mailto:karin.kangro@riigikogu.ee>
päringud: press@riigikogu.ee<mailto:press@riigikogu.ee>


Riigikogus moodustatakse kolm erikomisjoniTALLINN, 19. aprill, BNS – Riigikogu põhiseaduskomisjon andis kolmapäeval menetlusse kolm otsuse eelnõu, millega moodustatakse riigikogu uues koosseisus julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjon, korruptsioonivastane erikomisjon ning riigieelarve kontrolli erikomisjon.
Põhiseaduskomisjoni esimehe Igor Taro sõnul on kõik kolm eelnõu seotud tõhusamaks parlamentaarseks kontrolliks vajalike organite moodustamisega. "Demokraatlikus ühiskonnas kerkib kodanikel aeg-ajalt küsimus: kes kontrollib kontrollijaid? Moodustatavad erikomisjonid ongi mõeldud selleks, et tagada täidesaatva võimu asutuste, aga ka meie enda sisemiste protsesside läbipaistvus, õiguspärasus ning vastavus kõrgetele eetilistele standarditele," ütles ta eelnõusid üle andes.
Julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjon teeb täidesaatva riigivõimu asutuste üle järelevalvet küsimustes, mis puudutavad julgeolekuasutuste ja jälitusametkondade tegevust, sealhulgas põhiõiguste tagamist, julgeolekuasutuste ja jälitusametkondade töö tõhusust ning nende üle tehtavat järelevalvet.
Korruptsioonivastane erikomisjon moodustatakse korruptsioonivastasest seadusest tulenevate ülesannete täitmiseks. Komisjon teeb korruptsioonivastaste meetmete rakendamise üle parlamentaarset järelevalvet, arutab omal algatusel ametiisikute võimalikke korruptsioonijuhtumeid ja annab nende kohta hinnanguid, teeb järelevalvet Riigikogu liikmete tegevuspiirangutest kinnipidamise üle, kontrollib oma pädevuse piires huvide deklaratsioone ning täidab muid seadusest tulenevaid ülesandeid.
Riigieelarve kontrolli erikomisjoni eesmärk on tagada koostöös riigikontrolliga valitsuse üle kontroll riigieelarve täitmise ning riigi vara ja riigieelarve vahendite säästliku, tõhusa, mõjusa ja õiguspärase kasutamise osas.
Komisjon vaatab muu hulgas läbi riigi majandusaasta koondaruande ja selle kontrolliaruande, tegeleb avaliku sektori auditeerimise küsimustega ning arutab Riigikontrolli kontrolliaruandeid ja ülevaateid ning riigikontrolöri tõstatatud olulisi küsimusi.
Eelnõude kohaselt moodustatakse erikomisjonid koalitsiooni ja opositsiooni võrdse esindatuse printsiibist lähtudes. Iga erikomisjoni liikmete arvu määrab Riigikogu juhatus, kes kinnitab ka komisjoni koosseisu ja selles toimuvad muudatused.
Kõigi kolme erikomisjoni volitused kestavad eelnõude kohaselt riigikogu koosseisu volituste lõpuni.
Tallinna toimetus, +372 610 8852, sise@bns.ee
Baltic News Service


Riigikogu eelinfo neljapäevaks, 20. aprilliksRiigikogu eelinfo neljapäevaks, 20. aprilliks
Kell 10 – täiskogu istung
Komisjonide istungid
Põhiseaduskomisjonis – kell 12: Riigikogu otsuse „Julgeolekuasutuste
järelevalve erikomisjoni moodustamine“ eelnõu; Riigikogu otsuse
„Riigieelarve kontrolli erikomisjoni moodustamine“ eelnõu; Riigikogu
otsuse „Korruptsioonivastase seaduse kohaldamise erikomisjoni
moodustamine“ eelnõu;
väliskomisjonis – kell 13: Eesti seisukohad 24. aprillil toimuval
Euroopa Liidu välisasjade nõukogu kohtumisel, kutsutud välisminister
Margus Tsahkna.
Sündmused
Kell 8.15 – riigikaitsekomisjoni esimees Kalev Stoicescu kohtub
Prantsusmaa suursaadiku Eric Lamouroux’ ja Prantsusmaa
välisministeeriumi Euroopa Liidu asjade direktori David Cvachiga.
(Suursaadiku residentsis Tallinnas)
Kella 11–12.30 – Arenguseire Keskuse (ASK) veebiseminaril „Milline on
Eesti inimeste keskkonnajälg ja suhtumine rohepöördesse?“ esinevad
ettekannetega endine ASKi ekspert Magnus Piirits, Rakendusliku
Antropoloogia Keskuse antropoloog Karina Vabson ja Riigikantselei
innovatsioonitiimi liige Ave Habakuk. Teemat kommenteerivad Riigikogu liige
Mario Kadastik ning Riigikantselei rohepöörde koordinaator Kristi Klaas.
Rohkem infot ja registreerimine siin<https://arenguseire.ee/uritused
/veebiseminar-milline-on-eesti-inimeste-keskkonnajalg-ja-suhtumine-
rohepoordesse/>.
Kell 14.45 – Riigikogu aseesimees Toomas Kivimägi kohtub USA suursaadiku
George P. Kentiga.
Riigikogu pressiteenistus
Maris Meiessaar
tel 631 6353, 5558 3993
e-post maris.meiessaar@riigikogu.ee<mailto:maris.meiessaar@riigikogu.ee>
päringud press@riigikogu.ee<mailto:press@riigikogu.ee>


Madison: Putini vahistamismäärust eiravaid riike tuleb karistadaTALLINN, 19. aprill, BNS – Europarlamendi saadik Jaak Madison ütles kolmapäeval Strasbourgis Euroopa Parlamendis Rahvusvahelise Kriminaalkohtu poolt välja antud Venemaa presidendi Vladimir Putini vahistamismääruse üle peetud debatil, et vahistamismäärust eiravate riikide suhtes tuleb rakendada sanktsioone.
Poliitgrupp Identiteet ja Demokraatia (ID) nimel esimesena kõnelenud Madison rõhutas tagajärgede olulisust. Pidades silmas, et 16 000 kuni 300 000 last on vägisi Venemaale küüditatud, et neist kasvatada venelased ning paljud on ka langenud vene sõdurite vägistamisohvriteks, siis Madisoni hinnangul on Putini vahistamismääruse jõustamine ülioluline.
„Oleme kuulnud osadelt liikmesriikidelt, et isegi kui Vladimir Putin väisab nende riiki, siis nad ei arreteeriks seda meest,“ sõnas Jaak Madison debatil. Üheks riigiks on Madisoni sõnul näiteks Lõuna-Aafrika, kes peaks pidama augustis BRICS kohtumise, mis eeldab venelaste kohalolu.
Eurosaadik Madison leiab, et riigid, kes ei täida Putini vahistamismäärust, peavad tunda saama otseseid majanduslike tagajärgi sanktsioonide ja finantsiliste toetuste vähenemise näol. „Vastasel juhul ei ole mingisugust mõtet Rahvusvahelisel Kriminalkohtul ega rahvusvahelistel reeglitel,“ hoiatab eurosaadik, „miks me peaksime neid järgima kui ei ole tagajärgi?“
Tallinna toimetus, +372 610 8814, sise@bns.ee
Baltic News Service


Vägivallatsenud kelm mõisteti kohtumajas süüdiTäna tunnistati Viru maakohtu Rakvere kohtumajas kelmuses, korduvas vägivallatsemises ja ülalpidamise kohustuse mitte täitmises süüdi Ahto Kurm.
Kurm, kellel kehtivad väärteod puuduvad, pani mullu mais Facebook-i üles kuulutuse, kus müüs silopalli kilesid. Kannatanu leppis kokku üheksa kilerulli ostu ja kandis rahagi üle. Mida aga polnud olid kilerullid. Kurmi elukaaslase pangakontole jõudis tehingu eest 460 eurot. Mõnda aega lubas mees ka kauba kohale toimetada, kuid reaalsuses seda päeva ei tulnudki.
Mullu juuni lõpus tungis Kurm enne südaööd kallale oma elukaaslasele. Jõu ja ilunumbrite demonstreerimise käigus väänas mees käsi, surus naise pikali maha, istus peale ja lõi rusikaga näkku. Löögist tekkis elukaaslasel näopiirkonda ka verevalum ja see polnud esimene kord kui Kurmi käsi kellegi vastu tõuseb.
Lisaks on Kurm kõrvale hoidnud oma lapsele elatise maksmisest 2017-2022. aastal. Mõned laekumised läksid tänu kohtutäituri tööle teele, kuid enamus neist adressaadini ei jõudnud. Mehel olid sel perioodil olemas töökoht ja sissetulekud, kuid Kurm ei võtnud midagi ette, et oma majanduslikku olukorda parandada, et pea 190 euro suurust elatist maksta.
Kokkuleppemenetluses jõuti ühisele arusaamale, et Kurmile langeb karistuseks kaks aastat tingimisi vangistust ja ta allutatakse kaheks aastaks käitumiskontrollile.
Kohtu korralduse kohaselt peab Kurm otsima endale töökoha või olema Töötukassas registreeritud, et ta saaks täita ülalpidamise kohustust. Lisaks tuleb mehel osaleda kriminaalhoolduse sotsiaalses programmis ja maksta ühe aasta jooksul pea 550 euro suurune sunniraha.
Kohtuniku küsimusele, et kas saate aru, millised on tagajärjed, kui te nõudeid ei täida, vastas Kurm: "Siis hakkan vanglakaristust täitma."


Narva uus võimuliit kindlustab Katri Raigi linnavalitsuse püsimistKatri Raigi valimisliit ja erakond Eesti 200 kaasasid Narva uude võimuliitu ka Keskerakonna, mille saadikud peaksid kindlustama Raigi linnavalitsuse püsimist, mis muutus küsitavaks pärast seda, kui mitmed saadikud lahkusid järgemööda varasemast liidust. Fraktsiooni Narva Tulevik (Katri Raigi valimisliit), fraktsiooni Kesk ja erakonna Eesti 200 koalitsioonil on 31liikmelises volikogus 20 kohta.
Sisuliselt moodustus uus valmisliit juba kuu aega tagasi, mil linnavoliku valis uueks esimeheks keskerakondlase Tatjana Stolfati.
Kolmapäeval panid kolme poliitilise jõu esindjad oma allkirjad ka koalitsioonilepingule, mis keskendub eelkõige uutele töökohtadele, haridusele ja spordile, samuti linnakeskkonnale ja noorte enesearendamisevõimalustele Narvas.
Koalitsiooni prioriteet on Narva haigla uue aktiivravikorpuse loomine ja vanade hoonete rekonstrueerimine.
Üleminek roheenergiale on seadnud ohtu linna kõrgepalgalised töökohad Eesti Energias, seetõttu seab leping linnavalitsusele ülesande toetada neid ettevõtjaid, kes linnas tegutsevad, teha efektiivset koostööd nendega, kes on näidanud huvi Narva investeerida ja otsida ning leida uusi investeeringuid. Narva arvestab õiglase ülemineku fondi märkimisväärse toega.
Vananeva elanikkonnaga linn plaanib rajada uue hooldekodu ning tõsta oma sotisaaltöötajat palka. Samuti otsitakse võimalust esimese väärikate päevakeskuse rajamiseks.
Spordi valkdonnas keskendub koalitsioon ujumisvõimaluste laiendamisele, uue jalgpallihalli loomisele ja Äkkeküla spordikompleksi edasiarendamisele.
Samuti annab koalitsioonileping linnavalitsusele ülesande tegeleda linna põhidokumentide ja linnavalitsuse struktuuri uuendamisega. Kvalifikatsioonile vastavaid linnaametnikke ootab vastavalt lepingule ees palgatõus.
Volikogu esimehe Tatjana Stolfati sõnul on täna tööd alustaval koalitsioonil tahe ja jõud teha koostööd vähemalt kuni järgmiste kohalike omavalitsuste valimisteni oktoobris 2025.

Narva Linnavolikogu fraktsiooni Narva Tulevik, fraktsiooni Kesk ja Eesti 200 valimisnimekirja esindajate vaheline
KOALITSIOONILEPING
JUHTIMINE JA LINNAELANIKE KAASAMINE
Tööprotsesside kaardistamise alusel muudame Narva Linnavalitsuse struktuuri ning korraldame selle töö kaasaegsemaks ja tõhusamaks. Loome sisekontrolöri ametikoha.
Meie prioriteediks on linnaeelarvesse täiendavate vahendite kaasamine erinevatest fondidest, sealhulgas riiklikust tasandusfondist ja õiglase ülemineku fondist.
Erilist tähelepanu pöörame Narva positiivse maine loomisele ja selle arendamisele.
Tõstame kvalifikatsioonile vastavate linnaametnike ja linnavalitsuse teenistujate töötasusid.
Arendame välja ühtse linnaelanikega suhtlemise platvormi, et kaasata inimesi otsustusprotsessidesse. Koostame linnaelanike kaasamise kava ja viime selle ellu.
Vaatame funktsionaalsuse ja avatuse seisukohast üle linnavolikogu ja linnavalitsuse töö põhidokumendid (Narva linna põhimäärus, Narva Linnavolikogu töökord), mida pole aastaid uuendatud.
Korraldame korruptsiooniennetuse koolitusi nii linnaametnikele kui ka volikogu liikmetele.
Oluliste muudatuste tegemise korral panustame ennetavale selgitustööle linnaelanike hulgas.
Moodustame linna rahaliste vahendite efektiivsemaks kasutamiseks linnaeelarve töörühma, kuhu kuuluvad nii linnavolikogu kui ka linnavalitsuse esindajad.
ETTEVÕTLUS JA LINNAKESKKOND
Läbirääkimised investoritega uute kõrgepalgaliste töökohtade loomiseks on linnavalitsuse tegevuse prioriteet.
Loome koostöö linnavalitsuse ja ettevõtluse arengut nõustavate ja toetavate organisatsioonide vahel.
Prioriteet on varemete eemaldamine linnaruumist.
Algatame üürimajade ehitamise programmi.
Kasutame efektiivselt linnavara: koostame uue linnavara kasutamise korra ja muudame hooned energiatõhusaks.
Teeme korda linna tänavad, kõnniteed ja jalgrattateed - investeeringu summa ei ole väiksem kui 1,5 miljonit eurot aastas. Parima tulemuse saavutamiseks koostame kapitaalremondi 4-aastase plaani.
Koostame linna soojamajanduse kava. Teeme koostööd AS Enefit Poweri, AS Narva Soojusvõrgu ja teiste soojamajandusettevõtetega tagamaks seda, et kütte hind Narvas jääks Eesti madalaimaks.
Muudame linna ühistranspordisüsteemi kodanikele mugavaks ja säilitame soodustuste süsteemi.
Muudame linna lemmikloomasõbralikuks: rajame linna erinevatesse piirkondadesse koerte jalutusväljakud ning suurendame biojäätmete kottidega varustatud prügikastide arvu.
Taastame kodutute loomade abistamisega tegelevate vabatahtlike ühenduste ja mittetulundusühingute tegevuse iga-aastast toetamise.
Teeme Kadastiku karjääri ametlikuks perepuhkuse paigaks.
Jätkame kergliiklusteede võrgustiku arendamist.
Suurendame toetust korteri- ja aiandusühistutele.
Koostöös korteriühistutega viime ellu õuealade heakorrastamise programmi.
Jätkame linnaelanike kaasamist elukeskkonna parandamisse kodanikualgatuse programmi kaudu.
Loome väikeettevõtluse arendamiseks ühtse ruumi tänavakaubanduse korraldamiseks.
Jätkame lastele ja noortele pargi- ja mängualade arendamist.
Muudame parklate ehitusel õlikogujate paigaldamise nõudeid, et viia korteriühistute kulud miinimumini: enam kui 50 auto parkimiskohtadesse tuleb paigaldada õlikoguja.
HARIDUS
Narva kooli- ja koolieelse hariduse arengukava raames kavandame olemasoleva haridusvõrgu ümberkorraldamist vastavalt sündimusele ning laste ja noorte arvu prognoosile.
Jätkame Narva haridustaristu korrastamisega. Avame 2024. aasta esimesel poolel Kraavi tänava lasteaia ja 2024. aasta 1. septembril Kesklinna kooli. Koostöös riigiga rajame uue hoone Pähklimäe gümnaasiumile ja Paju koolile. Hoone projekteerimist alustame aastal 2024. Valmistame ette projekti uue lasteaia rajamiseks Kreenholmi rajoonis.
Viime läbi avalikud konkursid munitsipaalõppeasutuste juhtide ametikohtadele, kus praegu on ametis juhi kohusetäitjad.
Toetame riigi poliitikat, mille kohaselt koostatakse igale haridusasutusele oma üleminekukava eestikeelsele õppele ning toetame keelekümblusmeetoodika kasutamist ning vene keele kui emakeele säilitamist eraldi õppeainena.
Teeme koostööd ülikoolide ja kõrgkoolidega keskkoolijärgse hariduse arendamiseks Narvas. Toetame IT hariduse arengut Tartu Ülikooli Narva Kolledžis, meditsiiniõdede iga-aastast vastuvõttu Tartu Tervishoiu Kõrgkoolis õppekohaga Narvas, samuti toetame FRONTEXi õppekeskuse rajamist Sisekaitseakadeemia juurde.
Jätame täiskasvanute kooli linna omandisse.
Töötame välja uue õpetajate töötasustamise korra kõikides haridusasutustes. Otsime täiendavaid vahendeid munitsipaalharidus-, kultuuri- ja sporditöötajate palkade tõstmiseks.
Säilitame lasteaedades ja huvikoolides soodustasud.
SOTSIAALSFÄÄR
Loome kaasaegse tervishoiu- ja sotsiaalteenuste osutamise keskkonna.
Viime läbi kõikide sotsiaalteenuste analüüsi, mida osutab nii kohalik omavalitsus kui ka mittetulundusühingud, et selgitada välja nende kvaliteet ja kättesaadavus.
Vaatame üle ja vajaduse korral muudame sotsiaalteenustega seotud määrused ja korrad, et tagada erivajadustega lastele kvaliteetsed teenused. Vajadusel muudame tugiisiku määramise tingimusi.
Narva haigla arendamine on prioriteet, eesmärk on tagada kvaliteetse meditsiiniteenuse kättesaadavus haiglakompleksi rekonstrueerimise ja uue aktiivravi keskuse loomise kaudu. Avame haiglas logopeedia keskuse ja loome lastepsühhiaatri ametikoha.
Rajame pensionäridele päevakeskuse.
Koostöös linna meditsiiniasutustega arendame intervallhooldusteenust.
Koostame munitsipaalelamispinna ehitamise kava, et parandada elamistingimusi linna ühiselamutes, kasutades selleks Euroopa fondide vahendeid ja investoreid.
Teeme ööpäevaringse hooldusteenuse linnas kättesaadavamaks, ehitame veel ühe hooldekodu.
Tõstame sotsiaalvaldkonna töötajate töötasusid.
KULTUUR JA SPORT
Loome Euroopa kultuuripealinn Narva 2037 kontseptsiooni väljatöötamiseks töörühma. Osaleme aktiivselt programmis Euroopa kultuuripealinn Tartu 2024.
Teeme Gerassimovi pargist linnaelanike puhkeala.
Prioriteet on Kreenholmi kultuurikvartali sihtasutuse loomine ja selle arendamine koostöös erasektori ja riigiga.
Toetame rahvusvahelisi kultuuriüritusi Narvas.
Jätkame erinevate organisatsioonide (sh spordi- ja rahvuskultuuriühendused, loomade varjupaigad, aiandus- ja korteriühistud) toetamist.
Kehtestame Rüütli tänava põhjakülje detailplaneeringu ja otsime erainvesteeringuid uute hoonete rajamiseks. Toetame erinevaid projekte, mis tutvustavad vanalinna ja selle taaselustamise ideed. Eurorahade toetusel alustame Stockholmi väljaku ehituse II etapi rajamist.
Kaalume ujumisvõimaluste parandamist linnas, sealhulgas Narva Keeltelütseumis ja Kreenholmi koolis.
Tegeleme aktiivselt vahendite leidmisega uue mitmeotstarbelise spordihalli rajamiseks. Ehitame jalgpallihalli koos jooksurajaga ja taotleme riigilt 3 miljoni euro suurust toetust. Ehitame Äkkeküla puhkealale haldushoone.
Toetame noorsootööle keskenduvate organisatsioonide tegevust.
Loome eri linnaosades ruumid noorte mitteametlikuks suhtlemiseks.
Igor Andrejev, fraktsiooni Narva Tulevik nimel
Denis Larchenko, valimisnimekirja Eesti 200 esindaja
Tatjana Stolfat, fraktsiooni Kesk nimel


SEISUKOHT | Abielu mehe ja naise vahel tuleneb piiblist ja ei kuulu arutelu alla, ütles Urmas Viilma. Vabandust, mis aasta meil ongi?Abielu mehe ja naise vahel tuleneb piiblist, see on usuline seisukoht, mille üle ei saa arutada, kostis EELK peapiiskop Urmas Viilma kolmapäeva hommikul Vikerraadios, seletamaks sooneutraalse abielu võimatust. Korraks pidin kiikama kalendrisse: on seal ikka aasta 2023, mitte 1923? Või peab püha isa nõuks kuulutada kõik abielud – kenasti mehe ja naise vahel, mis pole kirikus sõlmitud – patus elamiseks?
Argumendid samast soost täie teovõimega isikute abiellumise vastu hakkavad ära kuluma. Ka piibel kui ajaloo vastuolulisemaid teoseid ei ole siin hea argument, sest sealt leiab hea tahtmise korral mistahes põhjenduse.
Ega keegi ei sunni ju abielluma endaga samast soost inimesega, kui ei taha. Ega ka ise geiks hakkama. Samuti ei tee sooneutraalsus abielu institutsiooni vähemväärtuslikuks. Pigem hoopiski väärindab – kas te pole tähele pannud, kui madal on abielu staatus? Vaid veidi enam kui pooled meie kooseludest kannavad ametlikku templit.
Mina olen see hing, kes on olnud alates 20. eluaastast pidevalt abielus. Esimest korda imestati, et last ei ole tulemas, miks sa siis ometigi… Teine kord küsiti, millega ma küll meest survestasin. Toona veel Eestis ilmunud Playboy ajakirjanik edastas isegi talle sellekohase küsimuse. Abikaasa imestas: et tema, mees, võinuks tahta ise abielluda, ei tulnud ülemaailmse mainega ajakirja esindajale pähegi. Hiljem küll selgus, et tegemisel oli suurem lugu – kuidas Eesti naised meestelt abielusid välja pressivad.
Ega see abielu, kole sõnasobing, olegi ju tähtis. Armastus, tahe koos elust ja saatusest suurem olla, paljundada rõõmu ja pisendada muret – need aga on. Kui keegi tahab seda nostalgiliselt sõrmuste ja ühise perekonnanimega õnnistada… No jumal (milline tahes) nendega. Las siis kinnistavad seda traditsiooni. Soost sõltumata.
Juba ammu pole abieluliste rõõmude nautimiseks papi õnnistust vaja. Seda on tähele pannud ka terve hulk n-ö konservatiive, kes teps mitte oma kolme ja enama lapse emaga abielus pole. Oodake… Äkki selles ongi probleem – kuidas nüüd naisukesele pulmadega viivitamist seletada, kui juba geid seda teevad?


USA näitel: kelle kaudu juhitakse ja levitatakse globaalset propagandatFoto: Pixabay / geralt
PR-firmad ja reklaamiagentuuride omanikud on globaalse propagandamasina keskne hammasratas, mille ülesanne on tagada, et sama sõnumit levitatakse paljudes erinevates kohtades ühtselt ajastatud viisil. Hinnanguliselt kaks kolmandikku kuni 80% korporatiivses meedias edastatavast ja avaldatud sisust maailmas pärineb neljalt suurelt suhtekorraldusfirmalt, kelleks on Publicis Groupe, WPP, Omnicom Group ja Interpublic Group, kes kõik on seotud korporatiivse meedia, sõjalis-tööstusliku arengu ja poliitikakujundajatega, kirjutab dr Mercola.

Käputäis erainvesteerimisettevõtteid domineerivad meie elu igas aspektis ja omavad kõike, millele me oma raha kulutame. Kaks suurimat neist on Vanguard ja BlackRock. Vanguard ja/või BlackRock kuuluvad ka nelja suurima reklaamiagentuuri omanike 10 suurima aktsionäri hulka.
1% maailma jõukamatest inimestest juhib Suure Lähtestamise rakendamist kogu maailmas. Termin, mida selle globalistliku kabali kirjeldamiseks inglise keeles kasutatakse, on TCC (transnational capitalist class).

PR-agentuurid propaganda loojatena
Michelle Stiles paljastab oma raamatus „One Idea to Rule Them All, Reverse Engineering American Propaganda“, november 2022), kuidas Ameerika avalikkust (ja tõepoolest kogu maailma elanikkonda) on suunatud avalike suhete (PR) ettevõtete poolt, kes juhivad globalistliku kabali propagandakampaaniaid. Joseph Mercola intervjueeris Michelle’i pärast selle raamatu ilmumist.
PR-agentuur loob globaalse meediaplaani, mis otsustab, milliseid artikleid kirjutatakse ja kus need ilmuvad. Seejärel otsustatakse, kus reklaame esitatakse ja millal. Niisiis, kuigi ravimifirmadel näib olevat meedia üle üsna otsene mõju, on tegelikult PR-firmadel suurim kontroll.
Nad hoolitsevad selle eest, et sama sõnumit levitataks paljudes erinevates kohtades ühtselt ajastatud viisil. Sellisena on PR-ettevõtted ülemaailmse propagandamasina keskne hammasratas.
PR-firmad jagunevad suhtekorraldusfirmadeks ja reklaamiagentuuride valdusfirmadeks.

Vene matrjoška sarnane maailmamudel
Nagu on üksikasjalikult kirjeldatud filmis „[MONOPOL:] kellele kuulub maailm?“ [25. september 2021], domineerib käputäis erainvesteerimisettevõtteid meie elu igas aspektis ja omab kõike, millele me oma raha kulutame, alates toidust ja jookidest kuni rõivaste, reisimise, eluaseme jmt-ni.
Kuigi turul näib olevat sadu konkureerivaid kaubamärke, omavad suuremad emaettevõtted mitut väiksemat kaubamärki. Tegelikkuses kuuluvad näiteks kõik pakendatud toidubrändid umbes tosinale suuremale emaettevõttele.
Need emaettevõtted omakorda kuuluvad aktsionäridele ja suurimad aktsionärid on kõigis neis samad: Vanguard Group ja BlackRock. Need institutsionaalsed investorid on üksteise ettevõtete aktsionärid, mis õõnestab konkurentsi kontseptsiooni ja tugevdab veelgi ülemaailmset monopoli.

Meediamaastikul domineerivad neli reklaamivaldusettevõtet
Neli suurimat reklaamivaldusettevõtet maailmas on praegu Publicis Groupe, WPP plc, Omnicom Group ja Interpublic Group of Companies. Stiles märgib, et nad kõik on „tihedalt seotud korporatiivse meedia, sõjalis-tööstusliku kompleksi ja poliitilise eliidiga“.
Igal agentuuril on omakorda väiksemad tütarettevõtted ja sidusettevõtted, mis loob meile omakorda illusiooni, et mängijaid on palju rohkem, kui tegelikult on. Ja nagu kõige muu puhul, kuuluvad Vanguard ja / või BlackRock nende nelja suurima reklaamiagentuuri valdusettevõtte 10 suurima aktsionäri hulka. Neile kuuluvad ka suured meediaettevõtted ja suurimad ravimifirmad.
Hinnanguliselt kaks kolmandikku kuni 80% korporatiivses meedias edastatavast ja avaldatud sisust pärineb suhtekorraldusfirmadelt.

Kus liigub raha
aastal:
Londonis asuv WPP, millel on agentuure 112 riigis, teenis 17,847 miljardit dollarit. Märkimisväärsete klientide hulka kuuluvad Amazon, Microsoft, NBC, Healthline, Maailma Majandusfoorum (WEF) ja Pfizer.
Publicis teenis 14,957 miljardit dollarit (klientide teenindamine tehnoloogia-, farmaatsia- ja pangandustööstuses).
New Yorgis asuv Omnicom teenis 14,289 miljardit dollarit oma 200+ agentuurist, mis teenindavad enam kui 5000 ettevõtte kaubamärki, ülikoole, mittetulundusühinguid ja valitsusväliseid organisatsioone.
Interpublic Groupi tulud olid 10,928 miljardit dollarit ja selle klientide hulka kuuluvad USA armee, ABC, Columbia Records, Unilever, USA Pank, Facebook ja ExxonMobil, kui nimetada vaid mõnda.
Stilesi sõnul pärineb hinnanguliselt kaks kolmandikku kuni 80% korporatiivses meedias edastatavast ja avaldatud sisust suhtekorraldusfirmadelt. Teisisõnu, enamik niinimetatud peavoolumeedia “uudiseid“ on propaganda.
Tähelepanuväärne, et kui lisada nende nelja suurima reklaamivaldusettevõtte tulud kokku, on see endiselt alla 60 miljardi dollari, mis tundub tagasihoidlik number, et kontrollida kuni 80% ülemaailmsest peavoolumeedia maastikust. Seega, globalisti vaatenurgast on tegemist hästi kulutatud rahaga.

Rahvusvaheline kapitalistlik klass (TCC)
Stiles märgib TCC kohta: „Nad on 1% maailma jõukamatest inimestest, kes pakuvad ideoloogilist õigustust sellele, mis ajendab soovitud tegevusi kogu maailmas rakendama oma ühiste huvide nimel riikidevaheliste valitsusorganisatsioonide kaudu.“
Seejärel tsiteerib ta sotsioloogi Peter Phillipsi raamatut „Hiiglased: globaalne võimueliit“ („Giants The Global Power Elite“, 2018), milles Phillips kirjeldab:
„… 17 hiiglasliku investeerimisfirma tohutut omavahelist seotusvõrku haldab üle 43 triljoni dollari suurust kapitali, nad on üksteisega ristinvesteeritud, lähedased hiiglased … ja neil on osalused 1500 suurimas korporatsioonis, mis hõlmavad kogu maailma, andes neile tohutu võimu ettevõtte juhatustes kogu planeedil.
Nende ettevõtete juhid kohtuvad aasta läbi erinevatel poliitikakujundamise konverentsidel, et luua võrgustikke, koostada strateegiaid ning viimistleda soovitusi aruannete ja dokumentide kujul, mis mõjutavad tugevalt ülemaailmset geopoliitikat …
Kui elate endiselt õndsas usus, arvates, et pole läbipõimunud globaalset eliiti, kes kontrollib ja üleb rahvusriikide suveräänsust ning domineerib ideoloogilisel maastikul, lugege Phillipi raamatut. See on reaalsuskontroll, mis mõjub kui külm dušš …
/–/
Ja pidage meeles, et hundid ei näita end päevavalges. Kui asjad lähevad viltu, kaitseb neid nende anonüümsus. Lõpuks ei ole nimi ega maine nende jaoks nii oluline kui süstemaatilise “võitja võtab kõik“ mängu hästi mängimine.“
Phillips juhib tähelepanu ka sellele, et globaalse plutokraatia domineerimine õõnestab kodanikupoliitikat ja demokraatiat (Carroll ja Sapinski 2018). Lisaks näitab raamat, et globaalne korporatiivne võim on järk-järgult laienenud rahvusriikide piiridest väljapoole. Korporatiivne võim, mida kasutavad vähesed suured ülemaailmsed finantsettevõtted, on tungimas nii rahvusvahelisse kui ka riiklikusse poliitikasse. Konkurents toimib kapitalismi kõikides vormides. Pealegi on riigiettevõtete olemus varasemast sotsialistlikust mudelist muutunud. Kasvavad osaliselt või täielikult riigile kuuluvad globaalsed ettevõtted (Hiinas, Venemaal, Brasiilias ja mujal) (Musacchio ja Lazzarini 2012; Lazzarini ja Musacchio 2018).]
Selle süsteemi toimimiseks on aga vaja kontrolli meedia üle. Kui seda kontrolli varjati seni üsna edukalt, siis COVIDi ajal paljastati end ühe ja sama valega, mille tõttu ilmnes avalikult ka Maailma Majandusfoorumi roll maailmamajanduse “lähtestamises“, mille eesmärk on meie seniste eluviiside täielik uuendamine.

Valitsus kulutab miljardeid propagandale
Kuigi erahuvid on globalistlike arengute keskmes, on viga arvata, et valitsused ei osale nende plaanides ja propagandas.
Stilesi andmeil kulutas USA föderaalvalitsus aastatel 2007–2015 avalike suhete teenustele üle 4 miljardi dollari, millele lisandus veel 2,2 miljardit dollarit küsitlus-, uurimis- ja turukonsultatsiooniteenustele. Miks vajab valitsus „rahvast, rahva poolt, rahva jaoks“ kogu seda PR-i? Selleks, et avalikkust oma narratiivide ja seisukohtadega harjutada.
„Propaganda on rikka mehe sport,“ Stiles kirjutab. „Kujutage ette, et rahahunnikutega saate osta usaldust, mis võimaldab teil oma ideid monopoliseerida. Teie ideed toiduahela tipus tagavad jätkuva turu valitseva seisundi ja finantsvõimenduse manipuleeritud kodanikkonna üle.
Te saate seda teha mitmel viisil: sihtasutuste loomine, mis “annetavad“ suuri rahasummasid organisatsioonidele, keda soovite mõjutada, sponsoreerides organisatsioone, mis mõjutavad riiklikke ja globaalseid juhte ning luues mittetulundusühinguid, mis saavad teie sõnumit reklaamida, ilmudes samal ajal iseseisvana.
See kõik võtab aastakümneid, sest lõppude lõpuks ei saa globaalne ideoloogiline domineerimine võimust võtta üleöö. Kui on olemas piisavalt üksusi või kui need on enda poole saadud, siis allub tavakodanik parimale pseudoreaalsusele, mida saab raha eest osta.
See on kuratlik plaan – korruptsioon ja ideoloogilise vabaturu ülevõtmine. /–/

Ideesündikaadi loomine
Stiles selgitab ka, kuidas globalistidest tehnokraatidel ja transhumanistidel õnnestus luua “ideesündikaat“, kus nende ideed saavad alati esikoha. Üks võimalus on olnud ühiskondlike mõjutajate hõivamine „toetuste ja kohtumiste, väljaannete ja prestiiži lubadusega“.
Selle strateegia tulemusena on kesksel kohal ebaausad ja vähese moraaliga inimesed, enamik neist on põhimõtteliselt inimesed, kes on valmis end maha müüma, samal ajal piirates sõltumatute mõtlejate mõju, keda ei saa ära osta.
Teine väga tõhus strateegia on „kontrollida ideede valdkonda, rahastades rikkalikult teatud teemasid ja narratiive, samal ajal valikuliselt näljutades teisi, kirjutab Stiles. Seda tehakse regulaarselt heategevuslike sihtasutuste kaudu. “Heategevuse“ kaudu saab kabal rahastada ideid, mida TCC toetab, samal ajal näljutades vastandlikke ideid ja ideaale. Nagu Stiles märgib:
Suurt osa sellest, mida tänapäeval nimetatakse “tõeks“, toetavad “uuringud“. “Uurimus ütleb“, [mis] on oletatava objektiivsuse olemus ja kõrgema argumendi selgroog /–/ Loogika on järgmine: kõik väärt ideed saavad teadusrahastuse; teie ideedel pole toetavaid uuringuid; seetõttu on teie ideed halvemad.
Nagu hõlpsalt näete, ei ole kõigil ideedel võrdseid võimalusi edasi liikuda, kui rahastamise kontrollhoob on kallutatud. Kui see skeem on paigas, saab luua terveid spetsialiseeritud teaduse intellektuaalseid flotille, mida saab kasutada sotsiaalpoliitika, seadusandluse ja kohtuotsuste juhtimiseks, suunates akadeemilistesse ringkondadesse voolavaid rahavooge …
Kolmas viis ideesündikaadi loomiseks on kolmandate osapoolte organisatsioonid, mis väidavad end olevat sõltumatud, olles tegelikult konkreetse tegevuskava teenistuses olevad agendid.

Konkureerivate vaadete kontrollimine
Kokkuvõtteks võib öelda, et ideede ja valitsevate narratiivide üle kontrolli säilitamine hõlmab nii ideede monopoliseerimist kui ka konkureerivate vaadete samaaegset mahasurumist ning PR-ettevõtted ja meedia täidavad mõlemat funktsiooni.
Nagu Stiles märkis, teevad nad seda väga läbimõeldult, isegi kui meedia esitab vastandlikke seisukohti. „Tõe vastu, millel on võim demokraatia illusiooni lahti muukida, püstitatakse tulemüür“ ja meedia lihtsalt ei ületa seda tulemüüri, ükskõik kui suurt “neutraalsust“ nad ka ei teeskleks.

Allikas: mercola.com

Toimetas Revo Jaansoo


Keskkriminaalpolitsei juhiks saab Aivar Alavere asemel Oskar Gross    2. maist saab keskkriminaalpolitsei (KKP) juhiks ja PPA peadirektori asetäitjaks kriminaalpolitsei alal Oskar Gross, kes seni juhtis KKP küberkuritegude uurimise meeskonda. Senine juht Aivar Alavere, kes on seotud Eerik Heldna väidetava fiktiivlepinguga, lahkub ametist.   PPA peadirektori kohuseid täitva Egert Belitševi sõnul andis senine keskkriminaalpolitsei juht Aivar Alavere aasta alguses teada, et lõpetab tänavu mai alguses politseikarjääri. Belitševi sõnul oli ametikohale mitmeid väga häid kandidaate, kuid kuivõrd infotehnoloogia põimub kuritegude ja uurimistega järjest rohkem ja sügavamalt, oli Grossi sobivaim kandidaat, kuna tema tugevus on kübermaailma kui kaasaegse kuritegevuse keskkonna tundmine. Gross liitus politsei- ja piirivalveametiga (PPA) 2015. aastal ning asus 2016. aasta jaanuarist juhtima keskkriminaalpolitsei küberkuritegude bürood. Enne politseiga liitumist töötas Gross Helsingi Ülikoolis (2010-2015) ja kaitses doktorikraadi 2016. aastal. Pea kuus aastat keskkriminaalpolitseid juhtinud Alavere kõrvaldati täna vu märtsis PPA-s ajutiselt ametist peale seda, kui algas uurimine Eerik Heldna väidetava fiktiivlepingu asjus. Alavere on üks politsei- ja piirivalveameti (PPA) tippjuhtidest, kes on seotud Heldna väidetava fiktiivlepinguga, on öelnud Belitšev. Lisaks Alaverele on seotud PPA juht Elmar Vaher, sisekontrollibüroo juht Priit Pärkna ja keskkriminaalpolitsei operatiivbüroo juht Toomas Lõhmus. Ka nemad on ametist uurimise ajaks kõrvaldatud. Kaitsepolitsei esitas kelmuse kahtlustuse maksu- ja tolliameti tolliosakonna juhile Heldnale ning kelmusele kaasaaitamise kahtlustuse Vaherile. Kahtlustuse järgi vormistati Heldna tema soovil ja Vaheri osalusel 2019. aasta aprillis näiliselt teenistusse politsei- ja piirivalveametis ning viidi samal päeval tähtajaliselt üle kaitseväe struktuuriüksusesse, kus ta tegelikkuses töötas juba aasta aega. Nii Vaher kui ka Heldna on oma otsest süüd eitanud.    					Toimetaja:  Marko Tooming


Eurora asutaja on kriminaaluurimise all olnud juba kaks aastatMarko Lastik.Foto: Eurora
PRO tellijale
Postimees kirjutas eile, et Eurora Solutionsi asutaja Marko Lastiku ühe varasema ettevõtte investoritega peetav kohtuvaidlus on viinud juba teise kriminaalmenetluse alustamiseni. Nii investorite esindaja kui ka prokuratuur jäävad DigiPRO-le toimuvat kommenteerides kidakeelseks, kuid selgub, et Lastiku suhtes algatati menetlus juba 2021. aastal.
2018. aasta suvel tegi Lastik investeerimisfirmale Novira Capital ettepaneku hüpata investoritena pardale projektis, mille raames oleks pidanud hakkama Hiinast Eestisse käima kaubarongid. Novira tütarfirma Larix Partners aga peab pakkumist pettuseks, mille eesmärk oli kasutada raha hoopis Lastiku isiklikuks otstarbeks.
Postimehe andmetel sai Larix Partners esimeses kohtuastmes Lastiku üle võidu — vaidlus käis laenusumma tagasisaamise üle, mis oli algselt vormistatud osaluse vastu konverteeritavana.
Novirat esindab Eversheds Sutherlandi vandeadvokaat Maivi Ots, kes sõnas, et tegemist pole veel avaliku lahendiga, mistõttu polevat ka ajakirjanikul võimalik selle sisuga täpsemalt tutvuda. “Mõlemad pooled on esitanud apellatsioonkaebuse. Lahendamise täpset aega ei oska prognoosida,” sõnas ta.
Ilmneb aga, et tegu on juba oktoobris meedias kajastust leidnud juhtumiga. Harju maakohus otsustas toona, et Lastik peab maksma Larix Partnersi investoritele Arle Mölderile ja Sergei Kolsenkovile tagasi 400 000 eurot.
Advokaadibüroo ähvardas riigiametit meediaga
Ühtlasi selgub, et just Eversheds juhtis veebruaris Riigi Tugiteenuste Keskusele (RTK) saadetud märgukirjas tähelepanu sellele, et Lastiku ettevõte GTS Express (hilisema nimega FL Transport) olevat esitanud EAS-ile ebaõigeid andmeid. Eversheds leidis nimelt, et EAS-il on õiguslik alus FL Transpordile makstud toetus tagasi nõuda.
Samuti pidas Eversheds Lastiku käitumist sooduskelmuse tunnustele vastavaks ning nõudis RTK-lt kiiret ja selget seisukohta, kuna võimalik kelmus aeguvat juba tänavu mais. Lisaks polnud advokaadibüroo rahul EAS-i väidetavalt aeglase reaktsiooniga.
“EAS-i tegevus on arusaamatu ja küsimusi tekitav. Nimelt, kuigi EAS-ile on esitatud teave FL Transport OÜ rikkumiste kohta juba 2021. aastal, ei ole EAS, vähemalt meile teadaolevalt, teinud midagi välja makstud toetuse tagasi nõudmiseks. Meile näib, et EAS soovib liidu eelarve rikkumised ära summutada. Seetõttu palume, et RTK kontrolliks, kas EAS-i tegevus toetuse välja maksmisel ja pärast FL Transport OÜ rikkumistest teada saamist on põhjendatud ja õiguspärane,” teatas advokaadibüroo, ähvardades vastasel juhul teemaga meediasse minna.
Kiri saadeti ühtlasi ka rahandusministeeriumile ning nüüdseks uurib teemat Euroopa Prokuratuur.
Prokuratuur jääb kidakeelseks
Kriminaalmenetlus Lastiku üle algas Maivi Otsa sõnul juba 2021. aastal. Prokuratuuri avalike suhete nõunik Kristiina Kivari sõnas, et kuna kriminaalmenetlus on ainus viis, kuidas võimalike kuriteotunnuste ilmnemisel kuriteoteates esitatud infot kontrollida, alustas prokuratuur uurimise.
“Kohtueelse menetluse tõhususe, kohtumenetluse erapooletuse ning süütuse presumptsiooni tagamiseks ei avalda prokuratuur hetkel teavet võimaliku kuriteo asjaolude, kvalifikatsiooni ega võimalike kahtlustatavate kohta,” teatas Kivari.
Marko Lastik DigiPRO telefonikõnele ei vastanud.


AFP: Macron vilistati esimesel reisil alates pensionireformist väljaSÉLESTAT, 19. aprill, AFP-BNS – Prantsuse president Emmanuel Macron vilistati kolmapäeval riigi idaosas valjult välja, kui ta asus esimesele riigisisesele reisile alates ebapopulaarse pensionireformi allkirjastamisest, ütles AFP korrespondent.
Sélestat’ elanikud Alsace’i piirkonnas hõikusid loosungeid, nagu "Macron, astu tagasi!", samas kui mitu isikut teda isiklikult sõimasid. Üks mees süüdistas tema valitsust korruptsioonis.
Ajakirjanike küsimusele, kuidas ta ennast tunneb, vastas president: "Mul on ka halvemini läinud."
AFP – Baltic News Service


Madis Kallas: kolme lapsega perel on maal ühe autoga keeruline hakkama saadaRiik tahab Harjumaalt ja Tartumaalt suunata vaesematele omavalitsustele vähemalt 25 miljonit eurot.Regionaalministeeriumi ei ole mõtet Tallinnast ära viia, sest see tooks vaid kulusid.Sotsid peavad koalitsioonis leppima, et neil on üheksa kohta, aga Reformierakonnal tervelt 37.Vastne regionaalminister Madis Kallas, kas te ise saate aru, mis ministriks te saite? Ma mõtlen sisuliselt, mitte ametikoha nime mõttes.Minister ja ministeerium on see, kes tegeleb tõsiasjaga, et Eestit on üles ehitatud 30 aastat, aga regionaalne ebavõrdsus on selle ajaga ainult suurenenud. Me võiksime planeerida kosmeetilisemaid muudatusi, tegelikult me tahaksime teha põhimõttelisemaid asju.Need ootused ongi uuele ministeeriumile pandud, sest me ei saa enam teise ministeeriumi kõrval või küljes olles neid regionaalseid asju lahendada. Sama on ka maaelu- ja põllumajandusküsimustega, siin tuleb midagi jõulisemalt ette võtta.Maaelu ja põllumajanduse jaoks on eraldi ministeerium olemas olnud. Teie räägite esimese asjana ikkagi regionaalsest arengust. Kas see saab uue ministeeriumi prioriteediks?Need käivad koos. Kahjuks või õnneks asuvad põllumajandusega seotud ettevõtted ennekõike Harjumaalt ja Tallinnast väljas. Me tahame teraviku suunata sinna, kuidas maaelu edendada, et need viimased kohad, mis veel elavad, saaksid võib-olla uue hingamise ja hoo sisse.Põllumeest huvitab eelkõige, et oleks töökäsi võtta ja muu temasse võib-olla nii väga ei puutu.See on omavahel seotud, et kui piirkonnas pole kooli, lasteaeda, raamatukogu või mustkattega teid, siis ei teki sinna ka töökäsi, ei teki teisi põllumajandusettevõtteid, kellega koostööd teha.Kas koalitsiooniläbirääkimistel kaaluti ka teisi liitmisvõimalusi, sest seni on regionaalareng olnud siseministeeriumi ja rahandusministeeriumi all?Oli arutelu all küll. Aga meie fookuses oli eesmärk, et sotsiaalne ja regionaalne ebavõrdsus peab Eestis vähenema.Selleks tuleb luua eraldi ministeerium, aga kuidas täpselt edasi liikuda, see on nüüd läbirääkimiste teema. Mina lõpuni kõigil kõnelustel laua taga ei osalenud.Maal üles kasvanud poisina, kes praegugi elab maal ja kelle lapsed käivad maakoolis, olen kogu aeg öelnud, et asjad vajavad eraldi tähelepanu. Et üks minister teise ministeeriumi kõrval mingi väikse tükina seda asja teeb, on tänuväärne, aga see ei ole kuidagi pidurdanud seda protsessi, mis Eestis on 30 aastat kestnud.Mida konkreetset uue ministeeriumi alt ära teete?Esimene asi ongi see, et me teeme konkreetse ministeeriumi ära. Et minister on üks teiste hulgas, mitte üks kusagil nurgas ja siis vahest proovib sealt häält teha.Oluline probleem on praegu, et Harjumaa koos oma kasvupiirkonnaga paneb teistest kiiremas tempos eest ära. Proovime seda juurdekasvu enam suunata mujale. Tahame KOVide rahastusmudelit muuta nii, et areneksid ka need kohad, kus seni on ääremaastumine kiiremini toiminud.Üks konkreetne plaan selleks on tulumaksu eraldamise skeemi muutmine. Et ka nendel [maaomavalitsustel] tekiks rohkem investeeringuvõimekust ja teenuste pakkumisel rahalist tuge. Läbi selle saab rikkust mõnevõrra ümber jaotada.Ehk tulumaksust läheb senisest enam omavalitsustele, mitte keskvalitsusele?Mitte päriselt - üksikisiku tulumaksu osa me soovime natuke vähendada ja tõsta pensionidest laekuvat nii-öelda tulumaksu osa. Üksikisiku tulumaksu osa võib isegi vähemaks minna.Palju see väiksematele KOVidele rahaliselt tähendab?Eelarve seis on Eesti Vabariigis praegu nukker. Peame kõvasti pingutama, et tasakaalu poole liikuda või vähemalt Euroopa lubatud eelarve puudujäägi piiridesse mahtuda. Me pigem jagame ümber. Teame, palju järgmise nelja aasta jooksul eelduslikult tulumaksu osa KOVidele kasvab ning võtame Tallinna kasvust, mis on teiste omast suurem, osa ära ja suuname selle väiksematele, kus kasv ei ole nii suur või on miinuses.Vana vallajuhina ju teate, et see on siiski peenraha, millest väga suurt abi ei ole.Ma vaidlen vastu. Vana omavalitsusjuhina tean, kui suur abi on, kui näiteks Saaremaa vald saaks igal aastal juurde kas või 500 000 eurot.Me tahame ümber jagada suurusjärgus minimaalselt 25 miljonit eurot. Meil on 15 maakonda ning kui Harjumaa ja Tartumaa sinna alla ei lähe, siis on sellest juba abi küll.Ühistransport jääb samuti teie haldusalasse. Tasuta maakondlik ühistransport kaob, kuid mis läheb selle käigus paremaks?Praegu on planeerimise protsess. Näiteks Saaremaal oleme proovinud nõudepõhise transpordisüsteemi juurutada. Üks etapp on läbi ja ülimalt hästi kohalike poolt vastu võetud.Tasuta ühistranspordi suur probleem oli, et see tehti, kuid autodest inimesi ikkagi ära ei saadud. Sest inimesi ei rahuldanud see, neile on tähtis aeg ja selle kulu. Meie soov oleks ikkagi mingi hulk inimesi saada ühistransporti - olgu see rong, buss või nõudepõhine süsteem.Kas täiendavat raha ka sinna suunatakse?Meie soov on, et juba augustikuus uue riigieelarvestrateegia arutelul läheme seda küsima. Aga selleks me peame pakkuma konkreetsed lahendused välja.See „meie“ on erakond või ministeerium või kes?Regionaalministeerium. Me peame selleks enne pakkuma konkreetsed asjad välja. Me peame saama ka ühistransporti uut raha. Ja siin õnneks me ei räägi nagu sadadest miljonitest. Eestis saab juba 10-15 miljoniga väga palju teha.Samas on selge see, et niipea ei saabu olukorda, kus väljaspool Harju- ja Tartumaad saaks üks perekond maal elada, ilma et tal oma sõiduauto oleks.Nii ta hetkel kipub olema juba ainuüksi sellepärast, et kuigi koolibuss sõidab, tööle saaks ka, aga kuidas me lahendame ära näiteks huvihariduse? Ma võin seda öelda oma peregi pealt, kellega me elame Kuressaarest väljas.Mis on põllumajanduses kõige olulisemad asjad, mis ära tuleb teha?Suures pildis on suund valitud - toidujulgeolek. Peame Eestis tootma nii palju, et me ennast ise ära toidaksime. Seal tuleb edasi liikuda ja vaadata, kus meil puudujäägid on.Meile on oluline tagada põllumajandusele minimaalne diislikütuse aktsiisimäär, mida Euroopa Liit meile lubab. See läheb meile maksma kuskil kümmekond pluss miljonit eurot. Toidutootjatele tuleb anda kindlus, et nad on elutähtsa teenuse pakkujad ja mingid ettevõtted on meie jaoks seetõttu prioriteet.Eesti on seni olnud nadi täiendavate toetuste maksja, kuigi meie ümberkaudsed riigid seda teevad. Meie tootjad on seetõttu jäänud konkurentsis ebavõrdsesse seisu. Kas see lõpuks muutub?No see on üks asi, mis on tegelikult vist kõigi maaeluministrite laua peal olnud, sest põllumehed teavad täpselt, palju meie naaberriigid ja palju teised Euroopas maksavad. Siin tuleb otsida ka teisi lahendusi, sest lähiperioodil pole riigil väga palju võimalusi laustoetusi maksta.Aga kui me saame seda teha näiteks läbi toidujulgeoleku ja läbi selle mingeid sektoreid ikka oluliselt rohkem toetada, siis see võiks olla üks lahendus. Muidu võib teatud hetkedel tekkida oht, et Eesti inimestel ei ole piisavalt toiduvarusid.Maaeluminister on seni olnud valitsuses üks usinamaid Brüsselis käijaid, sest vähemalt korra kuus saavad ministrid seal kokku, vahel tihedaminigi. Kas ka teie hakkate seal käima, et oma sektorit korralikult esindada?Nii palju kui vaja, ma käin. Aga alati ma kindlasti sinna ei jõua sinna. Samas on peaminister selgelt rõhutanud, et olulistel läbirääkimistel ei tohi me oma positsioone käest anda ning minister peaks olema kohal.Inglise keelega teil erinevalt osast eelkäijatest probleeme ei ole?Suhtluses probleeme ei ole, erialakeelega peab harjuma.Kus uus ministeerium füüsiliselt asuma hakkab?Ma arvan, et Laial tänaval ehk siis senises maaeluministeeriumis. See on paljudele ikkagi märgiline koht, kunagi põllumajandusettevõtjate ja -aktivistide poolt soetatud.Minu jaoks on maja vähim asi, mis minul oma tööd segaks tegemast. Mina lähen sinna, kus arvatakse, et see on kõige kasulikum.Aga kas regionaali ja maaeluga tegelev ministeerium ei võiks olla see, mis tegutseb väljaspool Tallinna?Mulle see väga meeldiks. Aga ma olen näinud ka, kuidas tegelikult haridus- ja teadusministeerium toimib praegu. Paraku koonduvad asjad Tallinnasse. Kunstlikult ei peaks selliseid asju tegema, et viia regionaalministeerium Saaremaale või põllumajandusministeerium Pärnusse. See lihtsalt ei toimi, kui riigikogu, valitsus ja teised ministeeriumid asuvad Tallinnas. Pigem tasuks mõelda selle peale, kuidas me saaksime soodustada rohkem kaugtööd regionaalselt ja kuidas me saaksime võib-olla mingeid üksusi välja viia.Ma tean täpselt, kuidas mitmesse Eesti piirkonda sõidavad inimesed esmaspäevahommikuti Tallinnast tööle, siis käivad veel paar korda nädala sees ka kodus Tallinnas ja siis nädala lõpus tagasi. Sellist asja pole ka vaja, ei ole ta keskkonnale kasulik ja lõpuks ei anna ka kohapeal suurt midagi juurde.Kelle idee see koalitsiooniläbirääkimistel oli, et just sellised ministeeriumid tuleb kokku panna?Muudatusi soovisid kõik. Eesti 200 ütles, et kõike tuleb vaadata valge lehena. Mitte nii, kuidas praegu on, vaid kuidas me tahame, et oleks. Reformierakonnal oli kindel soov, et kliimateema tuleb tuua jõulisemalt sisse.Meie olime laua taga sellega, et oluliselt jõulisemalt tuleb sisse tuua regionaalteema. Ma väga tunnustan Riina Solmani ja Jaak Aabi tehtud tööd, kuid nende jõuõlast jäi valitsuse laua taga väheks.Räägime üldisest poliitikast ka. Kuidas läks nii, et sotsid kirjutasid alla koalitsioonilepingule, mis võtab kõige rohkem lastega perede ja vaesemate inimeste taskust?See oli raske, aga 37 häält riigikogus Reformierakonnale meie üheksa vastu. Meil oli kaks valikut - kas me ei saa mitte midagi ja lähme opositsiooni või proovime valitsuses teha nii palju kui võimalik.Me oleme näiteks kogu aeg rääkinud, et suuremad peaksid olema ka esimese ja teise lapse toetused ning seda valitsus nüüd teeb. Ka minu pere on kolme lapsega ja saame praegu seda suuremat toetust. Aga see tuli ümber teha.Toetused on üks asi, valusamalt tabab peresid aga laste pealt arvestatavast täiendavast tulumaksuvabastusest loobumine.Me ei tee siin saladust, et need olid kohad, kus tegelikult ka sotsid võtsid mitu päeva mõtlemisaega, tegime erakorralise juhatuse, et veel kord küsida, mis me nüüd teeme. Sest oli asju, mis meile sobivad, ja oli ka asju, mida me maailmavaateliselt ei toeta. Ja lõpuks tuligi selline poliitika kompromisside kunst, et meil oli üheksa kohta ja ei olnud 37.Aga mida sotsid tegelikult üldse said? Palju on räägitud alampalga tõusust, aga selles ei ole midagi kindlat ning kui see tulebki, siis tähendab see ka hulga töökohtade kadumist, sest ettevõtjad ei suuda nii kõrget alampalka maksta.Ka Euroopa Liidus öeldakse, et alampalk võiks olla 60 protsenti mediaanpalgast. Meie nõustajate hulgas on olnud väga palju ettevõtjaid, kes ütlevad, et jah, me saame sellega hakkama, et me suudame selle ära teha ka teenindussektori ettevõtetes. Mitte ainult seal, kus ongi juba suured palgad.Kindlasti saime regionaalpoliitika olulisuse tõusu ja muudatused KOVide tuludes. Meie jaoks on ülimalt oluline kõik see, mis puudutab sotsiaalküsimusi. Näiteks hooldekodukoht pensioni eest. See on ülioluline, et see protsess läheb edasi.Kas sotsid teadsid enne valimisi, et riigieelarve seis saab olema nii keeruline?No me teadsime, et on keeruline, sest juba eelmise riigieelarve aruteluga augustis ja septembris me nägime ära, millised on meie võimalused.Kas te usute, et valitsus peab neli aastat vastu?Identsel kujul ta kindlasti neli aastat ei püsi. Toimub kindlasti mingeid vangerdusi ministrite hulgas ja võib-olla ka mingid ümberkorraldused riigikorralduses. Aga kuna koalitsioonideks väga palju variante praeguses riigikogus ei ole, siis on püsimise tõenäosus kindlasti suurem kui varasemalt. Peaministri erakond on neli aastat Reformierakond.Aga teie ise? Olete mitu korda öelnud, et pere elab teil ikka Saaremaal. Olete te valmis, et näete neid neli aastat ainult nädalavahetustel?Ei ole selleks valmis, aga ma loodan, et suvel saab mõne nädala puhata. Ja regionaalministrina ma loodan, et mul on õigust viibida ka rohkem Tallinnast ja Harjumaalt väljas.Esmalt peate siiski kulutama, sest uus ministeerium tahab tegemist. Uued logod, paberid, kirjad, uued inimesed. Mis see maksma läheb?No praegu on sisuliselt lepitud kokku, et kõigepealt - olgu see siis kahe kuuga või saja päevaga - me peame näitama, kus meil on võimalik veel kärpida. Eelarves sellega arvestatud ei ole, kulud tuleb sisemiste reservide arvelt teha.TAGASIVAADEKallas on endine tippsportlane22. aprillil 1981 sündinud Madis Kallas oli kahekümnendates eluaastates tuntud mitmevõistleja, kes muu hulgas tulnud Eesti meistriks nii seitsmevõistluses kui ka teatejooksus. Samuti on ta tegutsenud spordikommentaatorina.Pärast tippspordist kõrvale jäämist asus Kallas 2010. aastal tööle kodusaare Saaremaa maavalitsuse nõunikuna.2013-2015 oli ta Kuressaare abilinnapea ja 2015-2017 linnapea.2017-2020 ja 2021-2022 oli Kallas Saaremaa vallavanem. Vahepeal, 2020-2021, Eesti Haigekassas ja sotsiaalministeeriumis projektijuht.Eelmises vabariigi valitsuses, 2022. aasta juulist tänavu aprillini, oli Kallas keskkonnaminister. Eelmise aasta augustis astus ta ka Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.Uues valitsuses, mis 17. aprillil ametisse astus, sai Kallas regionaalministriks."„Eestit on üles ehitatud 30 aastat, aga regionaalne ebavõrdsus on selle ajaga ainult suurenenud. ""„Olid kohad, kus tegelikult ka sotsid võtsid mitu päeva mõtlemisaega, tegime erakorralise juhatuse.""„Vana omavalitsusjuhina tean, kui suur abi on, kui näiteks Saaremaa vald saaks igal aastal juurde kas või 500 000 eurot.""„Meile on oluline tagada põllumajandusele minimaalne diislikütuse aktsiisimäär, mida Euroopa Liit meile lubab."Viimane maaeluminister Urmas Kruuse (paremal) andis esmaspäeval esimesele regionaalministrile Madis Kallasele üle traditsioonilise sõnnikuhargi, mis on käinud käest kätte juba aegadest, kui Eestis oli veel hoopis põllumajandusminister. Fotod: Julius Koppel   maaeluministeerium, Rauno Volmar Kümnevõistleja Madis Kallas 2006. aastal Göteborgi EMil. 7503 punktiga tuli 17. koht.HINDREK RIIKOJA


Tuleb välja, et vene maailm polegi maailma parimTÄHENDUS Eestlase peas kõlab jutt idanaabri maailmast kui „vene värk“. Omamoodi unikaalne-ainulaadne ja jaburalt kordumatu.Sõnapaari „pyсскuй мup“ on raske arusaadavalt defineerida ja tõlgendada, kuigi tõlkes kõlab see lihtsalt „vene maailm“. Sõltuvalt tõlgendajast mahuvad sinna kolmas Rooma, traditsioonilised ja konservatiivsed pereväärtused, aga ka sportlikud saavutused, ajaloolised võidud, „õige“ õigeusk, kultuur, rahvaarv, majanduslik potentsiaal, sõjaline võimsus ning kosmosevõimekus.Mida kaugemalt seda kõike vaadata ja hinnata, seda märkimisväärsem too maailm näib. Või varem näis. Kohati nii ahvatlev, et mõningaid „vene maailma“ saavutusi nagu maavarad ja toorained, on kasutatud suurtes kogustes ja pikka aega.Paraku oleme meie, eestlased ja muud baltlased, n-ö algallikale liiga lähedal selleks, et pakutavat kraami kõrgelt hinnata. Meil on tundlik ajaloomälu, kuid kohati oleme pigem tuimad või immuunsed, sest „vene maailm“ on alati meile tähendanud pigem „vene värki“. Sellist lohisevat, aga jaburat värki, mida ei saa ju ometi tõsiselt võtta.Lasime kõigel edasi tiksudaTänu teatavale kaasasündinud immuunsusele lasime Eesti taasiseseisvumise järel edasi tiksuda siinsel kodukootud „vene maailmal“ monumentide, vene kooli, valimisõiguse, venekeelse meedia, kodakondsuse, relvakandmise, Moskvale alluva õigeusu kiriku ja muude järeleandmiste formaadis. Sõna „segregatsioon“ võtaks terviku paremini kokku, sest seda oleme talunud ja ise tootnud järjekindlalt.Lootsime, et too kadunud maailm hakkab siiski muutuma, võttes aegamisi omaks kohalikud parimad praktikad ja eriti muidugi eesti keele oskuse. Märkamatult on toimunud pigem vastupidine protsess - hoopis meie räägime vene keeles, ühiskond peab ülal nn vene kooli ning venekeelset meediat. Oleme mõistvalt tolerantsed „vene maailma“ traditsioonide suhtes - monumendid, võidupüha, kirik, kultuur jne. Kui hakata midagi muutma, siis mõtleme esmalt, et mida nad nüüd ometi meist mõtlevad.Ometigi on muuta vaja ja selleks on käes parim aeg. Midagi ka juba toimub. Monumente on jäänud vähemaks, eestikeelne kooliõpe on tulekul, Venemaa kodanikelt relvalubade äravõtmine on otsustatud. Olulisematest teemadest tuleb lahendada veel Vene Föderatsiooni kodanike valimisõiguse peatamine või ka lõpetamine kohalikel valimistel ja Moskvale alluva õigeusu kiriku staatus.Samas paljude meelest võiks ju edasi elada Kukerpillide laulusõnade kohaselt: „Las jääda nii kuis oli, las jääda nii kuis on...“ Laulu pealkiri „Salajane armastus“ annab võtme selle meeleolu mõistmiseks. On ju paljude hinge ja mällu jäänud midagi ilusat ja helget tollest ajast, kui olime „vennasvabariikidega“ sõbrad ja kõigil oli töö. Rääkimata tasuta arstiabist, odavast elektrist ja bensiinist. Et võinuks ju elada sõbralikult õlg õla kõrval edasi?Kommunist sai „hea“ olla kellegi arveltSee hetk on siiski käest lastud. Ja kas seda õiget hetke pärast Nõukogude Liidu lagunemist mingi kõikehõlmava koostöö jätkamiseks oligi. 50 aastat pidime osalema sundabielus nõrgema poolena, olles allaheitliku partnerina järeleandlikus rollis. Õppisime halva mängu juures tegema head nägu stiilis „mida halvem, seda parem“. Õppisime valetama, varastama ja lagastama ning harjusime korruptsiooniga. Kõige paremad valetajad olid teatavasti tõelised kommunistid ja kollaborandid, kellest paljud jätkavad valetamist ka tänapäeva Eesti riigis. Valetades usutavalt, et võitlesid juba tollal süsteemi vastu seestpoolt.Nagu ei eksisteeri endisi politseinikke või sõjaväelasi, pole olemas ka endisi ega häid kommuniste. „Tõeline ning hea“ kommunist pidi olema hea millegi või kellegi arvelt. Okupatsioon toimus meie kõigi arvelt. Teiste arvel elamine oli nõukogude mentaliteedi lahutamatu osa, sest armuande ei oodatud ning kõik võeti jõuga (ka oma rahvalt). Nõukoguliku ja sotsialistliku sünonüümiks oli sujuvalt saanud seesama mõiste „vene värk“. See aitas näha „vene maailma“ ilma roosade prillideta.Kogemus tuli kätte kalli hinna eest, kuid nüüd oskame „vene maailma“ väärtusi lahti hammustada parimal moel. Näiteks sealsete konservatiivsete ja traditsiooniliste pereväärtuste sildi all toimub palju huvitavat: nagu oleks viinajoomine ning naise-laste peksmine purjus (vahel ka kaine) peaga lubatud.Pikalt pidime kartma suure ja kurja idanaabri sõjavõimekuse vallapäästmise ohtu. Sellepärast olime tol suunal poliitikat tehes võrdlemisi vaikivad ja leplikud. Kuni selgus, et üles haibitud sõjalise võimsusega on lood palju kehvemad kui reklaamiti. Õnneks saime õigel ajal jala ELi ja NATO ukse vahele.Hirm kaotada oma näguParimaks „vene maailma“ projekti paljastavaks müüdimurdjaks on saanud Ukraina. 2014. aastal alanud sõda tundus suurema osa maailma jaoks kauge ja piiratud iseloomuga. Kuni 2022 algas täiemahuline Vene sissetung. Siinkohal pole ruumi kompromissideks ega muudeks lahendusteks: Ukraina saab ainult võita ja Venemaa kui mitte alistuda ehk kapituleeruda, siis tagasi tõmbuda. Vaevalt et Vene Föderatsioon on üheks neist praegu valmis. Kummaline „vene maailma“ pehmete väärtusetega kaasnev efekt - „hirm kaotada nägu“ takistab. Pigem võib riik kaotada tohututes kogustes relvastust ja tehnikat ning elavjõudu, aga mitte nägu, sest selline kaotus oleks näotu.Mida mõtleb ja arvab vene rahvas? Nüüd juba arvatavasti seda, mida tahab juhtkond. Rahva mõtlemine on ammu kontrolli alla võetud. Tasakaalu ei kõiguta keegi ega ohusta miski, kuid selline stabiilsus on habras ja võib kaduda edasistest arengutest sõltuvalt.Võim võib isegi elava käest libiseda, surnud juhist rääkimata.Paraku kaotavad paljud sõdurid seni rindel oma elu ja tervise. Kaasnevat majanduslikku kahju on raske kokku arvutada. Lisanduvad laastatud-purustatud Ukraina külad-linnad. Kõik see tuleb taastada ja üles ehitada. Ennekõike aga puhastada maa lõhkekehadest nagu miinid ja muu vedelema jäänud, lõhkemata lahingumoon. Need kujutavad endast „vene maailma“ väärtuste vahetuid edasikandjaid ja letaalseid saadikuid.Millised on võimalikud arengud? Ajaraame kehtestamata väidan, et käesolev aasta on murranguline. Kuigi edasine vindumine pole välistatud ning võib olla ajaliselt (aga ajutiselt) kestlik.Vägede kojuviimine nurjaks Ukraina rünnakuUkrainale on avanenud võimalus lääne- ja muudest riikidest saadud abiga sooritada vasturünnakuid, et edukalt vabastada okupeeritud alad. Näidates ka agressorile kätte, et pikemas perspektiivis pole mingit lootust Ukrainat alistada, tema alasid annekteerida või isegi ajutiselt kontrollida.Paraku on pikema perspektiivi hindamiseks (mõistmiseks) vaja kainet mõistust ja tahet olukorda lahendada. Üks võimalus selleks on Venemaal sõjalise erioperatsiooni lõpetamine ja vägede viivitamatu väljaviimine. Alatu, aga salakaval käik oleks, kui seda tehakse juba enne Ukraina vägede suuremaid vastupealetunge.Kokkuvõttes on „vene maailma“ turundamine pärast 24. veebruari 2022 suuresti raskendatud. Suurim müügimees ise on saavutanud erakordselt vastupidise efekti. Tõestades, et vastav maailm pole erakordne, kordumatu ega ka maailma parim maailm. Tavaline ja tüüpiline „vene värk“, ehkki omamoodi unikaalne-ainulaadne ja jaburalt kordumatu. Igal juhul mitte müütiline ega müstiline, vaid proosaliselt robustne ja eemaletõukav.Pikapeale aga muutub isegi too maailm ülejäänud maailmale arusaadavamaks ja vastuvõetavamaks. Optimistid loodavad seejuures Venemaa lagunemisele. Pessimistid panustavad Hiina sekkumisele, mille tulemusel on mõne aasta pärast pisikestel „vene maailmast“ pärinevatel lastel küljes lipik või kiip pisikese kirjaga „Made in China“."Kõige paremad valetajad olid teatavasti tõelised kommunistid ja kollaborandid, kellest paljud jätkavad valetamist ka tänapäeva Eesti riigis. "Vladimir Putin peab kõnet kosmonautikapäeva kontserdil 12. aprillil.TÕNIS ASSON, erukolonelleitnant


Jaak Madison: “Riigid, mis eiravad Putini vahistamismäärust, peavad saama sanktsioneeritud!”Täna toimus Strasbourgis Euroopa Parlamendis debatt Ukrainast sunniviisiliselt küüditatud laste ja ICC poolt välja antud Vladimir Putini vahistamismääruse üle.
Poliitgrupp Identiteet ja Demokraatia (ID) nimel kõneles esimesena EKRE Euroopa Parlamendi liige Jaak Madison, kes rõhutas tagajärgede olulisust. Pidades silmas, et 16 000 kuni 300 000 last on vägisi Venemaale küüditatud, et neist kasvatada venelased ning paljud on ka langenud vene sõdurite vägistamisohvriteks, siis Jaak Madisoni hinnangul on Putini vahistamismääruse jõustamine ülioluline.
„Oleme kuulnud osadelt liikmesriikidelt, et isegi kui Vladimir Putin väisab nende riiki, siis nad ei arreteeriks seda meest,“ sõnas Jaak Madison tänasel debatil. Üheks riigiks on Madisoni sõnul näiteks Lõuna-Aafrika , kes peaks pidama augustis BRICS kohtumise, mis eeldab venelaste kohalolu.
Eurosaadik Madison leiab, et riigid, kes ei täida Putini vahistamismäärust, peavad tunda saama otseseid majanduslike tagajärgi sanktsioonide ja finantsiliste toetuste vähenemise näol. „Vastasel juhul ei ole mingisugust mõtet Rahvusvahelisel Kriminalkohtul ega rahvusvahelistel reeglitel,“ hoiatab eurosaadik, „miks me peaksime neid järgima kui ei ole tagajärgi?“
Jaak Madisoni kõne täistekst:
“”Head hommikut kallid kolleegid!
Esiteks me peame faktidele silma vaatama. Kui me räägime lastest, kes on vägisi Venemaale küüditatud, siis on numbrid vahemikus vähemalt 16 000 kuni 300 000 last, keda on jõuga Venemaale deporteeritud. See on tohutu arv lapsi ja peamine põhjus, miks neid küüditati Venemaale, on neid teha venelasteks uutes vene peredes. Seda on ajalooliselt mitmeid kordi olnud ja see kordub taas. Näiteks neljakümnendatel küüditasid venelased jõuga üle 30 000 lapse ja naise Eestist Siberisse. 75% küüditatutest olid lapsed ja naised. Teiseks on meil sadu tõendeid, kuidas sõdurid vägistavad lapsi alates 3. eluaastast. On sadu tõendusmaterjale, kuidas lapsi vägistatakse ja tapetakse.
Loomulikult on tulemus lõpuks see, et ICC on väljastanud vahistamismääruse. Nüüd on küsimus, kuidas me saame jõustada vahistamismäärust, et kõik ICC liikmesriigid järgiksid seda. Kokku on ICC-l 123 liikmesriiki üle maailma. Välja arvatud Hiina ja mõned teised riigid. Aga nüüd me oleme kuulnud osadelt liikmesriikidelt, et isegi kui Vladimir Putin väisab nende riiki, siis nad ei arreteeriks seda meest. On erinevaid signaale näiteks Lõuna-Aafrikast, kes peaks pidama augustis BRICS kohtumise ja nad siiamaani värisevad, et kui Putin võib-olla tuleb, siis me ei vahista teda.
Peavad olema tagajärjed Euroopa Liidu ja Komisjoni poolt, et kui mõned ICC liikmesriigid ei järgi vahistamismäärust, siis peavad järgnema majanduslikud sanktsioonid ja tulemus, kus me piirame enda annetusi liikmesriikidele. Eriti annetused Aafrikale ja kolmandatele riikidele, kes on kohustatud järgima ICC reegleid. Kui nad ei järgi reegleid ega täida vahistamismäärust, siis seal peavad olema otsesed majanduslikud tagajärjed. Vastasel juhul ei ole mingisugust mõtet ICC-l ega rahvusvahelistel reeglitel. Miks me peaksime neid järgima kui ei ole tagajärgi?”


"Pealtnägija" lahkas MTÜ Slava Ukrainiga seotud rahasegadust   MTÜ Slava Ukraini liigutas palju raha, veel rohkem hingi ja tegi Eestis kodanikualgatuse ajalugu. Nüüd saadab head üritust aga inetu kahtlus, et osa Eestis annetatud raha võis minna vahendajate isiklikku kaukasse. "Pealtnägija tõi päevavalgele uusi detaile.   Ametlikult asutati MTÜ Slava Ukraini alles 7. märtsil ja sellest üheksa päeva hiljem, 16. märtsil toimus heategevuslik kontsert Slava Ukraini, mis kogus ühe õhtuga fenomenaalsed 700 000 eurot. Ehkki ühingus aitas teda ka ring tuttavaid, sai just Lehtmest Slava käilakuju. Ta viis sageli end ohtu seades abi sinna, kuhu kohmakad riiklikud programmid polnud veel jõudnud. Ta andis päevas mitu intervjuud ning võitis südameid, kui mitte varem, siis emotsionaalse esinemisega riigikogus.   "Johanna oli väga inspireeriv selle koha pealt, et tal oli mingi selline selge ütlemine selles osas, mida paljud inimesed ei julgenud too aeg välja öelda. Näiteks, et Ukraina ei ole prügimägi, et me ei pea saatma Ukrainasse oma viimaseid vanu riideid ja räbaldunud tekke ja muud sellist, et me peame läbi mõtlema, mida seal on vaja. /.../ Ja see oli selline mõtteselgus, mida siis oli vaja," kirjeldas Slava Ukraini endine projektijuht Maria Reinup. "Seda on võimatu ülehinnata. See on kindlasti väga oluline juhtfiguurina," ütles ka Slava Ukraini nõuandva kogu endine liige Jaan Puusaag. Mõistagi ei ole Slava Ukraini ainus. Ukrainlannaga abielus, seal pikalt elanud ja äri ajanud Ragnar Sass saatis samal ajal Ukrainasse samuti erinevaid sõidukeid. Just temal tekkis teadaolevalt esimesena, märtsi keskel kontakt abiorganisatsiooniga Vse dlja peremogi või All for Victory, mida juhib endine Lvivi aselinnapea Hennadi Vaskiv, kellest saab hiljem ka antud loo üks peategelane. "Sellel hetkel ei teadnud keegi mitte midagi, kuidas teha tollidokumente, mida peab üldse tegema. Ja siis oligi niimoodi, et me kohtusime nendega piiri peal, neist oli palju abi, nad aitasid põhimõtteliselt autod üle piiri viia," rääkis Sass. "Ta oli väga avatud suhtleja, hästi läbimõeldud plaaniga, mida teha tuleks, viisakas, härrasmehelik, hästi riides. Sõbralik ja väga vokaalne selles osas, kui oluline on Ukrainale Eesti abi," ütles Reinup. Kuni 2021. aasta veebruarini Lvivi finants- ja majandusküsimustega tegelenud abilinnapea taset ja stiili näitab, et ta sõidab Volvoga, millel diplomaatilised numbrimärgid. Just Ragnar Sass soovitas mõjukat abimeest Lehtmele. Aprilli alguses oli parasjagu dokumentaalfilmi väntava "Pealtnägija" kaamera juhuslikult juures, kui Slava tuumik arutas koostööd uute partneritega. Teiste seas istus sel hetkel laua taga projektijuht Maria Reinup.  Samal ajal kui Vaskivi koostöö Slavaga võttis tuure üles, see Ragnar Sassi tiimiga hääbus. Koos tehti viis konvoid umbes 50 autoga ja Vaskiv väisas vahepeal ka ise Tallinna, kuid koostöö kestis lõpuks alla kahe kuu ja lõppes veidralt.  "Mai algul ta ütles, et mul on abi vaja ühe asjaga. Et sellel autol, mida ta kasutab meie aitamiseks, on läinud üks varuosa katki ja ta palub meilt abi, et leida selle Volvo iluvõre ja ära värvida. Lihtsalt, kuna Ukrainas on sõda, autoteenindused on kinni ja tal on väga-väga vaja, kuna tuleb mingisugune Euroopa komisjon, muu asi... . Ja siis me ütlesime, väga hea, me aitame, toome sulle selle, hangime selle, /.../ me ostame ja sa tasud meie kulud. /.../ Ja siis, kui me selle saime ja viisime Ukrainasse ja andsime selle üle, siis ütlesime, et selle maksumus on ümmarguselt 1500 eurot, siis ta keeldus seda maksmast meile. Lihtsalt keeldus. Siis me niimoodi – oota, mis nüüd juhtus? Kuidas ma saan selle raha võtta näiteks toetajatelt, nalja teete? /.../ Ja siis see koostöö lihtsalt vaikselt vajuski ära," selgitas Sass. Ühelt poolt oli korda saadetud midagi enneolematut, teisalt töötas Slava seltskond suve hakul aurude peal.  "Muidugi oli pingeid, kas me saame asjad õigeks ajaks välja, kas tulevad tellimused kokku, teisel poolel jätkuvad sõjauudised, Butša jne. See foon juba ainuüksi oli väga raske. Väga lühikese vahega pidi pakkima toitu ennetähtaegselt sündinud lastele ja siis laibakotte, see psüühiliselt oligi kõigile erineva raskusastmega," rääkis Reinup. "Inimene on ikkagi inimene, seal tulevad mängu emotsioonid, ülekoormused, ületöötamised, stress," tõdes Puusaag. "See läbipõlemise faktor sai üsna tuntavaks mingil hetkel. /.../ Sa suudad vaid nii palju teha selle entusiasmi ja esialgse eufooriaga ja siis tekib lõpuks väsimus ja see küsimus, et kuidas edasi," ütles Reinup. "Selleks ajaks olid enamus inimesi ikkagi ka kergelt öeldes läbi põlenud ja ma arvan, et mina inimesena ja oma natuurina, juhi natuurina kindlasti aitasin sellele kaasa, jah," tunnistas Lehtme.  Kogemuseta Lehtme juhtis MTÜ-d sisuliselt ainuisikuliselt  Tol hetkel Slava nõukotta kuulunud suurettevõtja Jaan Puusaag haistis ka teistsugust kõrbelõhna. Ühelt poolt polnud keegi kunagi varem Eestis korjanud nii palju raha nii lühikese ajaga, teisalt juhtis kogu tegevust sisuliselt ainult Johanna-Maria Lehtme, kellel puudus varem vastav kogemus. "See, miks ma arvasin, et seda juhtimist tuleks professionaalsemaks muuta, ei olnud mitte mingi kahtluse pärast, et äkki midagi toimub. Ja selles mõttes need kuulujutud ja uudised nüüd, mis on välja tulnud, on olnud minu jaoks üllatus, aga ma ütlen, et võib-olla nad olid just, et tollel ajal ei tehtud neid õigeid otsuseid," kommenteeris Puusaag. "Suures osas otsuseid võttis vastu Johanna, mõnikord ka nii, et me ei teadnud, mis see tulem on, või kuidas see täpselt on otsustatud," ütles Reinup. "Kõik teised võisid kõrval arvata, mida tahes, aga kui ikkagi Johanna ütles, et see niimoodi ei toimu, siis see niimoodi ei toimunudki," kirjeldas Puusaag. "Seda tuleb kindlasti tunnistada, et alguses ma tegin selliseid mikromanageerimise vigu. /.../ Mul ei olnud piisavalt aega ja seda peab endale tunnistama. Ma arvan, et see pole nõrkus, kui sa seda julged tunnistada, et ma arvan, et ma kindlasti tegin alguses juhtimises vigu," ütles Lehtme. Lehtme sõnul olid silmapiiril isegi kaks potentsiaalset tegevjuhti, kuid üks loobus ja teine tahtis liiga palju raha, mistõttu jäi üldjuhtimine edasi tema õlule. Kui keeruline on asju kontrollida, näitab kas või seni Eestis varju jäänud juhtum juuni algusest, kui ühest järjekordsest Slava saadetisest – viie maasturiga konvoist – avastati Ukraina piiril kamuflaaživõrkude, toiduainete ja muu abi kõrval salakaubana 15 000 e-sigaretti. "Ma sain tegelikult ühelt eestlaselt telefonikõne, et selline probleem on ja ma olin mitte kergelt, vaid ma olin ikka täielikus šokis," meenutas Lehtme. "See oligi väga suur šokk, et keegi on otsustanud mingit oma haltuurat teha või ma ei tea, mis see täpselt oli. Johanna andis ka kõigile kohe märku, kui see juhtus ja kutsus kokku, et püüda otsustada, mida nüüd selle teadmisega peale hakata," rääkis Reinup. Kardeti, et see jama võib saada Slavale saatuslikuks. Samas tuvastati kiiresti, et salakaubaveo organiseeris üks partner Harkivist, kellega lõpetati kohe koostöö. Lvivis asuva partneri aktsiad tõusid sellega veelgi.  Vaskiv on pälvinud tähelepanu vastuoluliste olukordadega  Kodumaa meedia on ladusa jutu ja esindusliku välimusega Vaskivit korduvalt kajastanud vastuolulises olukorras. 2019. aasta kevadel kahtlustati mitut Lvivi ametnikku eesotsas linnapeaga korruptiivsetes maatehingutes. Mais, kui Vaskiv ametist kõrvaldatud meeri asendas, murdsid vihased aktivistid volikogusse. Sõnelus tipnes rünnakuga, kus visati algul ühele linnategelasele ja siis Vaskivile näkku rohelist värvi. Vaskiv oli pärast värvirünnakut kaks nädalat haiguslehel väitega, et aine põletas nägu. Vastaspool väitis aga, et abilinnapea bluffis, kasutades seejuures dramaatiliste piltide tegemiseks ilusalongi omanikust abikaasa abi. Afääri lahati põhjalikult kohaliku telekanali jutusaates, kus reporter käis muu hulgas ka Vaskivi naise salongis. Vaskivile pole esitatud ühtegi ametlikku süüdistust, küll aga tekitas suurt elevust tema majanduslike huvide deklaratsioon, mille kohaselt abilinnapea ise ja tema lähedased hoidsid sadu tuhandeid dollareid ja eurosid sularahas, ning veel 2021. aastal kajastati, kuidas Vaskiv olevat mõjutanud vargsi kohalikku prügila hanget. "Seda oli tunda just nimelt, et bürokraatliku poole peal on tal kuidagi lihtsamad reeglid kui võib-olla tavainimesel. /.../ Aga muidugi oli ka algusest peale selge, et siin tuleb olla väga ettevaatlik sellepärast, et minu kogemus Ukrainaga, kui ma olen seal toimetanud kaheksa aastat, on see, et inimestega, kes on töötanud poliitilistel ametikohtadel, on alati väga kõrge risk, et seal võivad olla mingid asjad väärtuste mõttes teistmoodi," kommenteeris Ragnar Sass. "Ma arvan et kui seal oleks mingeid ohutulukesi olnud – tegelikult meil Ukrainas oli piisavalt palju kontakte ka kolme tähega organisatsioonide seas –, kui oleks mingi kahtlus olnud, oleks öelnud: stopp, vaadake, kes on teie koostööpartnerid," rääkis Lehtme, kelle sõnul tehti Vaskivile ka taustakontroll ning vastuseks öeldi, et temaga tohib koos töötada. "See oli minu jaoks piisav, kui selline organisatsioon ütleb, et siin on mingid skandaalid, selline värviskandaal /.../, aga mulle sellest piisas, me olime paar kuud tegutsenud Ukrainas, sellest mulle piisas, sest keda sa muud ikka usaldad kui mitte, kuidas nende kohta öelda, julgeolekuorganeid, eks," lisas Lehtme.  Lehtme sõnul ei teadnud ta Vaskivi seotusest koostööpartneriga  Põhjus, miks sellest kõigest juttu on, on see, et Slava Ukraini juht Lehtme allkirjastas mullu augustis lepingu Lvivis registreeritud firmaga IC Construction. Aasta varem asutatud ja justkui ehitusele viitava nimega ettevõtte juhiks on dokumentides märgitud Marta Ljuta, kes on Hennadi Vaskivi vennanaine ja töötab küünetehnikuna tema abikaasa ilusalongis. Lisaks on IC Constructioni tegevdirektorina märgitud All for Victory tollane logistikajuht Oleksandr Tšernov, kelle allkiri on ka koostöölepingul Slava Ukrainiga. "Väikesed MTÜ-d tegutsesid väga pikalt aurude peal, neil ei olnud annetusi, inimesed väsisid ja mingi hetk tegelikult algselt asutatud MTÜ-d panid oma uksed kinni, sest inimestel said säästud otsa ja kõik muu. Ja IC Constructioni tegelikult me võtsime endale partneriks, et nad aitaks meil asju tuua üle piiri ja nad aitaks geriljakiirabisid ümber ehitada, tegeleda auto parandusega. See oli selline vajaduspõhine tegutsemine," selgitas Lehtme. See koostöölepe on siiski põhimõtteline muutus – kui üldjuhul eelistatakse Ukrainasse saata füüsilist kraami just korruptsiooni ja vaheltkasu vältimiseks, siis nüüd hakkasid liikuma maksed. Lehtme teadis enda väitel, et IC Constructioni tegevjuht on ühtlasi Ukraina MTÜ logistikaülemus Tšernov, kuid raiub, et ei teadnud midagi Vaskivi isiklikust seosest firmaga.  "Ma tegelesin kogu aeg ja meie meeskond tegeles kogu aeg Oleksandr Tšernoviga /.../, aga ühtegi küünetehnikut ega Martat ma pole näinud kunagi," ütles Lehtme. "Oleksandr Tšernov /.../ oli selle ettevõtte juht ja oli ka vabatahtlik selles All For Victorys ja nad hakkasid pakkuma meile seda teenust, et nad saavad tuua kõik meie kaubad üle ja hakkavad pakkuma meile ümberehitamise teenust," rääkis Lehtme. "Nemad tulid mängu sellepärast, et meil oli teatud teenuseid vaja, mida nemad suutsid meile pakkuda. On vaja arveid asjade eest ja nemad said selle arve meile väljastada," lisas ta. Puusaagi sõnul jääb mulje, et mittetulundusühinguga All for Victory seotud inimesed lõid puukfirma, millega vahelt teenida. "Nii ta näeb välja kahjuks, jah," ütles ta.  "Varifirma kasutamine, mis kuulub selgelt variisikule, on ülimalt ebatavaline. Ja ka Ukrainas tekitab esimese hooga viha. Ma ei suuda aru saada, miks niimoodi on tehtud," kommenteeris Ragnar Sass.  IC Construction deklareeris 230 000 eurot kasumit  Lehtme keeldus näitamast "Pealtnägijale" lepinguid ja arveid, viidates käimasolevale auditile. Ühelt poolt on Slava Ukraini teatanud, et on tegevuse jooksul tuhandetelt annetajatelt kogunud üle kuue miljoni euro. Teisalt tunnistab Lehtme nüüd, et 1,5 miljonit sellest läks IC Constructionile. Seda näitab suurtes piirides ka selle firma mullune majandusaasta aruanne. Ettevõte, mis näeb välja nagu puuk, deklareeris samas aruandes üle üheksa miljoni grivna ehk umbes 230 000 eurot kasumit. Lehtme väidab, et kuulis sellest esimest korda alles nüüd. "Tagantjärele tarkus. Väga lihtne oleks tegelikult olnud osta kõik asjad, ehitada kõik asjad siin, Eestis kaks, neli, kuus korda kallimalt, viia need Poola piiri äärde, teha seal pilti meeskonnaga ja vabatahtlikega ja siis põhimõtteliselt jalutada minema ja vastutus langeb siis Ukraina poole peale, kuhu need autod jõuavad, kes nendega tegeleb jne," sõnas Lehtme. "Ma rääkisin oma Ukraina tiimiliikmete ja meeskonnaliikmetega nüüd, laupäeval-pühapäeval ja üks neist küsis – huvitav, mis on hullem, kas ukrainlaste tapmine või ukrainlaste tagant varastamine?" kommenteeris Sass. "Teate Ukraina on selline riik, kus sa kuskil pead kedagi usaldama ja meil oli nendega varem väga hea koostöö, /.../ siis ma ei näinud ühtegi punast lipukest," ütles Lehtme.  Märtsis tulid kahtlused raha väärkasutamise kohta avalikuks  Eelmise aasta lõpus kerkisid avalikkusesse esimest korda väited, et Slava Ukrainis võivad rahaasjad olla korrast ära ja justkui Lehtme maksab endale suurt palka. Et Slava nõukotta kuuluvad inimesed viskusid Lehtme kaitsele, siis asi rahunes. MTÜ Slava Ukraini juhatusse kuulus kuni hiljutise ajani ainult Lehtme, lisaks oli küll nõukoda, kus rida rohkem või vähem tuntud inimesi, aga tagantjärele selgus, et nad ei olnud äriregistrisse ametlikult sisse kantud.  "Kas ma sellest toona aru sain? Ausalt öeldes ma ei mõelnud sellele toona, sest asi vajas ajamist ja kuidas ta on juriidiliselt vormistatud... Jah, ma olin teinud avalduse olla MTÜ liige, kas see avaldus ka registreeriti, ma selle vastu kunagi huvi ei tundnud. Hiljem selgus, et nõukogu juriidiliselt, formaalselt ei eksisteerinudki. Aga selles mõttes asi käis ja toimis, mis me siin formaalitseme, tollel hetkel tundus," rääkis Puusaag. Siseministeerium kuulutas Lehtme aasta kodanikuks, Postimees aasta inimeseks, ta sai presidendilt ordeni ja seadis Eesti 200 ridades üles oma kandidatuuri riigikogu valimistel. Samal ajal jõudsid aga nõuandva koguni vihjed ja dokumendid Ukrainast, et Eestist saadetud abi pealt võetakse manti. Näiteks näidati sama IC Constructioni abil hangitud ja remonditud geriljakiirabide hinda Tallinna saadetud paberites tegelikust oluliselt suuremana. Kaks kuud kulisside taga hõõgunud kahtlus jõudis avalikkusesse esimest korda märtsi alguses. Maksed IC Constructionile ja All for Victoryle peatati, Lehtme kõrvale pandi MTÜ juhatusse endine kõrge riigiametnik Marika Priske, kelle ülesanne on muu hulgas tellida ametlik audit, ja püüti mainekahju piirata. All For Victory andis Eesti ajakirjanike päringu peale ootuspärase vastuse, et neil pole midagi varjata ja nad teevad uurimisega igati koostööd. Hennadi Vaskiv ega Oleksandr Tšernov ise ei vastanud ka "Pealtnägija" kõnedele ega kirjadele.  Lehtme sõnul tema kasu pole saanud  Kulus veel kuu aega enne, kui Delfi ja Kyiv Independent tõid rohkem kui 5000 häält saanud värske riigikogulase lepingu väidetava puukfirmaga avalikuks. "Teate, ka mina tunnen end selle summa juures petetuna, et selgitada see kasum välja. Ka mina olen vihane, ma arvan, et seda on minu praegusest hoiakust ka näha," sõnas Lehtme, vandudes, et ei teadnud skeemist midagi. "Ja kui keegi arvab, et ma olen sellest kuidagi kasu saanud omakorda, siis see väide ei vasta tõele. /.../ Kui nad on siin rahvakeeli mänginud sikku, siis ma võib-olla ütlen natuke liiga otsekoheselt seda, aga siis tulebki vastutusele võtta ja ongi kõik," ütles Lehtme. Vaskiv oli Lehtme sõnul üksnes koostööpartner. "Me oleme koostööpartnerid. See on natuke teistsugune sõprus. Need sõjaväelased kõik, keda me oleme õppinud tundma, need rindemeedikud, see on midagi muud. /.../ See on hästi raske tegelikult mõista, mida me läbi elame, kui sa näed surnukehasid, seda pommitamist seal. /.../ Mul alles praegu õnnestub leida mingeid väikeseid rõõme," rääkis lehtme. Eesti prokuratuur ei algata kriminaalasja. Ukraina prokuratuur annab segaseid signaale. Jaan Puusaagi sõnul tehti juba selle aasta alguses Rotary klubi poolt eraldi audit, fikseerimaks veel kord, et kõik nende annetused kasutati sihipäraselt. Samas kogupildi saamine võtab tema sõnul veel aega – leping audiitorfirmaga allkirjastati alles eelmisel nädalal ja lõplikku aruannet, mis hõlmab tegevusi mõlemas riigis, lubatakse alles suve lõpus.  "Ei olnud kedagi, kes oleks olnud võimeline kiiremini seda revisjoni korraldama nagu ma aru sain, küll aga kallimalt, nii et selles kombinatsioonis tulebki lihtsalt ära kannatada, millal siis see ametlik tulemus tuleb," rääkis Puusaag. "Ma arvan, et meil on kohustus saada aru, mis seal juhtus. Sest esiteks, need summad on väga suured, teine asi on selles, et kui me nendest asjadest ei räägi, siis Ukraina ei muutu. /.../ Nii halb kui see probleem ei ole ja ma saan aru, et see mõjutab iga abiorganisatsiooni Eestis, sest inimeste usaldus läheb alla, aga kõige hullem oleks selle kinni mätsimine täna ja lihtsalt öelda, et me ei saa rääkida, sest on sõda – ma arvan, et see oleks kõige suurem viga, mille me täna teeksime," kommenteeris Sass. "Täna kõigele sellele tagasi vaadates on minu meelest oluline teadvustada, et Slava esimene, algusaeg tegi väga palju head ja mul on kahju, et uued uudised, enne kui need on isegi selged, nullivad seda, mida Slava on teinud. /.../ Ehk siis edasi on vaja väga läbipaistvat igasugust aruandlust, kommunikatsiooni kõikide abiandjate, eriti Slava puhul. Ma lihtsalt loodan, et nad teevad head otsused ja kiiresti," rääkis Reinup. Vaskiv "Pealtnägija" kõnedele ja kirjadele ei vastanud, aga tegi sotsiaalmeedias avalduse, milles nimetab kõiki kahtlusi Johanna-Maria Lehtme ning teiste vabatahtlike aadressil "vaenlase propagandaks".    					Toimetaja:  Merili Nael    					Allikas:  "Pealtnägija"