Zelenskõi uusaastakõne: meile pakuti kapituleerumist, aga valisime vasturünnakuUkraina president Volodõmõr Zelenskõi ütles uusaastakõnes, et mullune aasta oli ukrainlaste aasta.
„Meie elu võib olla hämar, mürarikas ja keeruline,“ ütles Zelenskõi. „Aga kindlasti ei hakka me enam kunagi kartma. Ja kunagi ei pea me tundma häbi.“
Zelenskõi märkis, et esimesed 24. veebruaril maandunud raketid viisid ka „illusioonide labürindi“ hävitamisele. „Oleme näinud, kes on kes ja milleks on võimelised sõbrad, vaenlased ja eelkõige meie ise. Meile öeldi: teil pole teist valikut kui alla anda. Meie ütleme: meil pole teist valikut kui võit.“
President meenutas ukrainlastele aasta suuremaid tragöödiaid ja vägitegusid, kinnitades, et igaühe panus loeb. „Tahan kõigile öelda, et ukrainlased, te olete uskumatud!“ ütles Zelenskõi. „Vaadake, mida me oleme teinud ja mida me teeme. Kuidas meie sõdurid esimestest päevadest peale puistavad laiali nn maailma teist armeed. Kuidas meie inimesed nende tehnika kolonne peatasid. Kuidas vanaisa paljaste kätega tanki peatas. Kuidas naine tomatipurgiga drooni alla tulistas. Kuidas okupeeritud aladel varastati vaenlase tanke, soomustransportööre, üks helikopter, mürske.“
Zelenskõi lubas, et vabastatud alad ehitatakse üles ning okupeeritud alad vabastatakse. „See oli aasta, mil Ukraina muutis maailma ja maailm avanes Ukrainale,“ ütles ta. „Meile räägiti kapituleerimisest, meie valisime vastupealetungi. Meile öeldi, et me teeksime järeleandmisi ja kompromissi. Meie läheme Euroopa Liitu ja NATO-sse.“
Lõpetuseks avaldas Zelenskõi soovi, et tänavusest aastast saab tagasituleku aasta, mil sõdurid, sõjavangid ja põgenikud saavad koju naasta. „Tagasiminek normaalsesse ellu, õnnelikesse hetkedesse ilma komandanditunnita, maiste rõõmude juurde ilma õhuhäireta,“ ütles Zelenskõi. „Oleme valmis selle eest võitlema.“


Juku-Kalle Raid: Edgar Savisaar – revolutsionäär, kes ennast ise ära sõiOn olemas kõnekäänd, mille kohaselt sööb revolutsioon ära oma lapsed. Selle sedastuse juuri saame otsida Prantsuse revolutsiooni juurest. Revolutsioonitegijad lõpetasid pea pakul. Juku-Kalle Raid väidab, et Edgar Savisaar oli selline revolutsionäär, kes sõi ära iseenda.Kõigepealt muidugi kaastunne kõigile Edgar Savisaare lähedastele ja sõpradele. Ega see kerge ei ole, kui lähedane otsustab aegruumi vahetada. Ent sellest hoolimata peame tagasivaates möönma: Savisaar oli palju muud, kui teda tema oma kildkond näha tahaks – ja see kuvand peitub väljendis "kõige olulisem vabadusetooja".
Ehk olekski paslik uurida, mis tegi Edgar Savisaarest inimese, kes ennast ise ära sõi.

Savisaare unistus: uus ajaarvamine

Savisaare kohta on pajatatud paljutki, kõige rohkem tegi ta seda muidugi ise. Oma kangelastegusid valgustas ta hoogsalt inimtapja mõõtu telliskivi kujuga raamatus "peaminister", ehkki selge pole isegi see, kas ta siis OLI Eesti Vabariigi peaminister või juhtis laevukest veel ENSV ülemnõukogu punalipu sinilainetel.
Huvitaval kombel langesid kunagi Savisaare karisma lõksu mitmed hiljem temast otsustavalt eemaldunud inimesed: olgu selleks siis kaasvõitlejad Siim Kallas või Marju Lauristin või kasvõi hiljem poliittaevasse startinud Jürgen Ligi. Põhiline uskumus näis korrutavat, et ilma Raudse Edikuta poleks Eesti vabadust saavutanud. Ja see on koht, kus tuleb lineaarajaloo tõepärasuse säilitamise huvites paraku üsna kõvasti vastu vaielda.
Kui meenutame 1991. aastat, siis oli just Edgar see tegelane, kes soovis koos Nõukogude Liidu lagunemisest tekkinud segadusega oma isiklikku ajaarvamist. Savisaar oli nimelt veendunud, et Eesti Vabariiki ei tuleks taastada kui 1918. aastal loodud vabariigi järjepidevat riiki (ja vahepeal aastakümneid okupeeritud Nõukogude Liidu tehislikku osa), vaid tema tahtis alustada nullist. Selle uiu kohaselt olnuks Eesti näol tegemist täiesti uue riigiga maailma ajaloos. Ei mingit pistmist varasemaga. Niisiis soovis sõlmida N Liiduga liidulepingu, mis tähendanuks õigusliku järjepidevuse lõppu ja Eesti Vabariiki kui nõukogudejärgset "uut maad".
Võib muidugi ainult oletada, miks sihukene avantüür, ent Savisaare tahtmatus lasta lahti nõukogude pärandist muutis õnneks tugevamaks hoopis need jõud, kes pooldasid ajaloolist mälu ning ei kavatsenud kasvõi Vabadussõda ajaloo mälukaardilt pühkida.

Mees, kes ennast ise kogu aeg pikali pani

Savisaar oli omamoodi kentsakas revolutsionäär, kes maadles olevikuga sedavõrd jõuliselt, et pani ennast kogu ülejäänud elu ise oma võtetest nagu naksti maadlusmatile pikali. Temas leidus suur annus komsomolitöötajat, mil ta sai kasvatada noori ning esineda veendunult kui mees, kes teab kõike ja kelle valduses on absoluutne tõde, kuidas keegi käituma peab.
Tema kaasaegsed meenutavad mitmetes kohtades, kuidas ta Eesti Õpilasmaleva tšinovnikuna juhiseid andis: küll komnoorele kohase väärika käitumise kohta, küll korrektse riietumise põhialustest. Savisaar ei suutnud leppida mõttega, et tema ei ole Eesti riigi looja.
Veel 1998ndal aastal (sic!) avaldas ta siinkirjutajagi lolli kirjanduse riiulis lebava brošüüri, mis kandis pateetilist ning särki rinnalt lõhki rebivat pealkirja "Revolutsioon jätkub". Sealjuures oli tal kindel veendumus, mismoodi Eesti peab jätkama, õiendamata liigselt Moskvaga iseseisvumissoovi pärast, vaid pigem andes mõista võimalikkusest, et Eesti peab jätkama ühel või teisel moel Venemaa liitriigiga.
Aastake varem (1987) oli ta vorpinud valmis brošüüri "Võitlus noorsoo pärast", mis kannab endas samuti aktiive komsorgi tuliseid ideid.

Soov olla pühamees

Kuidas Savisaar ennast ära sõi? Üsna lihtsalt. Hoolimata sellest, et teda on hüütud "demokraadiks", polnud ta seda kindlasti mitte. Partei "õige joon" kumas läbi Raudse Edolfi kõikidest etteastetest. Ta lihtsalt ei saanud eksida, samal ajal kui mingist muinsuskaitsest ja pagan veel teab kust pärit "noored töllid" Mart Laariga eesotsas olid tema jaoks liiga mõttetu kaader, kellega üldse arvestama hakatagi.
Edgari tegudekapslisse mahub palju komsomoli vaimust kantud ettevõtmisi, üks halenaljakamaid kindlasti see, kui ta 1991. aastal kangiga telekaamera ees võilao ust lahti murdis, tahtes etendada omamoodi punast Jeesust, kes seisab piibellikult kogu rahva eest, kelle silme alt mingi kahtlane kapitalistide kamp on kogu ninaesise ära peitnud. Aga siis ratsutab kangelane kohale ja – voila! – päästab sootsiumi näljast.
Just sinna aega takerduski Savisaar, taipamata, et perestroikale omast sõnakõminat noor ja vaba riik ei vaja, nagu ei vaja ta ka eksimatut juhti ja õpetajat, vaid igatseb täiesti tavalist demokraatiat – mille Nõukogude Liit ja Eediku enda komsomol kõrvaldanud olid – kõigi demokraatiale omaste vigadega koos. Teisisõnu: vaba arenguvõimalust.

Oma raha, Euroliidu ja NATO vastu

Edasi mäletame me Savisaart hasartse oma raha – krooni – vastu sõdijana, järgnevad üsna resoluutne vastasseis võimalusele hakata taotlema Euroopa Liidu ja NATO liikmelisust.
Savisaare peanupp lihtsalt ei uskunud selliste asjade võimalikkusesse või otstarbekusse, tema juhtimisel võinuks Eesti täitsa vabalt jääda selliseks riigiks nagu Moldova – koos selle juurde kuuluvaga – nagu näiteks Ida-Viru Transnistria.
Praegu on üsna keeruline oletada, mis tingis Savisaare umbusu läänemaailma vastu, oli see tulihingeline komsomoliminevik või elu post-sovetlikus kultuuriruumis, kuna ingliskeelset ajakirjandust ta lugeda ei osanud ning värskemaid inimesi oma nõunike hulka ei kutsunud. See olnuks ikkagi samm tema enda vastu, "mäss laeval", mida üks Suur Juht oma kabiinis lubada ei soovi.
Edgar Savisaar sättis ennast väga selge teadlikkusega teisele poole mõttelist joont, mis eraldas nõukogude Eestit Eesti Vabariigist. Ja kõiges pettununa – eriti seetõttu, et teda ta enda arust pidevalt alahinnati – ta ennast nahka pistiski.
Edgar eelistas demokraatia keerukusele iga ilmaga inimesi nagu Heimar Lenk, kes ühes mu telesaates kord pisarsilmi ja pateetiliselt hüüatas: "Aga Savisaar ongi ju püha mees!"

Tänud Savisaarele

Kohe pärast Raudse Ediku lahkumist hakkas tema kunagiste kaasvõitlejate suudest kostma veendunud kraaksatusi, mis nõuavad Savisaarele monumenti. Kohe hakati teda võrdlema ka Konstantin Pätsiga. See võrdlus aga ei kannata üldse mingisugust kriitikat.
Eesti Vabariigi loomisel olid Pätsil väga konkreetsed teened, samal ajal kui Savisaar üritas Pätsu ja tema kaasvõitlejate ponnistused ajaloo pühkmekasti visata. Päts muutus selgepiiriliseks autoritaariks 1930ndate algul, Savisaar aga nägi ennast kui Eesti riigi isana kohemaid, kui 1980ndate lõpuaastad jõudsid. Ei ole võrreldav.
Püstitada Savisaarele monument on igal juhul naeruväärne mõte, pidades silmas, et alates taasiseseisvumisest oli Raudne Edik kõige vastu, mis Eestile mingigi julgeolekugarantii ning rippumatuse tõi.
Eesti ei ole taasiseseisvumisest alates vajanud pühakuid, vaid pigem konstruktiivset vaidlust. Aga igasugused poliitilised pühamehed kipuvad viimast mitte eelistama.
Edgar Savisaar sõi ennast ära pelgalt seetõttu, et ei saanud vist lõpuni aru, kuidas korruptsioon, ainuvõimu tahe, kahtlased toetussuhted Venemaaga jne ei mahu enamusele eesti rahvast enam pähe. Ning seetõttu jäigi iseennast hammustavale Savisaarele üle asuda mittekodanikest venelaste poole, ajada liini selle kildkonnaga, keda praegu on üle võtmas EKRE.
* * *
Ühes asjas peab Savisaart tänama: ilma temata poleks need jõud, kes Eesti Vabariigi päriselt taastasid ilmselt nii tugevaks saanud ja nii ühtsena püsinud.
Selle eest suur tänu.
Puhka rahus!


Kersti Kaljulaid: Ukraina võim ei tunnista veel korruptsiooniprobleemiTALLINN, 1. jaanuar, BNS – Rahvusvahelise kaitseuuringute keskuse ajakiri Diplomaatia avaldas lõppenud aasta viimases numbris Kersti Kaljulaidi kommentaari, milles ekspresident kirjutab korruptsiooniprobleemist, mida Ukraina riigivõim senini tunnistamast keeldub.
"Ukraina praegune võim pigem ei tunnista avalikult ega sõpradegi ringis, et neil ikka veel on korruptsiooniprobleem. Ja ilmselgelt loodavad nad, et inimlik kaastunne paneb EL-i silma kinni pigistama, sest nad on ju meie eest surnud," kirjutab Kaljulaid ning nendib, et emotsionaalselt ongi lihtne selle mõtteviisiga kaasa minna.
Kaljulaidi sõnul on Ukraina tõeliste sõprade ülesanne aidata mõista, et tegelikult on EL-i liitumisprotsess ühtlasi hea võimalus süsteem puhastada – see aitab Ukrainale tagada nii pikaajalise rahvusvaheliste investeeringute voo kui ka kiire majandusliku konvergentsi.
"See kõik jääb aga ära, kui võit sõjarindel jääb Ukraina rahva ainsaks võiduks," hoiatab Kaljulaid. "Võit iseenda üle, rohujuurtest üles välja sisseharjunud mustrite üle, ei tule kergelt. Veterinaartõendist riigihankevõiduni – kõige eest ju tuleb ikka maksta."
Vanaviisi jätkates kaotab Ukraina kardetavasti uuesti selge sihi ning teda võib ees oodata Gruusia saatus: vabatahtlik, läbi enam-vähem vabade valimiste loobumine keerulisest õigusriigi ülesehitamisest ja seeläbi uuesti vajumine süvenevasse koostöösse riikidega, kus niisugust asjaajamise korda pahaks ei pandagi.
Kaljulaid rõhutab enda kirjutises, et vaid pidev võitlus korruptsiooni vastu ja selge tee õigusriigi ülesehitamisele aitab Ukraina lähemale nendele riikidele, mille hulgas ukrainlased olla soovivad.
"Pikemaajaliselt peab meil jätkuma kannatust osaleda Ukraina ülesehituses ja kujunemises madala korruptsioonitasemega õigusriigiks," märgib Kaljulaid ja lisab, et usutavasti on see võimalik. "Aga selleks peab ülesehitusabi jätkumine kaugemale humanitaarkatastroofi likvideerimise missioonist olema sõltuvuses institutsionaalse arenguga. Maailma riigid teeksid targasti, kui jälgiksid, kuidas Euroopa Komisjon hindab Ukraina edenemist õigusriigi ehitamise skaalal ja seoksid oma toetuse edusammudega. Sest ühel päeval peab Ukraina saama EL-i – ta väärib seda. On selle õiguse välja võidelnud rindel.
Kaljulaid selgitab enda kirjutises, et Ukrainasse suunatav ülesehitusabi peab ühel hetkel asenduma normaalse investeerimistegevusega. Seni said välismaa investoritest Ukrainas probleemideta toimetada vaid rahvusvahelised pangad – näiteks Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank (EBRD) –, sest nende investeeringuid ei julgenud keegi puutuda. Muud välisinvestorid pidid aga taluma riske, mis muutsid pikaajalised investeeringud võimatuks.
"Oligarhid, kes kippusid nahka üle kõrvade tõmbama. Kohtusüsteem, kus võitis tähtsam ja tugevam, mitte õiglus. Riigiasutuste otsustajad, kes äripartneriks kippusid," loetleb Kaljulaid Ukraina probleeme.
Ometi vajab Ukraina normaalset rahvusvahelist koostööd kõikidel tasanditel, ka näiteks Eesti, Poola ja Saksa väike- ja keskmise suurusega ettevõtete raha ning ideid – sellist majanduskeskkonda, nagu Eesti on juba 30 aastat nautinud. Samas möönab Kaljulaid, et ka Eestis tuleb iga päev tööd teha, et tõrjuda klientelismi – kaupade ja teenuste vahetamist poliitilise toetuse saamiseks.
Tallinna toimetus, +372 502 5532, sise@bns.ee
Baltic News Service


Kaevandus-Venemaa majanduse vundament tuleb purustadaVenelased on suur Euroopa rahvas, peamiselt Moskva, Kaukaasia ja Uurali vahelises piirkonnas. Selle vägivaldset tegevust rahastavad ja kuritegeliku strateegia tagavad venelastest kaugel asuvad kaevandused, kirjutab Helsingi ülikooli Aleksandri instituudi professor Veli-Pekka Tynkkynen.Naftat, gaasi, uraani, kivisütt ning erinevaid metalle ja mineraale leidub Uurali taga Siberis või Kaug-Põhjas.
Venemaa majandus on suuresti toetunud toorainele, mis on võetud äärealadelt mittevenelaste piirkondadest. Vägivaldne suhe loodusega on käinud käsikäes inimeste ja teiste kultuuride vastu suunatud vägivallaga.
Soome külma sõja ajastu presidendi Mauno Koivisto sõnul on Venemaa idee laieneda. Selle taustaks on kolonialistlik mõttemaastik, kus loodust ja inimesi nähakse impeeriumi eesmärkidele allutatuna. Venemaa on loodusvarade needuse all tegutsev vägivallariik.
President Vladimir Putin juhib kaevandus-Venemaad, mille ekspordist enam kui 70 protsenti moodustavad energia ja mineraalid. Venemaa näeb kõiki ressursse väljapressimise vahendina.
Venemaa on muutnud teravilja, metallid ja väetised relvadeks, samuti GPSi segamise ja põgenikud. Koos materiaalsete toodetega ekspordib kaevandus-Venemaa kõige olulisemat immateriaalset toodet – hirmu. See on ainus viis, kuidas riigi juht saab võimust kinni hoida. Kaevandus-Venemaa tehnoloogiline võimekus ei saa kunagi olla tasemel, kus ta arvaks, et praegusest rahvusvahelisest süsteemist on kasu.
Venemaa õõnestab rahvusvahelist õigussüsteemi: riik apelleerib sellele oma asja ajades, kuigi ta ise ei käitu rahvusvahelise õiguse kohaselt. Euroopa juhid põhjendavad kaubavahetuse jätkamist Venemaa ettevõtetega sellega, et õigusriigid peavad kinni pidama varem sõlmitud kokkulepetest. Venemaa gaasitankerid laadivad endiselt Euroopas oma lasti maha, tellijaks on ka Soome riigifirma Gasum. Teine riigifirma Fortum ei saa lahti Rosatomi uraanilepingutest ning Soome kaudu voolab Euroopasse rekordkogus Vene niklit.
Enne Venemaa agressioonisõja algust Euroopas kordasid paljud poliitikud ja eriti energiaettevõtted, et vastastikune sõltuvus tagab rahulikuma Venemaa. Kaubandus tugevdas küll Venemaad, kuid tõi Euroopasse täiemahulise sõja ja energiakriisi.
30 aastat püüdis Euroopa Venemaad järeleandmiste ja majanduslike porganditega ohjeldada, kuid see ebaõnnestus. Nad usaldasid oma teadmist Venemaast ja vastastikuse sõltuvuse ideaali. Isegi energialepingutes ei olnud punkte, kus vägivalla kasutamine lõpetaks lepingu.
Peame ära kasutama Venemaa kaevandamise suurimaid nõrkusi: toorainesektori ekspordi- ja tehnoloogiasõltuvust.
Nüüd tuleb Venemaa isoleerida. Selles töös peame ära kasutama Venemaa kaevandamise suurimaid nõrkusi: toorainesektori ekspordi- ja tehnoloogiasõltuvust. Venemaa sõltuvus tuleb ära kasutada sellega, et raskendame boikottide ja hinnalagedega tooraine eksporti ning lõpetame kogu lääne tehnoloogia ekspordi Venemaale.
Euroopa müüs Venemaa sõjatööstusele häbiväärselt vajalikke tooteid ka pärast 2014. aastat – kui sõda Ukrainas tegelikult algas. Lääne mikrokiibid ei tohi enam jõuda rakettidele, tankidele ega lennukitele, mis tapavad ukrainlasi. See nõrgendab Venemaa võimet pidada sõda Ukrainas ja vähendab ohtu mujal.
Lääne energia- ja mäetööstustehnoloogia ei tohi jõuda Venemaale ka kolmandate riikide kaudu. Mis puutub allmaakaevandustesse, siis lääne firmad on peaaegu monopoolses olukorras: kiiresti kuluvatele ja pidevat hooldust vajavatele seadmetele juurdepääsu blokeerimine muudab Venemaa kaevandustootmise keeruliseks juba aastaga. Riigi tööstuses on palju nõrku lülisid alates naftapuurimisest kuni väetise tootmise ja metallisulatusteeni.
On aeg kõik kivid ümber pöörata, et Venemaad majanduslikult võimalikult palju kahjustada. Koos Venemaa sõjalise lüüasaamisega Ukrainas tuleb murendada kaevandus-Venemaa majanduse vundamenti ja senine ühiskondlik leping, et venelased loobuksid oma kolonialistlikust ja vägivaldsest mõtteviisist.


OTSEBLOGI | Kiievi pommitamine jätkus ka uusaastaööl. Lääneliidrite kõnedes lubati Ukraina toetamist jätkata20:07
20:07
Sakslastele on hambusse jäänud nende kaitseministri Christine Lambrechti uusaastatervitus, milles ta rääkis, kuidas Ukraina sõda on toonud talle palju erilisi elamusi ja kohtumisi suurepäraste ja huvitavate inimestega. Veel enam, kõne taustal kostis selle salvestamise ajal lõputu ilutulestik.
Saksa päevaleht Tagesspiegel kirjutas täna näiteks, et Lambrecht ei ole nende hinnangul enam ministrina vastuvõetav. Samas kui väljaanne Bild kirjutas, kuidas ministri filmitud video häbistab Saksamaad.
Nädalakiri Der Spiegel nentis, et Ukraina sõja kontekstis oli video sobimatu ja piinlik. Tervitusest distantseeris end täna ka riigi kaitseministeeriumi esindaja, kes ütles, et Lambrechti avaldatud video oli ministri eraasi ning selle filmimiseks ei kasutatud kaitseministeeriumi ressursse.
Ingliskeelse tõlkega on videot võimalik vaadata siin:
17:10
Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi arutas Euroopa Komisjoni presidendi Ursula von der Leyeniga täna Ukraina rahastamist 2023. aastal. Zelenskõi kinnitas, et esimest osamakset EL-i 18 miljardi suurusest abipaketist on oodata juba käesoleval kuul.
Glad to start the year talking to @vonderleyen. Thanked for the EU support. Waiting for the 1st tranche of macro-fin aid in Jan, the 1st batch of LED-lamps, school buses, generators & modular houses. Coordinated steps on Summit. We feel support & will win together.
— Володимир Зеленський (@ZelenskyyUa) January 2, 2023
16:38
Vene kaitseministeerium kinnitas omalt poolt samuti, et Mariinkas hukkus uusaastaööl Vene sõdureid. Ent kui Ukraina rääkis ligi 400 Vene mobiliseeritu hävitamisest, siis venelaste teatel oli hukkunuid 63.
Pikemat lugu saab sel teemal lugeda siit:
VIDEO | HIMARS saatis uusaastaõnnitluse peolauas istunud Vene mobiliseeritutele. Ukraina väitel hukkus 400 meest
Ukraina relvajõudude strateegilise kommunikatsiooni valitsus teatas, et uusaastaööl hävitati Donetski oblastis umbes 400 okupanti ja veel 300 sai haavata.
www.delfi.ee
16:30
Kiievi rahvusvaheline sotsioloogia instituut viis detsembris läbi uuringu, millest selgub, et enamik Ukraina kodanikke ei ole valmis sõja lõpetamiseks venelastele riigi territooriumi loovutama. Seda kinnitas suisa 85% küsitlusele vastanutest. Samas kui 8% kõikidest vastajatest ütles, et oleks rahu saavutamiseks valmis teatud aladest loobuma.
Uuringu autorite sõnul on seega absoluutne enamus Ukraina elanikkonnast igasuguste järeleandmiste vastu. Sealhulgas idapoolsetel aladel, mida sõda kõige rohkem mõjutab.
15:28
Niinimetatud „Donetski rahvavabariigi korravalvurid” teatasid, et Ukraina relvajõud võisid Vene mobiliseeritutele peavarju andnud Makijivka kutsekoolile löögi anda mobiiltelefonide ohtra kasutamise tõttu venelaste poolt, teatas TASS.
20:07
11:34
Venelased tulistasid tankist Berõslavi linna keskust Hersoni oblastis. Viis inimest sai vigastada, teatas oblasti sõjaadministratsiooni juht Jaroslav Januševõtš.
Januševõtši sõnul anti tuld turule. Tulistati ilmselt tankist okupeeritud Kahhovka suunast.
Kolm inimest on raskes seisundis ja nad kavatsetakse evakueerida Hersoni.
11:06
Täna hommikul suri 46-aastane mees, kes sai vigastada 31. detsembri raketirünnakus Kiievile, teatas linnapea Vitali Klõtško.
11:04
Venemaa Kranodari krais avastati erasõjafirma Wagner palgasõdurite kalmistu, kuhu lisandub haudu pea iga päev, teatas Vene Telegrami kanal Sota.
Sota teatel on wagnerlaste kalmistu Bakinskõi külas kõrvaliste silmade eest varjatud. Matused toimuvad suletud territooriumil. Haudu on juba üle saja.
10:40
Suurbritannia kaitseministeeriumi luureülevaade:
* Viimased viis päeva on Vene ja Ukraina väed ilmselt võidelnud kontrolli pärast maantee P66 üle Venemaa käes olevast Luhanski oblasti Kreminna linnast põhjas.
* P66 on võtmetähtsusega varustustee Venemaa Donbassi rinde põhjasektori jaoks Venemaa Belgorodi oblastist. Selle kasutamist on alates oktoobrist häirinud Ukraina suurtükivägi, aga kui Ukraina suudaks tee kindlustada, õõnestaks see suure tõenäosusega veelgi Kreminna kaitset Venemaa poolt.
Latest Defence Intelligence update on the situation in Ukraine - 02 January 2023
Find out more about the UK government's response: https://t.co/xO7eQ9ifYx
#StandWithUkraine pic.twitter.com/6KK91jqtJw
— Ministry of Defence (@DefenceHQ) January 2, 2023
10:18
HIMARS saatis uusaastaõnnitluse peolauas istunud Vene mobiliseeritutele. Ukraina väitel hukkus 400 meest
Ukraina relvajõudude strateegilise kommunikatsiooni valitsus teatas, et uusaastaööl hävitati Donetski oblastis umbes 400 okupanti ja veel 300 sai haavata.
delfi.ee
20:07
09:43
Ukraina õhujõud teatasid, et Venemaa massilise droonirünnaku käigus hävitas õhutõrje 39 drooni Shahed-131/136.
Lisaks sellele hävitati kaks drooni Orlan-10 ja juhitav lennuväerakett H-59.
Kiievi linnapea Vitali Klõtško teatas õhutõrjele viidates, et Kiievi suunas lenda 40 Iraani drooni.
„15 hävitati naaberoblastite kohal, kolm Kiievi oblasti kohal ja 22 drooni pealinna kohal,” teatas Klõtško.
08:14
Möödunud ööpäevaga andis Venemaa Ukrainale 51 õhulööki, sealhulgas kasutas 44 drooni Shahed-136, mis kõik alla tulistati, teatas Ukraina relvajõudude kindralstaap. Ööl vastu tänast toimunud rünnak nendes andmetes veel ei kajastu.
08:07
Täpsustatud andmetel tulistati öösel Kiievi kohal alla 22 ründedrooni.
08:04
Ööl vastu tänast toimusid plahvatused Venemaal Voronežis, teatati sotsiaalmeedias. Pauke kuuldi kella kahe ajal.
Voronežis asub Baltimori sõjaväelennuväli, kus baseeruvad hävitaja-pommitajad Su-34. Mõnede Telegrami kanalite teatel anti seal õhuhäire.
07:43
Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi ütles oma igaõhtuses videopöördumises, et Venemaal valitseb hirm, sest nad on Ukraina rahva ja riikluse vastu valla päästetud sõda kaotamas.
„Vene terroristid nagu olid haledad, nii alustasid ka seda aastat. Meie kaitsjad nagu olid tublid, nii näitasid end väga hästi ka 1. jaanuaril. Teate, neil päevil oli näha, kui kaugele me oleme jõudnud mentaalselt, lihtsalt inimlikult sellest, milles keeb Venemaa. Meie ühtsuse, ehtsuse, lihtsalt elus olemise tunne on nii suures kontrastis hirmuga, mis on hakanud valitsema Venemaal,” lausus Zelenskõi.
Zelenskõi sõnul Venemaal kardetakse.
„Seda on tunda. Ja õigusega kardetakse. Sest nad on kaotamas. Droonid, raketid, kõik muu neid ei aita. Sest meie oleme koos. Aga nemad on koos hirmuga. Ja nad ei võta ühekski aastaks Ukrainalt meie sõltumatust. Me ei anna neile midagi,” rõhutas Zelenskõi.
20:07
07:26
Kiievi linnapea Vitali Klõtško teatas, et Iraani kamikaze-droonid tabasid öösel linna energeetikainfrastruktuuri objekte ja toimusid avariilised elektrikatkestused.
„Öise tulelöögi tagajärjel pealinnale said kahjustada energeetikainfrastruktuuri objektid. Linnas toimuvad avariilised elektrivõrgu väljalülitumised. Vastavalt sellele on elektrita jäänud soojavarustuse objekte. Veevarustus toimub pealinnas tavarežiimil,” teatas Klõtško.
Varem teatati, et Vene okupandid lasid Ukraina õhuruumi kaks gruppi löögidroone Shahed.
Õhtul kella 21 ajal anti õhuhäire Kirovohradi, Zaporižžja, Dnipropetrovski ja Donetski oblastis, kell 22.30 ka Mõkolajivi ja Hersoni oblastis ning kell 22.50 Tšerkassõ oblastis. Kell 23.30 anti häire Sumõ, Harkivi ja Poltava oblastis ning seejärel Kiievi linnas ja oblastis.
Kell 1.15 kinnitas Klõtško plahvatust Kiievi Desnjanskõi rajoonis. Kell 1.35 teatas Klõtško, et seal viidi haiglasse 19-aastane noormees.
Ida õhuväejuhatus teatas samal ajal Dnipro suunas lennanud kuue Shahedi ja ühe raketi H-59MK2 allatulistamisest. Veidi hiljem teatati veel kolme Shahedi hävitamisest.
Kell 2.15 oli Kiievis alla tulistatud juba kümme õhusihtmärki ja kell 2.50 16.
Kell neli lõppes õhuhäire kõikjal peale Zaporižžja oblasti.
Kiievi linna sõjaadministratsioon teatas, et alla tulistati 20 õhusihtmärki.
20:07
20:07
20:07
20:07
20:07
20:07


Haapsalus vägivallatses kodus purjus mees1. jaanuaril kella 2.15 paiku sai politsei teate, et Haapsalus muutus 34-aastane joobes mees kodus oma pereliikmete suhtes vägivaldseks ning 63-aastane mees sai viga. Politsei toimetas vägivallatseja arestimajja rahunema.
Pärnumaa
30. detsembril alustas politsei kriminaalmenetlust selles, et Pärnus ründas 67-aastane naine 25. detsembri õhtul kodus oma elukaaslast, 71-aastast meest.
LOE KA:
Mullune inimvigastustega liiklusõnnetuste arv oli viimaste aastate suurim
Haapsalu politsei tabas kuus alkoholi tarvitanud autojuhti
Raplamaa
31. detsembril kella 13 ajal sai politsei teate, et Raplas lõi 51-aastane oma endist elukaaslast 43-aastast naist ja tema sõbrannat, 37-aastast naist. Mõlemad naised said viga. Juhtunu üksikasjad selgitab politsei algatatud kriminaalmenetluses.
Arvutikelmus
30. detsembril alustas politsei kriminaalmenetlust selles, et 26. detsembril saadeti 47-aastasele Kohila valla mehele Omniva nimelt e-kiri, milles teatati, et pakk ootab kohaletoimetamist ja paki kättesaamiseks tuleb e-kirjas toodud lingil teha makse. Link suunas mehe Omniva lehekülge meenutavale lehele, kus mees tegi Smart-IDga kaks makset, mida pole enam võimalik tagasi pöörata. Tekitatud rahaline kahju on 500 eurot.


Karol Kallas: vaimseid harjutusi kartvad stratkommarid tahavad inimeste ajud süldiks muutaTeadmised on jõud! Puhas lollus on väita, et igasugused teadmised ei ole jõud. Mida rohkem teadmiste jõudu inimeste käsutuses on, seda paremini on võimalik SWOTtida. SWOT omakorda on ellujäämiseks hädavajalik oskus, mille "vimmaseadused" ja tsensuur inimestelt ära võtavad, kirjutab Karol Kallas.
Mida kujutab endast SWOT, peaksid teadma kõik inimesed, kes on kokku puutunud ettevõtluse algteadmistega. SWOT analüüs toimib lisaks nii ühiskonna kui üksikisiku tasandil. SWOT on kiriku vaimulike harjutuste lihtsustatud variant.
SWOT on hea, vaimulikud harjutused on parem.
Kes on tehnoloogiauudiseid natukene kauem jälginud, peaks mäletama, kuidas peale 2007. aastal Apple'i poolt turule toodud esimest iPhone'i kõik ülejäänud telefonitootjad ja tarkvaraettevõtted nimetatud seadet naeruvääristasid.
2007. aastal oli Nokia maailma suurim mobiiltelefonitootja, täna toodavad aga Nokia nime all Android operatsioonisüsteemiga mobiiltelefone hiinlased.
Teine suur telefonitootja, seda eriti äriinimeste jaoks, oli BlackBerry. See ettevõte telefone tänaseks enam ei tooda.
Pihuarvutite turul oli suur tegija Palm, millest tänaseks on jäänud järele minitelefone tootev nišiettevõte.
Microsoft üritas telefone ja telefoni tarkvara teha, ostis selleks isegi ära Nokia telefonitootmise, kuid andis mõne aastaga alla.
Tänaseks on olukord mobiiltelefonide turul selline, et kõigepealt on Apple ja selle järel tulevad kõik ülejäänud. Selline olukord ei ole mitte kuidagi tore, aga niisugune on puuduliku teabe ja lolli stratkomi pealt tehtud SWOTi tagajärjed.
Eesti Ilmar Raagid, Raul Rebased ja Peeter Talid on võrreldavad iPhone turule tulemise aja Steve Ballmerite (Microsoft), Olli-Pekka Kallasvuode (Nokia) ja Mike Lazaridiste (RIM/BlackBerry) võimsate tehnoloogiaettevõtete juhtidega.
iPhone'i müügiletulek muutis tervet maailma ja mitte ainult selle tehnoloogia poolt, päris suurel määral. Uute suurte asjade äratundmine on üks asi, kuid kõigi mainitud toonaste võimsate tehnoloogiaettevõtete juhtkondade probleemiks oli asjaolu, et nad ei arvestanud konkurendi suunast tuleva teabega ja pidasid mingil põhjusel iseennast kõige targemaks.
Näitest saab teha järelduse, et SWOT analüüsi tehes peab arvestama igasuguse konkureeriva teabega ja mida "igasugusemal" kujul – tundugu see nii asjatu ja "rumal" kui tahes – seda teavet on käepärast, seda kiiremini "vaim harjutades" tugevaks saab. Ehk kõik algab mõtlemisest ja hea igakülgne teave aitab mõtelda.
Samasse SWOTi patta käib ka vanasõna, et "tunne oma vaenlaseid ja tunne iseennast, siis sadades lahingutes ei satu sa kunagi hätta". Sõjakunstimeisti Sun Tzu tarkuseterast võib teha järelduse, et igasugune infooperatsioon, elik teabe varjamise eesmärke teeniv tegevus, on kasulik eelkõige vaenlasele. Või teistpidi: lollid stratkommarid teenivad Vladimir Putinit. Elik kolmandal viisil: parem ilma stratkomita kui rumalate stratkommaritega.
Samast üteluselõimest ja sadadest muudest maailma rahvatarkustest võib järeldada et inimene/ühiskond on ise endale vähemalt sama suur vaenlane kui välised tegurid iganes seda kujutavad. Esmalt tuleb võita iseennast ja siis on lootust võita vaenlane. Asjaolu, et vaenlane võib olla samasugune tõbras nagu sa ise, probleemi olemust ei muuda.
Teine pool viidatud elutarkusest ütleb, et iseennast tuleb tunda. Kes saab aru, et progressiusk on raske ajuhaigus, mis on kaasa toonud kõike hävitava "roheülemineku", siis selline inimene on arukas ja mõistab, et keegi ei tee "muutinile" enne midagi "ära" kui kaela ei keerata kahekorra laste soomuutmise ning sihiliku energiavaesuse ideoloogial.
Selleks, et saada tugevaks, tuleb mõista oma nõtrusi ning neist vabaneda. Ukraina sõja võitmise lahenduste hulka ei kuulu selle riigi – või Bidenite klanni – korruptsiooni varjamine, vaid lahenduseks on kogu nimetet mädapaise välja kõrvetamine. Kui seda ei tehta, on kogu üritus suure tõenäosusega samasugune kaardimaja ehitamine, nagu olid Afganistani ja Iraagi sõjad.
Loodetavasti kõik mäletavad toonast stratkomi, kuidas Eesti kaitses seal oma "demokraatiat". Neis riikides sõdimisest oli kindlasti kasu, kuid moslemeid oleks võinud õppida jahtima ka ilma rumala jutu ajamiseta. Paraku kulub üpris lähedases tulevikus islamistide käsitsemise oskus marjaks ära, sest nii Venemaad tundvad strateegid kui Euroopa enda kõrged sõjaväelased on üpris kindlad, et Euroopat ootab vältimatult ees suurem kaklus.
Nii saab arukas SWOTi tegija aru, et Eesti progressiusklik valitsus on läbi ja lõhki korrumpeerunud. Kui "õiget usku" inimene võib ennast ise saata "Euroopasse" väga kõrge töötasuga ametikohale, kuidas "õiget usku" poliitikud võivad karistamatult lüüa laiaks sadu miljoneid eurosid kasututele ja tarbetutele süsti- ning testiprogrammidele, kuidas "õigeusklike" valitsus võib vaipsüstimise toel kehtestada "ketserite" suhtes põhiseaduse vastase apartheidirežiimi, kuidas "õigeusklik" poliitik võib teha lapsest kummalisi pilte, siis saab iga täie mõistuse juures inimene aru, et see riigikord on roiskunud. Tundes iseennast, kui keegi mädaneb ja seda mäda ei ravita, siis kole lõppmäng pole enam kaugel.
Stratkomi on kindlasti vaja ja värskel, mitte roiskunud, kujul peaks see esimese hooga sõdima enda süsteemi mädanikega. "Õppustel peaks olema raske" ja enda vigade väljajuurimine on üks raskemaid ülesandeid. Väärastunud stratkom seevastu sõdib "oma inimeste" terve mõistuse, aastatuhandete jooksul inimloomuse osaks saanud väärtuste, moraali, loodusseaduste ja tõega.
Täna võib jälgida, kuidas teabe leviku piiramine teeb rumalamaks ka stratkommarid endid. Kui Eesti Ekspressis ilmunud "Venemaa väärteabe inforongi" paljastamine on Eesti strakommarite tase, siis on selge, et see jõuk ei saa millegagi hakkama.
Võib näiteks vaadata Objektiivi ja Hiina Rahvavabariigi SARS-CoV-2 viirust puudutava teema peale. 2020. aasta alguses võis tõesti olla uue asja suhtes ettevaatlik. Ikkagi mingi sõjalabori nikerdis ja nii edasi. Alates viidatud aasta sügisest on Objektiivi ülevaated ja arvamused olnud rohkem tõsi kui kõik joller-lutsar-teadusnõukodade, terviseametite ja poliitikute edastatud jutupunktid kokku. Oleks Objektiivi käsutuses olnud samasugused stratkomi vahendid, oleks Eesti inimesed täna palju tervemad, rohkem inimesi elus ja majandus paremal järjel.
Nii nagu Twitteri ja muudest paljastustest ning üha suuremast arvust teadustöödest võib aru saada, tehti nii piirangute, sulgemiste kui vaipsüstimisega põhimõtteliselt kõik valesti. Inimesi tapvalt ja ühiskonna lõime hävitavalt valesti. Vähegi avarama pilguga inime teab tänaseks, et Covidi aja "uskuge teadust" oli samuti üks urrima "universumi kuningate" stratkomi ajusid ussitama ajava mädateabe levitamise operatsioon.
Lugege Objektiivi, jääte ellu!


Kohtla-Järve abilinnapeaks võib saada endine Mustvee vallavanemTALLINN, 2. jaanuar, BNS – Kohtla-Järve linnapeaks valitud Virve Linder esitles eelmise aasta lõpus rühmale volikogu liikmetele abilinnapea kandidaate, kelle seas on ka Mustvee endine vallavanem Aivar Lainjärv, kirjutab Põhjarannik.
Linder pakkus majandusteenistuse abilinnapeaks Aivar Lainjärve, sotsiaalteenistuse abilinnapeaks Olga Pihlakut ning haridus- ja kultuuriteenistuse abilinnapeaks Iti-Jantra Metsamaad.
Avinurmest pärit Aivar Lainjärv on praegu ametis Väike-Maarja valla teehooldusettevõttes. Enne seda on ta olnud Mustvee vallavanem ja juhtinud mitmeid aastaid keskkonnainspektsiooni Virumaa osakonda.
Aasta tagasi kandideeris Lainjärv Kohtla-Järve abilinnapeaks Ahtme ja Oru linnaosas ja sai sel konkursil teise koha. Võitjaks osutus Aljona Kazakova, kes lahkus oma soovil ametist tänavu oktoobris pärast korruptsioonikuriteos kahtlustuse saamist. Lainjärv valiti Mustvee vallavanemaks 2020. aasta juunis ja ta püsis selles ametis pisut rohkem kui ühe aasta.
Olga Pihlak on olnud Ida-Virumaal töötukassa büroojuht ja on praegu Eesti sotsiaaltöö assotsiatsiooni juhatuse liige. Hiljuti pälvis ta avalikkuse tähelepanu sellega, et astus novembri alguses Reformierakonda ja sai ka selle erakonna kandidaadiks riigikogu valimistel, kuid detsembri keskel astus juba parteist välja ja otsustas kandideerida riigikogusse hoopis erakonna Eesti 200 koosseisus.
Saaremaalt pärit Iti-Jantra Metsamaa läks mõned aastad tagasi Ida-Virumaale ja asus tööle Kiviõli seikluspargis ja sai hiljem Lüganuse vallavalitsuse haridusspetsialistiks. Pärast viimaseid kohalikke valimisi toimunud võimuvahetuse järel lahkus tänavu veebruaris ametist.
Tallinna toimetus, +372 610 8814, sise@bns.ee
Baltic News Service


Artur Praun: Küberrünnakust saadav mainekahju võib viia ettevõtte haudaKüberohud kummitavad kõiki ettevõtteid ning kuigi suuremaid organisatsioone ei löö rumala pettuse tõttu peotäie raha kaotamine põlvili, siis ei tähenda see, et küberturvalisusele vilistades hetkel istumise all olevat oksa ei saetaks. Raha kaotamine pole küll kunagi tervitatav, kuid ka kõige suurem ühekordne finantskahju kahvatub potentsiaalsete riskide ees, mida toob endaga kaasa tõsisema rünnaku ohvriks sattumisest tulenev mainekahju, räägib Elisa ärikliendiüksuse juht Artur Praun.
Elisa ärikliendiüksuse juht Artur Praun
Autor: Jake Farra
Õngitsuspettuse või kergema krüpto-lunavara rünnaku ohvriks on lihtne langeda, kuid harilikult on selliste ründevektorite kahju üsnagi selgelt piiritletud. Paremal juhul päädib asi mõne tuhande euro kaotamisega, hullemal juhul võib makstava kooliraha järgi kirjutada märksa rohkem nulle. Kui organisatsioon on varem küberturvalisusesse suhtunud kui millessegi teisejärgulisse, siis aitab selliste pettuste ja “kergemate” rünnakute ohvriks sattumine harilikult juhtkonna õigele teele raputada ja panna ohud finantsilisse konteksti.


Europarlamendi juht algatas kahelt saadikult puutumatuse võtmiseBRÜSSEL, 2. jaanuar, AFP-BNS – Euroopa Parlamendi president Roberta Metsola algatas "kiireloomulise protseduuri" kahelt saadikult seoses Katari korruptsiooniskandaaliga puutumatuse võtmiseks, teatas europarlament esmaspäeval.
Parlament ei avalikustanud saadikute nimesid, kuid Belgia prokuratuuri uurimisega kursis olevate allikate sõnul algatati puutumatuse võtmine Itaalia esindajalt Andrea Cozzolinolt ja Belgia saadikult Marc Tarabellalt.
AFP – Baltic News Service


Aasta suurim kannataja oli tehnoloogiasektor. Massilised koondamised ja aktsiahindade ränk kukkumineSektori aktsiahinnad ja kasumid langesid – ühe hinnangu kohaselt vähenes sektori väärtus 7,4 triljonit dollarit. Titaanid nagu Meta, Amazon ja Twitter koondasid töötajaid. Metaversumi ülistamine ei toonud oodatud tulemusi ja uus privaatsuspoliitika hammustas suure suutäie tehnoloogiahiidude kasumist.
Oli raske aasta, seda ei saa salata. See oli raske tagasilöök tööstusele, mis edenes pandeemia esimestel aastatel hüppeliselt, sest inimesed jäid koju ja tehnoloogiafirmad lõikasid sellest kasu, lahendades üha enam probleeme, mis olid seotud pandeemia põhjustatud olukorraga. Kuid kannatada ei saanud ainult ettevõtted ja nende aktsionärid, vaid kitsikuse ja probleemide tõttu jäi tööta tuhandeid inimesi.
Portaal grid.news pani sündmused kronoloogilisse järjekorda ja aasta esimeseks tagasilöögiks võib nimetada mikrokiipide defitsiiti. Ühendriikide valitsus ütles, et olukord, mis on tingitud pandeemiast, aga ka suurenenud nõudlusest kiipide järele, on nii tõsine, et see võib inflatsiooni suurendada. Augustis võttis kongress vastu kiipide seaduse, et tugevdada kodumaist tootmist 52 miljardi dollari võrra. Analüütikud on aga öelnud, et selle mõju nähakse alles aastate pärast. Kiibipuudus kandus üle ka autosektorisse ja räsis sealset börsiraketti Teslat.
Regulatsioon piiras ja tehnohiiud sõdisid
Veebruaris algas vaidlus Meta ja Apple’i vahel. Nimelt teatas Meta oma esimese kvartali tulemusi tutvustavas kõnes, et Apple’i otsus lubada kasutajatel 2021. aastal piirata, kui palju rakendused neid jälgivad, võib 2022. aastal viia ettevõtte reklaamitulust 10 miljardit dollarit. Sihtotstarbelised reklaamid on vedanud tehnoloogiahiiu [Meta] kasvu, kuhu kuuluvad Facebook, WhatsApp ja Instagram. Apple, kes valmistab iPhone’i, on peamine vahend, mille kaudu inimesed neile ja teistele rakendustele ligi pääsevad. Meta aktsia kõrval kukkus pärast kõnet ka neile kuuluva Snapchati aktsia.
See probleem hoogustasu ettevõttes samal ajal süvenevat finantskriisi. Oktoobri lõpuks langes Meta aktsia oma madalaimale tasemele alates 2016. aastast – kaotuseks kujunes umbes 70%.
Aprillis valas õli tulle Euroopa Liit sooviga keelata reklaamide kuvamine väikelastele ja eristada inimesi soo või rassi järgi. See eelnõu sisaldab ka sätteid, mille eesmärk on sundida platvorme maha suruma vaenukõnet ja kaubanduslikke pettusi, kusjuures trahvid võivad mõne suurima ettevõtte puhul ulatuda miljarditesse dollaritesse.
Apple sai küll vähem pihta kui konkurent Meta, kes kaotas aastaga 64%. Oma rekordilist kolme triljoni dollarilist väärtust ei näe ta siiski nähtavasti lähiajal küll mitte, kuna aktsia kaotas aastaga 26%, kukkudes 177 dollarilt 129-le.
Krüptoturu halvimad hetked ühes aastas
Mais varastati Seth Greeni Bored Ape NFT, mis tähendas, et näitleja ei saanud töötada teleprojektis, kus ahv NFT-l oli kandev roll. Ta kulutas selle tagasiostmiseks tuhandeid kordi rohkem, kui ta selle eest maksis. Juhtum sattus keset NFT-de vahemikku, kui krüptoturg oli kaotanud miljardeid ja iga negatiivne uudis süvendas sektori kriisi. Maist juulini langes NFT-de keskmine müügihind 3894 dollarilt 293 dollarile.
Umbes pool aastat hiljem juhtus midagi ootamatut. Üks maailma suurimaid krüptoplatvorme FTX kukkus kokku. Maailma tabas pankrot, mis viis FTX-i investorite taskust üle ühe miljardi dollari ja vähendas usaldust suurte kauplemisplatvormide vastu. Sam Bankman-Fried (SBF) on tembeldatud krüptoturu Jordan Ross Belfortiks, kelle järgi tehti film „Wolf of Wall Street“. SBF-i tegevus mõjutab krüptoturgu siiani.
Kui bitcoin’i väärtus oli aasta alguses umbes 50 000 dollarit, siis täna kaupleb ta kõigest 15 000 ringis. Tõsised kaotused krüptosfääris on pannud reguleerijad tegutsema ja ees ootav aasta toob selles vallas rohkesti uuendusi. Kuidas see mõjutab müntide hindu tulevikus, ei oska keegi öelda.
Koondamised olid suured
Idu- ja tehnoloogiasektor on alati näidanud suunda nii töötingimuste kui ka palga poolest. Eelmine aasta tõi aga sealsele töötajaskonnale palju kannatusi. Enamik suuri sektoris tegutsevaid ettevõtteid oli sunnitud koondama. Amazon, Twitter, Meta, Stripe ja Snap on kõik 2022. aastal töötajaid vallandanud ning Silicon Valley äge konkurents talentide pärast võib lõppeda. Kokku on Layoffs.fyi jälgimissaidi andmetel 1000 ettevõtet koondanud üle 152 000 inimese. Meta koondas hinnanguliselt 11 000 töötajat, Elon Musk vallandas pärast Twitteri ostu umbes 7500 töötajat ja Amazon 10 000.


Nõid Helve Huttunen-Tamm: Säilitage uuel aastal külma närviPõltsamaal elav nõid Helve Huttunen-Tamm leiab, et maailm peaks alanud aastal ennast kokku võtma. Elu on hulluks läinud ja see paneb inimesi kannatama. Palju on propagandat ja ajuloputust. Kõik see kujutab endast suurt kuritegu inimkonna vastu, on teadjanaise seisukoht.Helve Huttunen-Tamm räägib, et poliitika on muutumas järjest räpasemaks. Alles oli meil koroonakriis, nüüd käib sõda Ukrainas. Mis tuleb järgmisena?Selgitades seda, mis praegu maailmas toimub, leiab ta, et olukorrale tuleks vaadata kainelt otsa ning mitte endale valetada. Kuid see, kas uuel aastal hakkab elu minema paremaks või halvemaks, oleneb meist endist. Üleüldises mõttes tuleb aga kahjuks raske aeg.Mida toob aasta 2023?„Eks inimesed taha ikka, et ees oleks ootamas midagi head. Päris pikalt, üle paari aasta on kestnud erinevad kriisid. Kõik see kurnab. Inimesed loodavad, et asjad lähevad paremaks, ka isiklikus elus. Aga mis viimasel paaril aastal on toimunud? Asjad mitte ei lähe paremaks, vaid aina hullemaks.Kui räägime aastast 2023, siis ütleksin nii, et paraku suuremat paranemist pole näha. Sõda, mis algas Ukrainas, laieneb, mitte pole enam konflikt Ukraina ja Venemaa vahel.Sõda Ukrainas pole eraldi nähtus, vaid seotud väga paljude muude pingetega maailmas.Paar aastat tagasi algas koroonapandeemia puhkemisega inimeste üksteise vastu üles ässitamine. Vaktsineeritud inimesedversus vaktsineerimata inimesed; maske kandvad inimesed versus ilma maskita või maskivastased ... On tekkinud konfliktid, õigupoolest aga üks suur konflikt. Ühel pool on need, kes soovivad muuta maailma endale sobilikuks ja seda teisi enda tahtmistele vägisi allutades. Igal jõul on alati vastasjõud - see on universumi seadus. See tähendab, et teisel pool on need, kes ei soovi alluda, ei soovi olla nende poolt, kes ennast maailmale peale suruvad. Ja nii kujunebki konfliktne olukord vastasjõudude vahel, kus toimub vastassuundades rebimine.Koroona on tehisviirus - see pole looduslik viirus. Ja see tähendab seda, et siin on taga väga palju räpaseid mänge. Neid mänge ei taheta näha ega uskuda, kuid varem või hiljem tuleb nende tagajärgedega silmitsi seista.”Kas sõda lõpeb?„Kui räägime sõjast Ukrainas, siis peame meeles pidama seda, et Ukraina on mitu korda suurem riik kui Eesti ja sõda ei käi kogu Ukraina riigi territooriumil. Millegipärast pole seal kohapealset evakuatsiooni rahupiirkonda toimunud. Samal ajal paljud inimesed lahkuvad Ukrainast, lähevad igale poole maailma laiali. Ja sellega liigub probleem ilma mööda laiali.Ma „näen”, et sõda ei lõpe veel 2023. aastal, vaid konfliktid süvenevad. Läheb veel aastaid, enne, kui see sõda lõpeb. Kahjuks.Aga sõda polegi üksnes see, et sõidavad tankid, lendavad sõjalennukid ja langevad pommid. Ka Eestis on palju probleeme - olgu siis jutt elektrihinna tõusust või töökohtade kadumisest. Kardetakse, et venelane ründab ka Eestit ja keegi vajutab tuumapommi nupule. Ükskõik, kui reaalselt see hirm ei kõla, ma ei näe ei Eesti ründamist ega tuumapommi lõhkemist. Pigem on siinne probleem praegune ülerahvastatus, mis muutub kohalikule rahvale ja meie riigile ühel hetkel raskeks koormaks.See kriis kogub praegu jõudu ja võib järgmisel aastal omal moel plahvatada.Mis Eestis praegu toimub, on see, et inimeste psüühika ja vaimne tervis on tuksis ja see on hullem kui sõda relvadega.Saabuv aasta on mitmete kokkupõrgete ja konfliktide haripunkt. Justkui kõik halb on ühte kohta kokku jooksnud. Minu soovitus on, säilitage külma närvi! Ärge minge kaasa propagandaga!Praegu on toimunud see, et paljud ajakirjandusväljaanded on kaotanud oma usaldusväärsuse. Kahe aasta jooksul on meedia näidanud, et on kaaperdatud.Võib öelda, et koroonakriis lõppes Venemaa alustatud sõjaga Ukrainas.Aga juba räägitakse meil uutest viirustest ja haigustest - juba on märgid, et järjekordselt üritatakse hakata läbi haiguste uusi probleeme tekitama.Pole tunda, et tuleb samalaadne kriis nagu 2020. aastal alanud koroonakriis, kuid mingi temaatika haiguste teemal tõstab uuesti pead.“Kas valimised tulevad?„Üks asi, mida nägemuste info ütleb, on see, et valimisi 2023. aastal ei tule. Märtsikuus peaksid Eestis tulema valimised, kuid ma tunnen, et neid ei tule.Juba mõnda aega on mul selline tunne. See on endalegi imelik tunne, kuid see tunne on niivõrd tugev, et pean selle välja ütlema.Võimalik on, et riigis kuulutatakse välja hädaolukord või kriisiolukord, mistõttu valimisi ei toimugi. Aga see kriis on n-ö vale pakend, mis tegelike põhjuste varjamiseks rahvale ette näidatakse. Midagi on nende valimistega kindlasti nuketi. Midagi, mis on järjekordne poliitiline mäng ja inimeste hirmutamine.Väga palju esineb depressiivseid seisundeid ka paarisuhetes. Inimesed püüavad kuidagi toime tulla, kuid sageli kaasneb sellega tablettide manustamine, mis on pelgalt farmaatsiatööstuse nuumamine. Põhiprobleem on selles, et inimkond on sisult ja vaimult haige.Vaatame kasvõi Eestit, kus psühholoogidest on kogu aeg puudu. Meil puuduvad elementaarsed psüühilise abi punktid. Nõidadel, tervendajatel ja maagidel on tööd küllaga, kuid nemad ei saa täita psühholoogide puudusest tingitud tühimikku.Aga see kõik ei tähenda, et head üldse pole. On küll, kuid seda tuleb igaühel iseendast otsida. Uus aasta paneb meid kõiki proovile, näidates, kui palju meis endis on südant ja tõelist headust, milliseid valikuid teeme - kas vihkamise ja viha poole või südameheaduse poole. Sellest oleneb, kas aasta on endale raske või isegi ilus.”Mida teha kriisiolukorras?„Iga inimene peab vaatama, kellega/millega ta kaasa läheb. Kas ta valib hirmud või aruka, oma südame järgi tegutsemise? Need, kes mõtlevad oma peaga ja tegutsevad oma südame järgi, tulevad oma eluga toime. Elu ei pruugi olla kerge vaimselt või majanduslikult, kuid olukorraga saab hakkama ja isegi edukalt.Nendel aga, kes lähevad kaasa hirmudega, läheb elu kehvemaks.Piiri tuleks pidada meedia tarbimisega. Inimestel tuleks panna oma nutitelefonid kõrvale ja mitte istuda päevad otsa nina ekraanis. Pange oma arvutid pausile, olge rohkem koos oma lähedastega. Kuulake rohkem oma südant ja tehke oma hingele heategusid. Äärmiselt rumal on tormata teisi aitama, kui enda sisu on täiesti haige ja vaenu ääreni täis. Siis ei ole see kellegi aitamine, vaid oma egoismi rahuldamine.Pange nutitelefonid käest, tulge arvuti tagant välja ja minge õue ning kasvõi lükake lund või jalutage. Leian, et inimesed peavad võtma teadmiseks, et näiteks koroona ei kao enam kuhugi, nii nagu gripp. Koroonaviirus on analoogne gripiga ja ta jääb.Leian, et see viirus on loodud tehislikult ja inimorganism peab hakkama sellega kohanema. See on paljude aastate küsimus, kuidas temaga ilusti rahulikult koos elada.Ei ole mõtet kehtestada jälle piiranguid ja ajada elu maailmas hulluks. Vaktsineerimine pole samuti õige lähenemine, sest see tekitab ainult juurde mutatsioone - sellest räägivad targad, meditsiiniharidusega inimesed.Tunnen veel, et 2023. aastal algavad suured probleemid haridussüsteemis, koolisüsteemiga, mis raputavad seda süsteemi päris omajagu. Üritatakse vägisi vana peal edasi minna, kuid see enam ei toimi ja ongi uued probleemid. Kaua aega tuntud õpetamise stiil, kus istutakse klassiruumis, on oma aja ära elanud.Nimetaksin praegust koolikorda karjalaudasüsteemiks, kus õpilased aetakse klassiruumi kokku ja siis taotakse neile seal tarkust pähe. Selle aeg on ümber. Aga uut moodi veel ei osata. See on revolutsiooniline seis, kus võimalikud on uued tuuled ja suured muutused. Aga jälle, kuhu poole asja kallutatakse, selliseks kõik kujuneb. Seda ette ennustada veel ei saa, sest olukord pole veel konkreetsemaks kujunenud.”Kas kevadised riigikogu valimised toimuvad või mitte, näitab aeg.TAAVI KELDER


Mõrv, arvutikelmus ja laibarüvetamine!Viru Maakohtu Jõhvi kohtumajas algasid täna kohtuistungid Aivo Vološini ning Inge ja Andres Pullati üle.


Lahkus kuningas PeléJalgpallTäna jätavad tuhanded inimesed São Paulos hüvasti jalgpallikuningas Peléga. Tema põrm on välja pandud klubi Santos staadionile, kus O Rei (kuningas, portugali k) 15aastaselt oma imelist karjääri alustas. 82aastane Pelé (täielik nimi Edson Arantes do Nascimento) jälgis paari nädala eest Kataris lõppenud jalgpalli MMi haiglavoodist, võideldes vähktõvega. Brasiilia rahvuskoondist võis see alateadlikult painata ja kindlasti taheti kuningat tiitlivõiduga rõõmustada. Paraku ei õnnestunud. Koondise liider Neymar on nüüd öelnud, et enne Peléd oli 10 särgil vaid number ja jalgpall lihtsalt sport.Pelé tõusis möödunud sajandi silmapaistvamate inimeste hulka 1950. aastatel. Tema nime teadsid ka spordi- ja jalgpallikauged inimesed.Näiteks enne teda võis pallimurul nautida ungarlase Ferenc Puskáse ja argentiinlase Alfredo di Stéfano etteasteid, kes eri põhjusel jõudsid mõlemad lõpuks Hispaania koondise ridadesse. Puskás oli üks paljudest, kes 1956. aastal kodumaalt emigreerus. Vastuseks madjarite rahulolematusele Kremli kägistamispoliitikaga saatis NSV Liit Doonau kallastele tankid ja asi lõppes veriselt. Puskás on hiljem väga omapäraselt hinnanud Pelé tähtsust maailma jalgpallis, pidades kõigi aegade parimaks mängijaks ikkagi di Stéfanot, kuna Pelé olevat midagi palju enamat kui lihtsalt jalgpallur.Alguse sai see kõik üleilmsest televisiooni võidukäigust möödunud sajandi keskpaiku. Pelé tulemine sattus sellesse aega ja popkultuuri ühe säravama isiksusena jõudis ta kõigi inimeste teadvusesse. Nagu ka näiteks USA aegade noorim president John Kennedy või veel noorem Kuuba punadiktaator Fidel Castro. Nagu rokikuningas Elvis Presley või inglaste ansambel The Beatles. Nagu maailma esimene kosmonaut Juri Gagarin või mustanahaliste õiguste eest võitlev Martin Luther King. Nagu Vietnami sõda või Aafrika riikide vabanemine koloniaalikkest. Aga miks mitte ka naiste miniseeliku võidukäik maailma kõigi hipide heakskiidul ja superluuraja James Bondi valvsa pilgu all.Lapsepõlvest mäletan tohutut vaimustust Pelé ja kogu Brasiilia jalgpalli üle. Nende mängu me ei näinud, aga spordiuudiste ja nappide ajalehest loetud ridade mõju oli lummav. Nagu muinasjuttudeski - et kusagil kaugel seitsme maa ja seitsme mere taga on üks imesaar. Oleks näiteks Pelé mingi imeviguri tõttu sattunud Tallinna mängima, oleks sellele matšile end smugeldanud iga vähegi endast lugu pidav hoovivutinaakmann. Omavahel õhtuhämarani vutti tagudes sai aeg-ajalt mõne kaaslase vusserdamist aasitud, et vaata, kus Pelé oleks ikka seda lööki sooritanud.Meie vaatasime tollal telekast NSV Liidu meistrisarja mänge ja ka seal oli, mida vaadata. Näiteks Moskva Torpeedo ründaja Eduard Streltsov kandis hüüdnime Valge Pelé. Mustanahalise Brasiilia ametivenna vääriliseks tegi ta improvisatsiooniline ja vastastele ootamatu mängustiil. Streltsovi pallivaldamise tehnika oli kiire ja täpne, aga mõjus nõtkelt ja pehmelt.Möödunud sajandi keskpaigas oli Eesti jalgpalli üks säravamaid esindajaid aga Karl Kollo. 5. augustil 1960 seisis ta Tallinna Komsomoli (praegu Kalevi) staadioni penaltilööjana vastamisi NSV Liidu aegade suurima jalgpallilegendiga, 1960. aastatel maailma parimaks väravavahiks hinnatud Lev Jašiniga. Loomulikult oli Jašin hea tuttav Peléga.Aastaid hiljem toimunud eravestluses meenutas Kollo, kuidas ta penaltit lööma asudes märkas, et Jašin astus keskelt veidi ära ühe posti suunas ja vaatas siis lööjale muiates otse silma. Kollo tunnistas, et väike nõks käis südame alt läbi küll, sest ikkagi Jašin isiklikult tema vastas. Ja puuriluku käed olevat ka kole pikad tundunud, rippunud allapoole põlvi. Jašini rahvusvaheline hüüdnimi oli Black Spider ehk Must Ämblik.Kollo põrutas palli väravavõrku. Tallinna Kalev kaotas Moskva Dünamole meistrisarja mängu küll 1:2, kuid ajalugu oli tehtud. Pärast matši platsilt lahkudes oli Jašin tunnelist läbi minnes Kollol õlgade ümbert kinni võtnud ja meie ründeässa lohutanud, et ärgu ta nüüd seda põdema jäägu, et suure Jašini aupaistet riivas.Pelé alustas oma säravat teekonda ajal, kui jalgpall oli veel romantikute pärusmaa. Löödi palju väravaid ning Pelé elegantne ja graatsiline mängulaad sobitus sellesse igati. Statistikute andmetel on ta eri matšides kokku löönud 1281 väravat. Tal on kirjas 92 kübaratrikki ehk vähemalt kolm väravat ühe matši jooksul. Ta on ainus kolmekordne maailmameister. Rahvusvaheline olümpiakomitee valis Pelé 1999. aastal 20. sajandi maailma suurimaks sportlaseks. Kui keegi üldse väärib kuninga tiitlit, siis on see Pelé.AIVO PALJASMAA, spordiajakirjanik


Teet Kalmus: Venemaa inimkaotused Ukrainas on viimasel ajal väga suuredLahingutegevuses on jätkuvalt kõige suurem mõjutaja ilm, sest soe ilm koos vihmadega on võtnud mõlemalt poolelt võimaluse minna rasketehnikaga pealetungile laiemal rindel. Saab liikuda mööda teid, aga see annab kaitsvale poolele suure eelise. Samas on ilmastiku rindel toimumas muutus, kuna selle nädala lõpus jõuab korralik külm Ida-Ukrainasse ja tänaste prognooside kohaselt kestab külm pikalt. Soojad ilmad on olnud just Ukraina poole jaoks suureks probleemiks Luganski rindel, sest neil on niigi puudus rasketehnikast ning olemasolevast on palju ratastehnikat ja kui vaadata nimekirja tehnikast, mis on Ukrainasse lääne poolt tulemas, siis peamiselt ikka ratastehnika. Nädala pärast peaks olukord seetõttu Ukraina jaoks juba oluliselt parem olema.
Luganski rindel suutis Ukraina enda kontrolli alla saada Novoselivske asula, mis asub maantee ääres, mida mööda on võimalik praegusel ajal rasketehnikaga liikuda. Ukraina on Svatovest 10 kilomeetri kaugusel, aga Venemaa on toonud sinna reserve ning korraldab pidevalt vasturünnakuid. Sarnane on olukord Kreminna juures, Venemaa olevat sinna täienduseks toonud dessantväelased, mis mitmete ekspertide sõnul näitab, et Venemaa on otsustanud minna va banque ehk nö täispangale, paisates lahingutesse oma viimased seni reservis olnud professionaalsed üksused. Loomulikult avaldab see mõju Ukraina edenemisele, aga samas kui Venemaal need üksused ka ära kuluvad, siis mis saab edasi? Seal rindel töötas Ukraina aktiivselt ka Venemaa tagalat, tulistades sõjakurjategija Igar Girkini andmetel HIMARSitest nii Svatovet, Rubežjet kui ka Starobelski rajoonis asuvat Tšmõrovkat.
Kõige raskemad lahingud toimuvad jätkuvalt Donbassis Bahmuti ümbruses ning lisaks Venemaa väga suurtele kaotustele elavjõus kannavad arvestatavaid kaotusi ka ukrainlased, aga siiani on suudetud rinnet hoida. Ukraina sõjaväelase Vladimir Rastšjuki sõnul tõi Venemaa Soledari suunale dessantväelastest (vabatahtlikest) üksuse „Belõi medved“ (tõlkes „Valge karu“) ning ukrainlastel on seal suunas väga rasked kaitselahingud. Bahmuti juures jätkuvad pidevad Venemaa rünnakud, mida saadab suurtükituli. Kohapeal võitlevate ukrainlaste sõnul saadetakse päevavalgel lahingusse peamiselt vangid ja kogenumad wagnerlased on teises liinis ning nende roll on peamiselt takistada vangide põgenemist. Öösel aga ründavad öövaatlusseadmetega varustatud wagnerlased ise. Ka olevat wagnerlased kasutusele võtnud taktika, kus kõige ees peavad kõndima ukrainlastest sõjavangid ning nende varjus hiilivad wagnerlased. Nende jaoks ei ole olemas reegleid, mida ei saaks rikkuda, samas ei ole sellest kõigest siiani abi olnud. Venemaa ründab ka aktiivselt Avdiijvka ümbruses, aga ilma erilise eduta.
Venemaa otsustas rikkuda ukrainlaste vana aasta ärasaatmise ning selleks lasti Natalja Gumenjuki andmetel esimest korda Kaspia merelt Kalibr rakette. Kas on põhjus Kalibr rakettide väheses arvus või kardetakse Mustal merel Ukraina veedroone või mõlemat korraga, seda ei tea, aga kõnekas on see ikkagi. Nagu on kõnekas ka see, et esimest korda üle pika aja ei olnud raketirünnakud suunatud ainult Ukraina taristuobjektide pihta, vaid sihtmärgiks olid Kiievis näiteks hotell ja bensiinijaam (vähemalt neid tabati). Kuna Ukraina õhukaitse on Kiievi piirkonnas peamiseks taristuobjektide lähedal, siis seekord suudeta väljalastud 20-st raketist tabada 12, samas olulist kahju taristuobjektidele ei suutnud Venemaa tekitada ehk siis Kiievis ei olnud peale rünnakuid ühtegi avariilist elektrikatkestust.
Lisaks rakettidele ründas Venemaa Kiievit ka Iraani droonidega Shahed 131/136. Ründas kahes laines, 13 enne keskööd ja 32 peale uue aasta saabumist. Need rünnakud sundisid paljusid ukrainlasi uut aastat vastu võtma varjendites ja metroos. Kõik droonid lasti küll alla, aga selle jaoks kulutati palju NASAMS õhukaitsesüsteemi kalleid rakette. Loomulikult võtsid need raketid odavad droonid maha, aga see ei ole Ukraina jaoks jätkusuutlik lahendus. Eks põhjus oli ka selles, et väidetavalt tulid Iraani droonid Valgevenest ning sealt suunast ei osatud sellises koguses droone oodata. Allatulistatud droonidel olid vene keeles kirjutatud uue aasta soovid, kommentaarid on liigsed, maailma kõige rahuarmastavama rahva olemus avaldub nii kõige selgemal võimalikul kujul (sarkasm).
Kui Venemaa üritas ukrainlastel uue aasta vastuvõtmist ära rikkuda, siis ukrainlaste vastuaktsioon oli võrratult tulemuslikum. Ukraina luurel olid andmed, et Donetski lähedal Makeejevkas on ühes õppeasutuses koos palju äsja Samaarast saabunud tšmobikuid, kes tähistavat rohke alkoholiga vana aasta ärasaatmist. Kuna Venemaa oli juba oma tervitused varem teele saatnud, ei saanud ukrainlased viisakate inimestena vastuseta jääda ning kell 23.57, 23.59 ja 00.00 tabasid hoonet kokku 18 HIMARSitelt lastud raketti, peale mida hoonet enam ei ole. Ohvreid oli nii palju, et isegi Venemaa sõjablogijad ei saanud vaikida (ohvrite puhul on arvud alates 120-st kuni 600-ni, lõplikku tõde me vist ei saagi kunagi teada) ning põhiküsimus oli, et miks sõja kümnendal kuul on Venemaa sõdurid koos hoonetes, mida on lihtne rünnata. Kõige karmimalt ütles enda arvamuse välja Anastassija Kaševarova: „Sest neil (armee juhtkonnal) on täiesti ükskõik sinu elust, sadade ja tuhandete sõdurite elust. Nad reaalselt ka mõtlevad nii, et inimesed, see on kulumaterjal.“
Väga tulemusliku rünnaku tegid ukrainlased ka Luganski oblastis Pervomaiskis asuva wagnerlaste ööbimispaiga pihta ning rünnaku tagajärgedest on olemas ka video, kus peaosas on ei keegi muu kui Prigožin ise. Hunnik mustades kilekottides laipu, milles juures Prigožin kommenteerib, et nende lepingud on nüüd lõppenud ja nad saavad tsinkkirstudes koju minna. Reklaam missugune!
Tegelikult on probleem Venemaa sõjaväelaste majutamisega väga tõsine ja sellest kirjutasin ka varem. Tšmobikuid saadetakse rindele kümnetes tuhandetes, aga kuhu sa nad majutad? Ukrainlased just selles kontekstis ütlesid enne külmasid, et nad ei plaani vastu talve suuremat täiendavat mobilisatsiooni läbi viia, sest külmade ilmadega on keeruline kõiki hajutatult ära majutada. Aga kui ukrainlased on valdavas osas motiveeritud ja neid saab eramajadesse majutada, siis tšmobikute puhul tähendaks see pidevat joomist koos sellega kaasneva arveteõiendamisega. Paned nad kokku suuremasse hoonesse, on nad suurepäraseks sihtmärgiks. Sunnid pikemalt rindel olema, külmuvad ära. Ja tuleb arvestada sellega, et soojem periood saab läbi ja saabub tõeline talv. Teed rindel lõkke enda soojendamiseks, tuleb kiirelt „kingitus“ Ukraina poolt. Seda ennustati juba varem, et korralike külmade saabumisel hakkab ukrainlasi aitama Kindral Külm.
Viimastel päevadel on omajagu juttu olnud Venemaa võimalikust uuest mobilisatsioonist juba peale viiendat jaanuari. Võib ju küsida, et milleks sellised jutud olukorras, kus veel suurusjärgus 100000 tšmobikut on lõpetanud väljaõppe ja valmis rindele suunduma. Põhjus on üks ja ainus – suured kaotused elavjõus. Allpool on ka joonis, millest nähtub, et koos tšmobikute saabumisega rinnetele on Venemaa kaotused elavjõus kiirelt kasvanud ning väidetavalt kaotas Venemaa detsembris surnutena 17200 sõdurit. Kui lisame juurde haavatud (neid on reeglina kordades rohkem), siis on selge, et sellise tempo juures on kiirelt kahuriliha juurde vaja.
Uus mobilisatsioon tähendab aga täiendavaid pingeid ühiskonnas, mis on niigi sõjast väsimas, lisaks küsimused, et kuskohast leida neile nii varustust kui relvastust. Ja rääkides tšmobikutest, siis pidi neil olema ülimalt suur puudus alumise otsa ohvitseridest, nii leitnantidest kui kaptenitest. Ohvitseride paberitega reservistid hoiavad mobilisatsioonist eemale, neil on reeglina oidu rohkem.
Vaenlase droonidega on hädas ka ukrainlased rinnetel, aga mingi aeg tagasi lendas Venemaa tapjadroon Lancet Ukraina tanki kohal olnud kattevõrku ja purunes ilma plahvatamata. Ukrainlased said sellest idee ja nüüd katavad paljusid tanke ja suurtükke kattevõrgud. Loodetavasti on abi.
Lõppu lühinoppeid.
Rinnetel on esinenud juhtumeid, kus tšmobikud etendavad raadiosides suurt lahingut olukorras, kus tegelikult midagi ei toimu, lihtsalt selleks, et saaks turvaliselt oma kaevikutes passida ja jutu järgi „vaenlase rünnakuid tagasi tõrjuda“.
Aasta lõpus jõudsid rindele Ukrainas toodetud 152 mm mürsud (link kommentaaride osas). 2/3 Ukraina relvastusest on veel nö nõukogude päritolu, seega kuluvad need mürsud marjaks ära.
Venemaa Rosstat muutis juba viiendat korda Putini nõudmisel inflatsiooni arvutamise metoodikat, et näidata inflatsiooni reaalsest väiksemana, sest siis saab Putin rääkida sellest, kui suur on inflatsioon läänes ja kui väike neil. Ja lääne pool leidub ka selle jutu uskujaid.
Hiinlaste Union Pay pangakaart on ainuke variant venemaalaste jaoks piiri taga rahaautomaadist raha välja võtta (Venemaa enda Mir töötab ainult paaris riigis). Kuna aga selle abil hakati välja võtma suuri summasid, siis uuest aastast on piirang, et väljaspool Venemaad saab aastas välja võtta kokku kuni 50000 dollarit.
Venemaa meediaväljaanne „Voennoje obozrenije“ kirjutas, et Armata tankide tootmisest asja ei saagi, sest tankidele ei olevat ei mootoreid ega elektroonikat.
Ivano-Frankovski elumajasse lennanud ja mitteplahvatanud tiibrakett H-101 oli toodetud küll aastal 2022, aga veel kasutades vanemaid komponente, seega ei ole märke, et Venemaa oleks peale sõja algust piiri tagant rakettide tootmiseks vajalikke komponente juurde saanud.
Sõja alguses reitingute tipus olnud Solovjovi saadete reitingud olevat nii madalad, et Venemaa naljahammaste hinnangul vaatavad lääne poliithuvilised neid saateid rohkem kui venemaalased ise.
Putin õnnitles Euroopa riigijuhtidest uue aasta puhul ainult Orbanit ja Vučićit (Serbia president).
Uue aasta pöördumises üritas Putin seekord eeskuju võtta Põhja-Korea liidrilt, aga selles osas jäi tulemus tunduvalt lahjemaks, on raske armee ülemjuhatajana usutavalt mõjuda, kui sa kardad oma armee sõdureid (taustal ei ole ju sõjaväelased, vaid näitlejad, kes lavastatud piltidel on iga kord erinevas rollis).
Järgmine ülevaade kolmapäeval.
Au Ukrainale!
Ülalolev artikkel põhineb Teet Kalmuse Facebook postitusel.


Toomas Jürgenstein: justiitsministri artikkel lastetoetustest solvab väiksemaid peresidÜldisel rõõmsal foonil on üllatav, et minister Lea Danilson-Järg on avaldanud terava kriitika sotsiaaldemokraatide ettepaneku osas muuta lastetoetuseid.
Kolmapäeval, 28. detsembril oli riigikogus rõõmus päev. Ajad on rasked, hinnad on tunduvalt tõusnud ja riigikogul oli võimalus toetuseid tõstes aidata lastega peresid. Kuidas tõusuks eraldatud summa vastavalt laste arvule jaguneks, selles küsimuses olid arvamused erinevad.
Sotsiaaldemokraatide ettepanekuga oleksid toetused ühtlasemalt jaotunud
Tegelikult on Danilson-Järgi artikli sõnum niivõrd absurdne ja minu esialgne mõte oli, et see ei saa tulla Eesti vabariigi ministrilt. Ühe ja kahe lapsega peredele anti selles artiklis selge sõnum, et nendele lastetoetuste tõstmine oleks rahvusriigi-vastane tegevus.
Selline mõte võib tulla ehk erakonna suurrahastajalt, kuid ometi peaks eksisteerima mingi barjäär, mis Eesti rahvusriiki armastavaid väiksemaid perekondi niimoodi solvata ei luba.
Ka mina võtsin riigikogus antud eelnõud arutades sõna ja toetasin sotsiaaldemokraatide ettepanekut, mille tulemusena oleksid toetused ühtlasemalt jaotunud. Toon selguse mõttes toetuse numbrid veelkord välja.
Riigikogus vastu võetud eelnõu kohaselt saab ühe lapsega perekond lastetoetust 80 eurot, sotsiaaldemokraatide ettepanekul oleks see olnud 119 eurot, kahe lapsega perekond 160 eurot, SDE ettepaneku kohaselt 238 eurot, kolme lapsega perekond 910 eurot, SDE ettepaneku kohaselt oleks see olnud 657 eurot.
Keskendusin oma sõnavõtus mitmele Rein Taagepera mõttele, kes oma 2005. aastal ilmunud artiklis „Demograafiline vetsupott“, Eesti ühiskonna kestmise kitsaskohad halastamatu selgusega välja tõi.
Näiteks tsiteerisin Taagepera raamatut „Võimestuskasvatus: kuidas lastest rõõmu tunda“, kus autor räägib mitmetest tähelepanekutest, miks kolmanda lapse kasvatamine on nii mõneski aspektis kergem.
Ka minu pere väga ettevaatlikult üldistatud kogemus ütleb, et kõige raskem oli esimese lapsega, teisega oli pisut lihtsam, kolmandaga veel lihtsam, kuid teatud täiendavad kulud kindlasti lisandusid. Samas, ühte üsna tavalisse autosse mahtusime viiekesi ilusasti ära.
Taagepera põhiväide on, et lapsi ei tohiks muretseda, vaid lapsed peaksid sündima rõõmustades ja rõõmuks. Uusi lapsi toob perekonda eelkõige ühiskonna ja kogukonna toetavad hoiakud ja rõõm.
Selles võtmes on Isamaa ministri poolt kirjutatud artikli keskendumine rahalisele toetusele väga ettevaatust tekitav. Kui rõõmu asemel eelkõige rahast rääkima hakata, jääb alles ainult osa Isamaast!
Nii mõnigi asi pani Lea Danilson-Järgi artiklis ka muigama. Artikli vahepealkirjas kinnitatakse uhkelt, et „„Kõik lapsed on võrdselt olulised“ kõlab justkui kommunism“, samas artikli lõpulõigus on autor ise sattunud kommunismi haardesse, sest kinnitab, et „kindlasti jätkame ühesuuruste lastetoetuste taotlemist ka pärast valimisi“.
Rahvusriigi juurde kuulub ka terve mõistus
Mis puutub artiklis toodud loetelusse, nagu oleks sotsiaaldemokraadid oma suhtumisega punamonumentidesse, keelenõuetesse vms rahvusriigi vastu, siis need on lapsikud väited.
Toon vaid ühe näite: just SDE siseministri Lauri Läänemetsa juhtimisel kõrvaldati Narvast tanki monument, mida ükski Isamaa siseministritest teha ei suutnud. Rahvusriigi juurde kuulub ka terve mõistus, rumalatest liialdustest hoidumine ja populismi vältimine ning järjekindlalt avatud rahvuslust viljelev SDE on Eestis kahtlemata kõige rahvuslikum erakond.
Tulen lõpetuseks tagasi artikli alguse juurde. Kolmapäev oli rõõmus päev, sest Eesti peredele eraldati toetused, mida nad igal juhul väärisid. Alati võib arutada ja vaielda teatud toetuste suuruste üle, kuid nimetada mõtet tõsta esimese ja teise lapse toetust rahvusriigi-vastaseks on tegelikkuses kurioosne. Sellega sildistati rahvusriigi-vastasteks ka need üle kaheksa ja poole tuhande inimese, kes lühikese ajaga ühinesid petitsiooniga „Peretoetused õiglaseks!“.
Sotsiaaldemokraatide nägemus oli realiseerunud eelnõust pisut teistsugune, kuid lõpphääletusel toetas meist enamik eelnõud, sest see sisaldas ka palju head. Kui aga SDE muudatusettepaneku kritiseerimise tuhinas kaob rõõm ja jääb alles pelgalt raha, on asjad tõsised. Sotsiaaldemokraadid aitavad Isamaa ministril meeleldi lastega seotud rõõmu jälle üles leida.


Kohtla-Järve volikogu valis revisjonikomisjoni juhiks kelmuses süüdi mõistetud saadikuKohtla-Järve linnavolikogu valis volikogu revisjonikomisjoni uueks esimeheks Jevgeni Saltõkovi, kes mõned aastad tagasi mõisteti kohtus süüdi kelmuses ja võltsimises ning linnale kahju tekitamises.Saltõkov sai 14 häält ja temaga konkureerinud endine linnavolikogu esimees Riina Ivanova kümme häält.
Kuna Ivanova oli volikogus opositsioonis oleva viie keskerakondlase ja viie sotsiaaldemokraadi ühine kandidaat, siis tulid Saltõkovi hääled Kohtla-Järve võimuliidult, kuhu kuuluvad valimisliit Restart, Reformierakond, Keskerakonnast eraldunud saadikud ja valimisliit Progress, mille liige on ka Saltõkov ise.
Volikogu liige hääletas südametunnistuse järgi
Valimisliidu Restart Kohtla-Järve liige ja TTÜ Virumaa kolledži direktor Mare Roosileht leidis, et Saltõkovi varasem süüdimõistmine kelmuses ei ole põhjus, miks ta ei võiks olla linnavolikogu põhilise kontrollorgani revisjonikomisjoni esimees. "Mina saan aru, et ta on ju seal [revisjoni]komisjonis varem ka töötanud, ja ma arvan, et ta saab oma tööga ilusasti hakkama. Praegu lihtsalt ei olnud paremaid valikuid, kahe vahel tuli valida. Ma hääletasin oma südametunnistuse järgi. Ja kahest valikust ma leidsin, et esimees võiks olla Jevgeni," sõnas Roosileht.
Praegu lihtsalt ei olnud paremaid valikuid.

Mare Roosileht

Jevgeni Saltõkov mõisteti süüdi koos oma isa Juri Saltõkoviga, kes oli varem Kohtla-Järve noortekeskuse juht. Kohus karistas Jevgeni Saltõkovi kahe aasta pikkuse vangistusega tingimisi.
Kohtus kinnitust leidnud süüdistuse kohaselt korraldasid isa ja poeg Saltõkovid ligemale kümne aasta jooksul fiktiivselt mitmete isikute tööle võtmise noortekeskusesse, kuid tegelikult nood seal kunagi ei töötanud.
Kohtla-Järve linn esitas tekitatud kahju tõttu nende vastu ka 40 000 euro suuruse nõude. Kohus vähendas seda summat 15 000 euroni, millest enamiku peab maksma Juri Saltõkov. Jevgeni Saltõkovilt mõistis kohus Kohtla-Järve linna kasuks välja üle 800 euro.
Tagandati kohtuloo tõttu linnaettevõtte nõukogust
2021. aasta oktoobris kandideeris Jevgeni Saltõkov Kohtla-Järve volikogusse valimisliidu Progress nimekirjas. Tema poolt hääletas 183 valijat ja ta osutus valituks. Kohtla-Järve linnavalitsus määras ta eelmise aasta lõpus munitsipaalettevõtte OSK Grupp nõukogusse. Kui linnapea Toomas Nael sai teada, et Saltõkovil on kehtiv kohtulik karistus, kutsus linnavalitsus ta nõukogust tagasi.
Jevgeni Saltõkov teatas sotsiaalmeedias, et tingimisi karistuse kandmise aeg sai tal läbi 13. detsembril 2021. aastal. Karistus kustub 2024. aasta lõpus. Saltõkov väitis ka, et ta mõisteti süüdi ebaõiglaselt.
Jevgeni Saltõkov kandideeris volikogusse Nikolai Ossipenko firma N&V töötajana. Talle kuulub ka iluteenuseid osutav ettevõte Ars Longa, millel puudub teatmik.ee andmetel viimastel aastatel maksustatav käive.
Tänavu suvel nimetas Saltõkov Ossipenkole kuuluvas trükises Panorama teda süüdimõistvat kohtuotsust nonsensiks. "Käesoleval hetkel mul ei ole kehtivat kriminaalkaristust. Tingimisi antud tähtaeg ja katseaeg on möödas, võlgu mul ei ole, kahe aasta pärast kustutatakse ka märge karistusregistrist," sõnas ta.


Vanemprokurör Sirje Merilo: “Suur osa tõendamisel on kannatanul endal”Viru ringkonnaprokuratuuri II osakonna vanemprokurör Sirje Merilo toob aastalõpuintervjuus esile mitu muret. Mõned neist puudutavad lähisuhtevägivalda. Eelmise aastaga sai prokuratuurile selgeks, et kui kannatanu ise mitte midagi ette ei võta, on väga raske teda aidata.
Järgnevas intervjuus viitab vanemprokurör Sirje Merilo muu hulgas riigikohtu lahendile, mis sõnastas ja defineeris lähisuhtevägivalla mõiste täielikult ümber. See omakorda toob alanud aastal kaasa korrakaitsjatele prioriteediks olnud lähisuhtevägivalla juhtumite vähenemise.
Kuidas läks prokuratuuril läinud aastal?
Prokuratuuri tööd ei saa mitte kuidagi eraldi hinnata politseijaoskonna tööst, samamoodi ka kohtu tööst. Kui politseil läheb hästi, siis suure tõenäosusega läheb ka meil hästi. Kui seal on probleemid, siis suure tõenäosusega tulevad meil ka.
Leian, et Rakvere politseijaoskond, eeskätt meie menetlejad ja uurijad, kelle tööga me otseselt kokku puutume, on väga hästi hakkama saanud. Hakkama saamine sõltub alati ka kuritegevusest. Julgen arvata, et läinud aasta on olnud hea aasta. Meil ei ole olnud väga raskeid kuritegusid, tapmisi. Selles mõttes on see meie elu natuke kergemaks teinud.
Põhiline mure on olnud see, kuidas olemasoleva ressursiga hakkama saada. Seda nii politsei kui prokuratuuri poole pealt. Alati võib paremini, uurida kiiremini, paari kuuga asjad kohtusse. See oleks unistuste elu, seda ei tule kunagi. Aga tegelikult Rakveres ei ole suuri menetlusjääke. Uurijad ja prokurörid on ikka väga tublisti hakkama saanud.
Tahaks siinjuures kiita politsei, prokuratuuri ja kohtu ülihead koostööd, mis puudutab just kiireid menetlusi. Lääne-Virumaal menetletakse ligi kolmandik kriminaalasju kiirmenetluses. See tähendab, et esitatakse kahtlustus ja praktiliselt kohe tuleb kohtuotsus. Tänu sellele oleme saanud ülejäänud kriminaalasjadega hoida nii-öelda nina vee peal.
See tähendab uurijate head tööd, et kuritegu on nii hästi ära tõendatud, et süüdistatav ei soovi üldmenetlusse minna.
Just. See ei puuduta mitte ainult üldmenetlust, vaid kokkuleppemenetlust, lühimenetlust. Need reeglina võtavad ikka aega, enne kui kohtusse jõuavad. Aga kiirmenetlus on selline menetlusliik, mis algab juba patrulli heast tööst. Kui patrull kohapeal teeb kõikvõimalikud menetlustoimingud ära, asi on selge, ei pea enam keegi topelt tegema. Patrull kuulab isikud kohapeal üle sellise kvaliteediga, et keegi ei pea seda uuesti tegema. Sisuliselt on hetkega koos kõik tõendid, midagi vaielda ei ole.
Hiljuti tuli välja juhtum, kus mees sundis oma naist või elukaaslast tegelema prostitutsiooniga. Kas varem on selliseid asju Lääne-Virumaal olnud?
Ei tule küll meelde. Sellest konkreetsest asjast tean nii palju, et asi on menetluses. See menetlus ei ole meie osakonna juhtida.
Virumaa naiste varjupaiga juhataja ütles, et järjest enam on vägivallajuhtumeid nii-öelda korralikes peredes, vähemalt näiliselt korralikes. See teeb nende avastamise raskeks.
Minu ja lähisuhtevägivallaga tegelevate kolleegide mure on selles plaanis järjest suuremaks läinud. Aastate vältel oleme ehitanud üles süsteemi, kuidas kannatanut abistada. Kannatanut säästev kohtlemine, temale kõikvõimalikud abipakkumised. See süsteem töötab. Aga kui asi lõpuks kohtusse jõuab, siis tekib tõrge. Minu hinnangul sõnastas ja defineeris hiljutine riigikohtu lahend lähisuhtevägivalla mõiste täielikult ümber. See erineb kardinaalselt sellest, kuidas me seni oleme aru saanud. Oktoobris on riigikohus öelnud, et igasugune peresuhe ei tähenda ilmtingimata lähisuhet. Oluline on tegelik sotsiaalne ja enamasti ka emotsionaalne side isikute vahel, mis tugineb näiteks vastutuse jagamisele, üksteise toetamisele. Selle lahendi valguses meil lähisuhtevägivalla numbrid kindlasti vähenevad.
Kiirmenetlus on selline menetlusliik, mis algab juba patrulli heast tööst.
Sirje Merilo, Viru ringkonnaprokuratuuri II osakonna vanemprokurör
Mis vahe on tavalisel ja lähisuhtevägivallal, üks löömine oli kodus, teine poe taga?
Karistuse ulatuses võivad olla vahed. Menetluslikult on meil lähisuhtevägivald olnud aastaid prioriteet. See tähendabki seda, et menetleme neid juhtumeid eelisjärjekorras. Kannatanute kaitse on erinev. Vägivald on ju tegelikult vägivald, kuid seadusandja on leidnud, et lähisuhtevägivalda tuleb suhtuda tõsisemalt. See puudutab laiemat ringi. Reeglina on seal lapsed.
Nüüd on meil mõtlemist, millised juhtumid on lähisuhtevägivald ja millised mitte. Hiljuti tuli riigikohtu lahend ka selle kohta, kuidas kannatanu deponeeritud ütlusi kasutada saab. Peame silmas ikkagi lähisuhtevägivalla all kannatanuid, sest nad on kaitsetumad. Ütluste deponeerimise eesmärk on see, et kannatanu ja vägivallatseja ei pea kohtus koos silmitsi olema. Et kannatanu saaks rahulikult rääkida. Aga see lahend ütleb, et vägivallatsejal ehk süüdistataval on põhiseaduslik õigus kannatanut küsitleda. Silmside vältimiseks soovitatakse kasutada näiteks sirmi. Aga praktikas loob see keerulise olukorra. Näiteks hiljuti leidis kohus Ida-Virumaal, et deponeeritud ütlusi ei saa kasutada, sest süüdistataval ei ole olnud võimalust küsimusi esitada. Kuigi tema kaitsja küsitles kannatanut. Ja nüüd alustatakse seda istungit otsast peale.
Me otsime võimalusi, kuidas kannatanusõbralikult kohtumenetlust läbi viia, kuid praktikas on seda väga raske teha. Kahjuks on kannatanu just kohtu staadiumis vägivallatsejaga ninapidi koos ja ülisuure tõenäosusega ei tule seal kannatanult mingisugust juttu.
Teine murekoht on, et me ei saa kannatanu loata välja küsida tema meditsiinidokumente. Kui kannatanu läheb oma vigastustega arsti juurde, siis prokurör ega politseiuurija ei tohi arsti koostatud pabereid näha, kui kannatanu ise ei luba. Aga lähisuhtevägivalla puhul on väga lihtne panna kannatanut vaikima. Ta ei anna iialgi seda luba. Ta on nii ära pekstud ja hirmul, et mitte kunagi mitte kellelegi midagi ei räägi. Ja sellisel juhul ei saa teda ka keegi aidata.
Eelmise aastaga ongi selgeks saanud, et suur osa tõendamisel on kannatanul endal. Kui ta ise mitte midagi ette ei võta, et aidata neid tõendeid koguda, siis on väga keeruline teda aidata.
Mille poolest erineb üleeelmine aasta eelmisest?
Ei oska midagi eriti välja tuua. Täpset statistikat veel ei ole. Tundub, et kelmuste osakaal kasvab. Vaatamata sellele, et palju on räägitud ja kirjutatud, et inimesed, olge ettevaatlikud, ärge jagage oma kontonumbreid, ärge logige ennast ei tea kuhu. Kui mingil hetkel tundus, et see on rohkem nagu Ida-Viru probleem, siis nüüdseks on see järjest lääne poole tulnud.
Mida ootate alanud aastalt?
Ootan, et tööd oleks vähem. Et meil ei oleks raskeid kuritegusid, et ei oleks surmasid. Et nii prokuratuuri kui politsei võimekus oleks vähemalt sama hea kui praegu. Siis ma olengi täiesti rahul. Ma näen, et inimesi jääb vähemaks ja tööd tuleb juurde. Aga töö tuleb ära teha. Kõik prokurörid annavad endale aru, kui palju meist sõltub kõikide turvatunne, elu ja tervis.


Ühe lüpsi lõppvaatus. Kuidas Popel ja Boroditš TLT kukrust veel 160 000 eurot taskusse panevadTallinna maksumaksja kulul kallites koolides õppinud ja selle eest sule sappa saanud AS-i Tallinna Linnatransport (TLT) eksjuhid Deniss Boroditš ja Otto Popel koorivad linnafirmalt veel teisegi naha – ligi kaks aastapalka. Kaotuse põhjused on kinni keskerakondliku linnavõimu omaaegses heldes lepingus ja kehvalt valitud vallandamispõhjenduses, järeldub värskest kohtulahendist.
Mullu 18. mail paljastas Eesti Ekspress, et Boroditš ja Popel õpivad TLT eelarve kulul ja osaliselt tööajal Riia ja Tallinna tasulistes erakõrgkoolides. Kokku kulus nende haridusele üle 50 000 euro pealinlaste raha, millele lisandusid reisikulud ja päevatasud.
Linnapea Mihhail Kõlvart tegi TLT nõukogule samal päeval ülesandeks Boroditš ja Popel „usalduse kaotuse“ tõttu vallandada. Ühtlasi jäeti eksjuhtidele maksmata vastavalt 12 ja üheksa kuu palga väärtuses lahkumishüvitist, mille nad olid oma lepingutesse kaubelnud.
Nüüdseks on linnavõimu otsus pöördunud nende endi vastu.
Popel on lepingus ette nähtud hüvitise – üheksa kuu palga ja viivised, kokku üle 60 000 euro – juba kätte saanud. Selle saavutas ta 11. oktoobril langetatud Harju maakohtu otsusega, mida TLT nõukogu edasi ei kaevanud, sest ühel häälel leiti, et puuduvad eduväljavaated.
Kohtunik Janek Väli otsus on mitmeti tähelepanuväärne.
Selles ei olda kriitiline mitte üksnes TLT ja selle poliitikutest koosneva nõukogu vastu, vaid see tõi päevavalgele ka ametilepingute seni kiivalt varjul hoitud asjaolud.
Nimelt küsis Eesti Ekspress mullu suvel teabenõudega endale TLT eksjuhtide ametilepingud, kuid sai vastu suures osas kinni kaetud paberid.
Kohtunik Väli otsusest paljastub nüüd, et mustade kastide taga olid tegelikult peidus lepingupunktid, mis muutsid Tallinna linnavõimu mullusuvise kõlava väite, et Popel jääb hiigelhüvitisest ilma, algusest peale sisutühjaks.
Sisuliselt pruukis Popelil ainult kohtusse minna ja raha välja küsida.
Nimelt nentis kohtunik Väli, et 2018. aasta suvel tehtud ametilepingu punktis 12.6 oli selgelt kirjas nimekiri tegudest, mille puhul saanuks Popeli lahkumishüvitisest ilma jätta. Selleks olnuksid näiteks korduv töökohustuste täitmata jätmine, ettevõttele olulise kahju tekitamine või kriminaaluurimise alla sattumine.
Usalduse kaotus
Popeli vallandanud TLT nõukogu, mida toona juhtis Andrei Novikov (praeguseks ise vangerdatud TLT juhiks – toim), kirjutas vallandamise põhjenduseks aga „usalduse kaotuse“, mis hüvitist välistavasse nimekirja ei kuulunud.
Lepingus olnud teistest võimalustest – näiteks võimalusest väita, et Popel tekitas TLT-le olulise kahju – läks nõukogu mööda.
„Kostja (...) välja toodud põhjenduse võiks sisustada (...) kostjale olulise kahju tekitamisena. Samas ei ole kostja väitnud, et hageja on talle selles summas kahju põhjustanud,“ õpetas kohtunik TLT-d.
Veelgi enam, kohtuniku sõnul ei selgitanud TLT nõukogu mais tehtud otsuses poole sõnagagi, miks peaks usalduse kaotus endise juhatuse rahata jätma.
Alles kohtumenetluse käigus hakkas TLT väitma, et Popel rikkus hea usu põhimõtet, ent kohtunik Väli tõi esile, et sellist põhjendust ei olnud TLT nõukogu 18. mai vallandamisotsusesse kirja pannud.
Kohtuniku sõnul võinuks hea usu põhimõtte rikkumist põhjendusena isegi kaaluda, aga seda juhul, kui TLT näidanuks ära, kuidas Popel rikkus 20 000 eurot linnafirma raha oma õpingutele kulutades oluliselt ametikohustusi.
TLT jooksis aga siingi lati alt läbi. „Vastavad etteheited on jäänud deklaratiivseks ja sisustamata, mistõttu kohus ei saa neid lähemalt kontrollida ja analüüsida,“ nentis kohtunik.
See kõik tõi Popelile kohtus seljavõidu.
Pärast tema edu läks TLT vastu kohtusse ka Boroditš, kes nõuab tervet aastapalka ja 11 000 eurot viiviseid. Tema hagi peaks hakatama arutama veebruaris.
TLT juhtkonnas rehkendatakse, et ka Boroditši vastu on edulootus väike, sest ametileping on sisuliselt sama sõnastusega.
Algas poliitsobingust
Keskerakonna ridades poliitikuks kasvanud, ent hiljem Reformierakonda hüpanud Boroditš sai TLT juhiks 2018. aasta suvel. Tema ja Popeliga sõlmis lepingu abilinnapea ja TLT nõukogu esimees Kalle Klandorf (KE).
Juba 2018. aastal heitsid opositsioonierakonnad ette, et tegu oli Keskerakonna üleostuga. Nimelt oli Keskerakonna ainuvõim Tallinnas pärast 2017. aasta sügise kohalikke valimisi kulunud imeõhukeseks: 79-liikmelises volikogus saadi kõigest ühehäälne enamus, 40 kohta.
Võimu põlistamiseks tuli opositsioonist inimesi üle meelitada. Boroditš peataski oma volikogu volitused, läks TLT palgale ja lahkus hiljem Reformierakonnast. Ametisse saades teatas Boroditš, et peab enda põhiülesandeks TLT muutmist läänelikuks ettevõtteks, kus pole korruptsioonile kohta.
Praegu arvatakse TLT-s ja volikogu opositsioonis, et diili hinnaks oli Boroditši voli enda lepingu tingimused ise dikteerida. Klandorfi õnnistuse saanud ametilepingu järgi hakkas Boroditš teenima vabariigi presidendist kõrgemat palka ning sai endale ja Popelile ülempiirita hariduskulud, mida hakati usinalt kulutama.
Mullu jaanuaris pikendas Boroditši ja Popeli ametilepinguid Klandorfi ametijärglane Andrei Novikov (toona KE), kes tõstis mõlema palka ligi 1000 euro võrra. Just viimase palga järgi koguneb nüüd lahkumishüvitis, mida Popel ja Boroditš TLT-lt nõuavad.
Boroditši kohtuvaidlus seisab alles ees. Ei saa välistada, et kohus võib näha aluseid tema lahkumishüvitise vähendamiseks, kui TLT seda veenvalt põhjendab.
Kui aga mõlemad lahkumishüvitised peaks küsitud kujul koos viivistega jõustuma, on Popel ja Boroditš ühes enda kulutatud õpperahaga saanud TLT-lt isiklikuks tarbeks kokku üle 210 000 euro.
Kõlvart aimas kaotust?
Tagantjärele näitavad märgid, et Tallinna linnavõim võis juba vallandamise päeval teada, et Boroditšile ja Popelile hiigelhüvitise maksmata jätmine on vaid kosmeetiline PR-samm, millega avalikkust rahustada.
Linnapea Mihhail Kõlvart (KE) ütles 18. mail intervjuus Eesti Ekspressile, et ei tunne end kindlalt, et nimetatud raha linnafirmale alles jääb.
„Mina praegu lähtun sellest, et me lõpetame lepingu usalduse kaotamise tõttu. Siis me hüvitist ei maksa. Aga me ei tea, millega see asi lõppeb. Tihti on nii, et meie arusaam on üks ja kohtul on teine,“ tõdes Kõlvart.


Ühe lüpsi lõppvaatus. Kuidas Popel ja Boroditš TLT kukrust veel 160 000 eurot taskusse panevadEksjuhid Deniss Boroditš ja Otto Popel saavad vastavalt 12 ja üheksa kuu lahkumishüvitise.Tallinna maksumaksja kulul kallites koolides õppinud ja selle eest sule sappa saanud AS-i Tallinna Linnatransport (TLT) eksjuhid Deniss Boroditš ja Otto Popel koorivad linnafirmalt veel teisegi naha - ligi kaks aastapalka.Kaotuse põhjused on kinni keskerakondliku linnavõimu omaaegses heldes lepingus ja kehvalt valitud vallandamispõhjenduses, järeldub värskest kohtulahendist.Mullu 18. mail paljastas Eesti Ekspress, et Boroditš ja Popel õpivad TLT eelarve kulul ja osaliselt tööajal Riia ja Tallinna tasulistes erakõrgkoolides. Kokku kulus nende haridusele üle 50 000 euro pealinlaste raha, millele lisandusid reisikulud ja päevatasud.Linnapea Mihhail Kõlvart tegi TLT nõukogule samal päeval ülesandeks Boroditš ja Popel „usalduse kaotuse“ tõttu vallandada. Ühtlasi jäeti eksjuhtidele maksmata vastavalt 12 ja üheksa kuu palga väärtuses lahkumishüvitist, mille nad olid oma lepingutesse kaubelnud. Nüüdseks on linnavõimu otsus pöördunud nende endi vastu.Edasi ei kaevatudPopel on lepingus ette nähtud hüvitise - üheksa kuu palga ja viivised, kokku üle 60 000 euro - juba kätte saanud. Selle saavutas ta 11. oktoobril langetatud Harju maakohtu otsusega, mida TLT nõukogu edasi ei kaevanud, sest ühel häälel leiti, et puuduvad eduväljavaated.Kohtunik Janek Väli otsus on mitmeti tähelepanuväärne. Selles ei olda kriitiline mitte üksnes TLT ja selle poliitikutest koosneva nõukogu vastu, vaid see tõi päevavalgele ka ametilepingute seni kiivalt varjul hoitud asjaolud.Nimelt küsis Eesti Ekspress mullu suvel teabenõudega endale TLT eksjuhtide ametilepingud, kuid sai vastu suures osas kinni kaetud paberid.Kohtunik Väli otsusest paljastub nüüd, et mustade kastide taga olid tegelikult peidus lepingupunktid, mis muutsid Tallinna linnavõimu mullusuvise kõlava väite, et Popel jääb hiigelhüvitisest ilma, algusest peale sisutühjaks.Sisuliselt pruukis Popelil ainult kohtusse minna ja raha välja küsida.Usalduse kaotusNimelt ütles kohtunik Väli, et 2018. aasta suvel tehtud ametilepingus oli selgelt kirjas nimekiri tegudest, mille puhul saanuks Popeli lahkumishüvitisest ilma jätta. Selleks olnuksid näiteks korduv töökohustuste täitmata jätmine, ettevõttele olulise kahju tekitamine või kriminaaluurimise alla sattumine.Popeli vallandanud TLT nõukogu, mida toona juhtis Andrei Novikov (praeguseks vangerdatud TLT juhiks - toim), kirjutas vallandamise põhjenduseks aga „usalduse kaotuse“, mis hüvitist välistavasse nimekirja ei kuulunud. Lepingus olnud teistest võimalustest - näiteks võimalusest väita, et Popel tekitas TLT-le olulise kahju - läks nõukogu mööda.Kohtuniku sõnul ei selgitanud TLT nõukogu mais tehtud otsuses poole sõnagagi, miks peaks usalduse kaotus endise juhatuse rahata jätma. TLT hakkas kohtumenetluses väitma, et Popel rikkus hea usu põhimõtet, ent kohtunik Väli tõi esile, et sellist põhjendust ei olnud nõukogu 18. mai otsusesse kirja pannud.See kõik tõi Popelile kohtus seljavõidu.Pärast tema edu läks TLT vastu kohtusse ka Boroditš, kes nõuab tervet aastapalka ja 11 000 eurot viiviseid. Tema hagi peaks hakatama arutama veebruaris.TLT juhtkonnas rehkendatakse, et ka Boroditši vastu on edulootus väike, sest ametileping on sisuliselt sama sõnastusega.Keskerakonna ridades poliitikuks kasvanud, ent hiljem Reformierakonda hüpanud Boroditš sai TLT juhiks 2018. aasta suvel. Tema ja Popeliga sõlmis lepingu abilinnapea ja TLT nõukogu esimees Kalle Klandorf (KE).Algas poliitsobingustJuba 2018. aastal heitsid opositsioonierakonnad ette, et tegu oli Keskerakonna üleostuga. Nimelt oli Keskerakonna ainuvõim Tallinnas pärast 2017. aasta sügise kohalikke valimisi kulunud imeõhukeseks: 79-liikmelises volikogus saadi 40 kohta.Võimu põlistamiseks tuli opositsioonist inimesi üle meelitada. Boroditš peataski oma volikogu volitused, läks TLT palgale ja lahkus hiljem Reformierakonnast. Ametisse saades teatas Boroditš, et peab enda põhiülesandeks TLT muutmist läänelikuks ettevõtteks, kus pole korruptsioonile kohta.Praegu arvatakse TLT-s ja volikogu opositsioonis, et diili hinnaks oli Boroditši voli enda lepingu tingimused ise dikteerida. Klandorfi õnnistuse saanud ametilepingu järgi hakkas Boroditš teenima vabariigi presidendist kõrgemat palka ning sai endale ja Popelile ülempiirita hariduskulud, mida hakati usinalt kulutama.Mullu jaanuaris pikendas Boroditši ja Popeli ametilepinguid Klandorfi ametijärglane Andrei Novikov (toona KE), kes tõstis mõlema palka ligi 1000 euro võrra. Just viimase palga järgi koguneb nüüd lahkumishüvitis, mida Popel ja Boroditš TLT-lt nõuavad. 1"Klandorfi õnnistuse saanud ametilepingu järgi hakkas Boroditš teenima vabariigi presidendist kõrgemat palka."Kes vastutab?Kalle Klandorf (praeguseks vangerdatud Tallinna Soojuse juhiks) ütles Eesti Päevalehele, et ei mäleta täpselt, kas ta ikka oli nõukogu esimees, kui Boroditši ja Popeliga lepingud sõlmiti. Edasisteks küsimusteks jäi Klandorf kättesaamatuks.Kas Andrei Novikov tunneb endal vastutust? „Kui leping nii ette näeb ja kohus on selle kinnitatud, siis selline on kohtuotsus. Kui kohus otsustab teisiti, siis kohus otsustab teisiti. Mul ei ole siin rohkem midagi lisada, leping on leping,“ ütles Novikov. Omal ajal kinnitas ta nõukogu esimehena Boroditši õppekulutaotlusi.Praegune TLT nõukogu esimees Lauri Laats (KE) ütles, et vastutust toimunu eest on keeruline kellelegi asetada. „Ega äris on samamoodi: kõiki komistuskive me ei oska kohe ette aimata. Kes oleks võinud arvata, et need kaks inimest kuritarvitavad omaniku usaldust?“ arutles Laats. Tema sõnul kaotas TLT kohtus Popelile põhjusel, et ametilepingus polnud hariduskuludele ülempiiri seatud. Otsus asja mitte edasi kaevata ja raha välja maksta olevat olnud juristide soovitus.Kuidas suhtuda kohtuniku kriitikasse, et TLT nõukogu tegi vallandamisotsust vormistades praaki, jääbki sisulise vastuseta. Ükski asjaosaline sellele vastata ei soovinud.TLT uus juht Kaido Padar valis pikalt sõnu. Ta ütles, et kogu vaidlus on ebameeldiv. Mingit lahkumishüvitist Padari lepingus ei ole. Hariduskuludel on kindel ülempiir, kütusekompensatsiooni pole. „Eesti riigis iga aasta lähebki elu läbipaistvamaks ja paremaks. Sellised nõksud kaovad ära,“ ütles Padar napilt. „TLT kuvandi muutus on kindlasti üks järgmise aasta märksõnu,“ lisas ta.Deniss Boroditš teatas ametisse asudes, et peab enda põhiülesandeks TLT muutmist läänelikuks ettevõtteks, kus pole korruptsioonile kohta.Fragment Otto Popeli ametilepingust. TLT otsusel kinni kaetud osa taga on peidus tingimused, mis muudavad Tallinna linna mullusuvise otsuse Popel lahkumishüvitiseta jätta sisuliselt õigustühiseks. KuvatõmmisOliver Kund;Grete Volmer


Edgar Savisaare «vastuolulisusest»FACEBOOKISTSarnaselt Eerik-Niiles Krossiga ei suuda mina ühineda Edgar Savisaare kiitjate koorilauluga, milles kõige kriitilisem sõna on «vastuoluline».Ei olnud seal vastuolulist midagi. Kõik hea, mida Edgar Savisaar tegi aastatel 1988-1990 Eesti taasiseseisvumisprotsessi ühe käilakujuna, suutis ta järgneva veerandsajandi jooksul ise hävitada. See, et Eesti ei jäänud vaeseks ja korruptiivseks väikeriigiks kuskil Euroopa ja Venemaa vahelisel eikellegimaal, toimus mitte tänu, vaid vaatamata Savisaare pingutustele.Kui oleks realiseerunud tema pooldatud kodakondsuse nullvariant, oleks meil toonastes oludes olnud hoopis teistsugune valijaskond ning kogu riigi tasandil oleks saanud õitseda savisaarlik korruptiivne valitsemine. Nüüd saime (õnneks ainult) Tallinna puhul aastakümneid näha, milline on Savisaare praktika avaliku võimu teostamisel. See on korruptsioon pluss parteiliste kombitsate tungimine kõikjale pluss lauspopulism ja avaliku raha kuritarvitamine maffialaadse struktuuri alalhoidmiseks. Kuna sellise poliitika viljelemine on lihtsam Valgevene-taolises riigis, mitte Euroopa Liidus, on arusaadav tema vastuseis Euroopa Liiduga liitumisele 2004. aastal ning sõprusleping Putini parteiga Ühtne Venemaa.Need, kes kiidavad Savisaare suurt tarkust, unustavad need episoodid, mis näitavad tema täielikku desorienteeritust Eestis valitsevate hoiakute suhtes või küünilist Kremli-meelset poliitikat oma partei võimu alalhoidmiseks Tallinnas. Unustatakse ka, kuidas ta järjest hävitas suhteid kõikide väga tarkade inimestega, kes alguses tema ümber koondusid (Marju Lauristin, Siiri Oviir, Peeter Kreitzberg, Sven Mikser), kuni selleni, et läks tülli isegi oma eluaegse sõbra Aadu Mustaga ning hakkas end ümbritsema järjest, kuidas nüüd viisakalt öeldagi, vähem haritud seltskonnaga, kellesarnaseid ta enda sõnutsi suutis valmistada üheksa kuuga. See oli kahtlemata karismaatilise ja mitmekülgselt võimeka, ent ilma moraalse kompassita mehe kurb allakäigutrepp.Arstitõend päästis Savisaare ilmalikust kohtumõistmisest ja potentsiaalsest elupäevade lõpetamisest vanglas, aga ajaloolaste hinnanguid see ära ei hoia ning loodetavasti ei saa need põhinema 30. detsembri ajakirjanduses avaldatul. Muidugi, Savisaar oli Eesti poliitikas kõige lähedasem nähtus ka isikukultusele ning ju need lood on osaliselt sellestki kantud.PÄRTEL PIIRIMÄE, Tartu volikogu liige, Eesti 200