Keskerakonna pingelises võimuheitluses lastakse käiku ka korruptsioonisüüdistusedTanel Kiige leer vihjab, et eksminister Anneli Ott hüppas Mihhail Kõlvarti paati töökoha tõttu. Konkreetseid tõendeid neil pole, aga juba seegi on märgiline, et erakonnakaaslasi korruptiivsuses süüdistatakse.
Esmaspäev, 14. august. Keskpartei Võrumaa piirkonna juhatus koguneb otsustama, keda nad juhi valimistel toetavad. See peaks olema formaalsus. Nagu ütlevad Tanel Kiige toetajad: Võrumaal on Keskerakonna liikmed peamiselt eestlased. Oleks loogiline, et nad hüppavad Kiige selja taha.
Üllastuslikult on koosolekul kohal ka Kalle Klandorf. Kõlvarti mees. Endine Tallinna abilinnapea töötab nüüd munitsipaalettevõtte Tallinna Soojus juhina. Konti see ei murra. Klandorfil on kõigest kolm alluvat ja sisulist tööd Tallinna Soojuses liialt pole.
Ekspoliitik Rainer Vakra pidas samal ametikohal vastu alla aasta. Siis põgenes ta keskkonnaametisse, kus saab ka päriselt tööd teha.
Seevastu Klandorfil igav pole. Kui tööl liialt tegemist pole, oskab ta oma aega ise sisustada. Klandorf jaksab Tallinna Soojuse juhtimise kõrvalt aktiivselt Mihhail Kõlvartile valimiskampaaniat teha. Klandorfi sidemetest on Tallinna meerile kasu. 2005. aastast erakonda kuulunud Klandorf tunneb Tallinnast kaugemate piirkondade erakondlasi märksa paremini kui Kõlvart.
Eelmine võimupööre Keskerakonnas toimus 2016. aastal. Esiti kaotas Edgar Savisaar partei presidendi kandidaadi valimistel Mailis Repsile. Mõni kuu hiljem oli Keskerakonna pikaaegse tunnusnäo olukord juba nii kehv, et sügisesel kongressil Jüri Ratase vastu esimeheks kandideerimisest ta loobus.
Toona sõitis mööda Eestit ringi Jaak Aab. Staažikas parteilane oli viis aastat varem Savisaarega pöördumatult tülli läinud ja Soome omavalitsusi nõustama sõitnud. Ratas, Kadri Simson ja Reps taipasid, et neil on vaja erakonnakaaslasi tundvat töölooma ja tõid Aabi tagasi.
Seitse aastat hiljem on Klandorf justkui Kõlvarti Aab. Endise politseiniku valvsa pilgu all võtabki Võrumaa piirkond vastu üllatava otsuse: toetame nii Kiike kui Kõlvartit. Kiige leeri rahvas on sügavalt hämmeldunud. See on šokk. Võrumaa pidi olema „nende oma“.
Miks Ott leeri vahetas?
Järgmistel päevadel hakkavad levima vandenõuteooriad. Võrumaa piirkonna juht on ametlikult Arno Kirsimägi. Parteiladvikust vihjatakse aga otsesõnu: Kirsimägi ei otsusta seal midagi, kõike korraldab eksminister Anneli Ott.
Viimane on varem alati kuulunud Ratase leeri. Just Ratas tõi ta valitsusse kultuuriministriks. Ekspeaminister kaitses teda ka (mitte)vaktsineerimisskandaalis. Mõni nõrgema närviga parteijuht oleks koroonapandeemia harjal vaktsineerimisest keeldunud ministrile pikemalt mõtlemata andnud selge signaali: Lahku! Kohe!
Ratas seda aga ei teinud. Lõpuks korraldas ta Otile viisaka lahkumise, kus ametist lahkuv minister sai rääkida, et säärase sammuni viis kultuuri ebapiisav toetamine koroonakriisi perioodil. Vaatamata vanadele teenetele on Ott nüüd vastasleeris.
Miks?
Riigikogu valimistel põrunud Ott leidis kevadel uue töökoha spordiseltsis Kalev. Tolle organisatsiooni asepresident on Klandorf. Kiige leeril on kindel veendumus: Võrumaa pidi nii otsustama, sest see oli tasu Oti töökoha eest. Just seetõttu olla Võrumaale kohale tulnud ka Klandorf: parteilastel käsi väänama, et nad ikka õige otsuse teeksid.
Kirsimäe sõnul on säärased väited jaburad: „Nii päris ei ole. Esitasime konsensuslikult mõlemad. Meil on demokraatia ja käsi ei väänatud.“
Spordiselts Kalevi tegevjuht Aleksander Tammert ütleb, et saab aru, kuidas pingelises poliitvõitluses tunded üle keevad ja säärased jutud levima hakkavad: „Aga meie pole poliitiline organisatsioon! Oleme aastaid püüdnud vaadata, et meist ei saaks Keskerakonna spordiliit.“
Näiteks Oti töölepingule kirjutas alla Kalevi president Neinar Seli. Endine reformierakondlane, kes 20. augusti presidendi vastuvõtulgi liikus ringi Andrus Ansipi seltsis.
Ratase leeril on taskus aga teinegi trump. Tallinna linn andis spordiseltsile juuni lõpus 100 000 eurot. Skeptiliste Kiige-meelsete arvates tasub sealt otsida Oti palkamiseks kulunud raha. Tammerti võtab see teooria muigama, sest toetuse eraldises on kirjas, et seda võis kasutada vaid tantsupeo ettevalmistusteks.
Tammerti sõnul oli linnalt raha saamise põhjus lihtne: tantsupeo staadion oli arvatust kehvemas seisus ja riiklikust toetusest selle kordategemiseks ei piisanud.
Klandorf ja Ott viie päeva jooksul Ekspressi telefonikõnedele ei vasta. Lõuna-Eesti keskerakondlaste hingeelu tundjad aga juhivad tähelepanu, et töökoha-teooria on ääretult lihtsustatud. Rolli mängivad ka inimsuhted. Ott ei saa läbi teise Lõuna-Eesti keskerakondlase Ester Karusega. Viimane pääses tänavu kevadel ka riigikokku. Karuse toetab avalikult Ratast.
Sisevalimiste raputused: Keskerakonna kukutas Narvas võimult Keskerakond
Sisevalimiste pinge on Keskerakonna võimu Eesti suuruselt kolmandas linnas Narvas juba kõikuma löönud. Alles kevadel oma kauases kantsis taas võimupiruka juurde pääsenud Keskerakonda ähvardab võimult minema puksida keskerakondlane – see pole trükiviga! – Aleksei Jevgrafov.
Narva piirkond otsustas juhivalimistel ühehäälselt toetada Tanel Kiike. Seejärel andis Kõlvartit toetav Jevgrafov sisse umbusalduse volikogu keskerakondlasest esinaisele Tatjana Stolfatile.
Erakonna peakontoris nähakse siin üks-ühest seost. Olukord Narvas on aga õige segane, sest umbusaldust pole tegelikult veel hääletusele pandudki. Enne 10. septembril toimuvat kongressi seda ka ei tehta.
„Eks Jevgrafov vaatab, kes peale jääb. Kui Kõlvart võidab, saab ta hoogu juurde. Kiige võidu puhul ilmselt mõtestab olukorda uuesti,“ pakub üks tsentrist.
Linnasüsteemi mees, kes toetab Kiike
Ainsa Tallinna linnasüsteemis töötava keskerakondlasena toetab avalikult Kiike Sõle spordikeskuse juht Alar Nääme. Tema juhitav Valga piirkond otsustas häältega 10-3 toetada juhi valimistel Kiike ja tema meeskonda.
Jutud, et nii läheb, hakkasid erakonnas liikuma juba varem. Nääme hakkas saama kummalisi telefonikõnesid. Talle helistas Lauri Laats. Kalle Klandorf. Kõlvart ise pakkus Näämele, et nad võiksid Tallinnast koos ühele Valgamaa piirkonna koosolekule sõita. Ühes autos sinna ja tagasi.
Kõige kentsakamat juttu rääkis aga toru otsas Keskerakonna Tartu piirkonna juht Jaan Toots: „Mis sõbrasuhted sul siin on?! Vaata, kes su tööandja on!“
Näämet aga keegi ümber veenda ei suutnud. „Mina toetasin juhatuse koosolekul Kiike. Ma ei ole otseselt Kõlvarti alluvuses. See, et inimesed töötavad ühes struktuuris, ei pea tähendama, et nende poliitiliselt vaated on täpselt ühesugused,“ ütleb Nääme Ekspressile. Pikemalt ta rääkida ei soovi.
„Munadega mees!“ kiidetakse spordikeskuse juhti Kiige leerist. „Müts maha, et survele ei allunud,“ lisab teine Kiige-meelne.
Meediaspinnid ajavad Kõlvarti leeri vihale
Pahameel ei tule aga ainult ühest suunast. Kõlvarti leeris ollakse omakorda vihased Kiige meeskonna peale. Eesti meediapilt on Tallinna linnapea osas pigem vaenulik. Artikleid, mis kritiseeriksid Kiike ja Ratast ning kiidaksid Kõlvartit, on vähe. Või pigem pole neid üldse.
Seevastu kriitikat Kõlvarti suunas leidub lademetes. Seda suudavad toota nii erakonnasisesed rivaalid kui ka ajakirjandus ise. Kõlvarti-meelsed näevad, et Kiige meeskond on ajakirjanikele keele kõrva ajanud.
Päris vandenõuteooria see ei ole. Kiige selja taga on palju neid, kes juba aastaid Eesti poliitika tipus tiirelnud. Tallinna on seni pigem juhitud munitsipaalpoliitika loogika alusel, mis ütleb: mida vähem meist kirjutatakse, seda parem! Meediamängudes on Kiige-inimesed seetõttu Kõlvarti lähikondsetest märksa osavamad.
Kes võidab?
Seis erakonnas on valimiste eel pingeline. Kumbki leer ei tea, kes võidab. Mingeid prognoose on võimalik teha, aga need kõik näitavad, et tulemus kujuneb üsna võrdseks. Kellegi suurt võitu ei maksa oodata.
Keskerakonna juhti saavad valida 883 piirkondadest saadetud delegaati, 66 asutajaliiget, 165 erakonna volikogu liiget ning 10 delegaati noortekogust, naiskogust ja seenioride kogust.
See teeb tulemuse aimamise märksa lihtsamaks kui neis parteides, kus oma hääle võib esimehe valimistel anda iga parteilane. Eestis kasutavad sellist süsteemi näiteks Reformierakond, Eesti 200 ja Isamaa.
Kuna parteidel on palju passiivseid liikmeid ja neile kõikidele hääletusõiguse andmine on sisevalimiste olulisimaks teguriks - kes suudab võrdlemisi ükskõiksed lihtparteilased valimiskasti äärde ennast toetama tuua. Seda on enne tulemuste selgumist pea võimatu prognoosida.
Seevastu Keskerakonnas teavad enne kongressi kõik delegaatide nimesid. Piirkondade juhid saavad suisa kaasa rääkida, kes delegaatideks esitatakse. See teeb mänguvälja palju lihtsamini prognoositavaks.
Otse loomulikult tekitab delegaatide valik ka pingeid. Mõlemast leerist kinnitatakse, kuidas nad kavatsevad loomulikult hoolitseda, et neid toetavatest piirkondadest pääseksid kongressile vaid kindlasti „õige“ valiku teinud delegaadid. Mõnes paigas on see üsna lihtne. Läänemaal või Järvamaal peaks Kõlvarti poolt hääletada soovivaid delegaate otsima kui nõela heinakuhjast. Seevastu mõnest Tallinna piirkonnast oleks keeruline leida kedagi, kes hääletaks Kiige poolt.
Ekspressi viimaste arvutuste kohaselt võib Kiigele ja Kõlvartile prognoosida sarnast häältesaaki. Paberil juhib Kõlvart hetkel kolme häälega. Delegaatide koguarvu juures on see pisku.
Küll aga on ametlik avaldus tegemata näiteks Põlvamaal. Seal toetatakse tõenäoliselt Kiike. Just temal võiks kerge eelis olla. Eksministri leerist vihjatakse, et kui kõik läheb plaanipäraselt, võiks ta saada ligikaudu 55% delegaatide toetuse. „Aga enne ei usu, kui ise näen!“
Põnevamaks läheb mäng augusti lõpus. Siis saab delegaatide nimekiri avalikuks. Nii Kiige kui Kõlvarti meeskonnale. Nad hakkavad delegaate moosima. Kõhklejaid proovitakse enda kasuks kallutada. Kui seda tehakse kohvilaua taga, saavad kahe rivaali lähivõitlejad ilmselt kofeiini üledoosi. Delegaate on üle tuhande. Rohkem kui kunagi varem. Kõlvarti leeri soovil. See muudab aga kõikidele matemaatikutele olukorra keerulisemaks. Mida rohkem delegaate, seda keerulisem on nende hääletuskäitumist kontrollida ja prognoosida.
Mõnevõrra sümboolselt annab Jüri Ratas järgmisele esimehele 10. septembril ohjad üle Paides. Kohas, kus seitse aastat tagasi ta ise võimule sai. Ratas jõudis Paidest Stenbocki. Kas ka järgmine esimees seda suudab, näitavad lähiaastad.
„Eesti mehest“ Kõlvarti toetaja
Kui Mihhail Kõlvart kevadel avalikult esimeheks kandideerimisest teatas, kutsuti ta „Aktuaalse kaamera“ stuudiosse. Seal päris saatejuht linnapealt, miks toetavad teda ainult venelased. Kõlvart tõi kohe näite, et tema selja taga on ka eesti mees Saaremaalt: Mihkel Undrest.
Keskerakonna Saaremaa piirkonna esimehe ajalugu on aga märksa kirjum. Undresti sünnipärane perekonnanimi oli Muhhin. Ta sündis Venemaal Nižni Novgorodi oblastis.
Eestisse jõudis ta nelja-aastaselt, kui isa vangi pandi ning Saaremaalt pärit ema lapsed kaasa haaras ja koju tagasi tuli. „Lapsed ei osanud ühtegi sõna eesti keelt,“ meenutas Undresti ema 2010. aastal Oma Saarele. Saaremaal läks Undrest vene lasteaeda.
Undrestil on juba Torgu munitsipaalpoliitikas tegutsemise ajast Saaremaal ka hüüdnimi: vürst Mihhail.


Eamets: pean praegust olukorda ülikooli rünnakuks ning astun tagasiTartu Ülikool hoidis aastate eest ära Eametsaga seotud võimaliku korruptsiooniolukorra, kui jättis sõlmimata üürilepingu hoones, mille läbirääkimiste kestel omandas Bigbank.Tartu Ülikool asus 2019. aastal otsima rendiruume õigusteaduskonna Tallinna esindusele, objektide seast jäi lõpuks valituks Narva maantee 11 kinnistu, kuid läbirääkimiste lõpul, 2020. aasta oktoobris, vahetus ootamatult aga hoone omanik, kui KEK Arendus müüs selle Bigbanki tütarettevõttele Rüütli Majad, vahendab ERR.«Aktuaalsele kaamerale» ütles Tartu ülikooli rektor Toomas Asser, et «vahetult enne lepingusse süvitsi minemist, me saime informatsiooni, et meil on inimeste kaudu, valdkonna kaudu, seotus Bigbanki nõukoguga.»Ühenduslüliks oli Eamets, kes sotsiaalteaduste valdkonna dekaanina on Bigbanki nõukogu liige.Ülikool lõpetas läbirääkimised lepingut sõlmimata, sest väljastpoolt maja tellitud õigusliku hinnangu järgi oleks lepingu sõlmimine tähendanud ülikooli jaoks Eametsa seisukohalt toimingupiirangu rikkumist, Asser ütles, et kuna Eamets sai kolm aastat tagasi oma eksimusest aru, piirdus olukord vestlusega.Eamets peab aga praegust olukorda ülikooli rünnakuks ning teatas «Aktuaalsele kaamerale», et kavatseb informeerida kolmapäeval valdkonna nõukogu ja rektorit enda tagasiastumisest dekaani ametikohalt, selle avalduse peab rahuldama valdkonna nõukogu, kes peaks kogunema augusti lõpus.


Trumpi kautsjon on 200 000 dollaritUSA ekspresident Donald Trump lubas neljapäeval ilmuda Georgia kohtu eelistungile, kus teda süüdistatakse väljapressimises, valetunnistuste andmises ja muudes võimu hoidmise katsega seotud kuritegudes. Fultoni maakonna kohus määras tema kautsjoni suuruseks 200 000 dollarit.

Delfi


Kes valetab korra, valetab alatiViimased neli kuud Eesti valitsemist on käinud üle kivide ja kändude. Alles sügisel vastu võetud peretoetuste muutmine, mitmesugused maksutõusud, kevadine parlamendi töö seiskumine, lausa riigi tipuni jõudnud ja paksu pahandust tekitanud automaksu plaan - see kõik on tugevalt murendanud valijate usaldust valitute vastu.On selge, et igal erakonnal ja valijagrupil on oma nägemus Eesti arengust, mis on demokraatias täiesti normaalne. Riigipiruka juurde ihkavad tegelased esitlevad valimiste eel rahvale lisaks kõikjal ilutsevatele naeratavatele fotodele ja odava prüginänni jagamisele ka programme ning lubadusi, üks ahvatlevam kui teine.Kui üks erakond lubas õpetajatele riigi keskmisest 20 protsenti kõrgemat palka, siis juba paari päeva pärast lubas teine 30 protsenti, kolmas 3-sendilist elektrihinda, neljas aga ehitada noortele 5000 korterit. Mitte keegi aga ei rääkinud plaanitavatest maksutõusudest ega iitsatanud sellest, et riik on ligi kahe miljardiga miinuses. Mitte keegi ei kommunikeerinud negatiivseid sõnumeid, kõik paistis olevat ilus.Ka 29. septembril 2022 riigikogu istungil teatas Kaja Kallas, et järgmise aasta riigieelarve on hea ja tagab selle, et Eesti riik ja rahvas oleks hoitud, ning et eelarvepuudujääk, mille pärandas neile üle-eelmine rahuaja valitsus, on jõudsalt vähenenud.Polnud põhjust enne valimisi suurt pahandadagi, sest eks igaüks loodab alati natuke paremat tulemust kui tegelikkuses võimed ja olud - olgu selleks siis sportlane, põllumees või poliitik. Kuid ainult natuke, mitte palju! Kui aga lubatu ja hilisem tegelikkus on ebaadekvaatselt vastuolus või tegemist on sulaselge valetamisega (sh plaanitava tegelikkuse teadliku mitterääkimisega), on tegemist juba petmisega. Kellele meeldiks petetud saada?Kaja Kallase esimene võimule saamine 2019. aasta riigikogu valimistel lõppes fopaaga veel enne valimistejärgset päeva, sest suures võidutuhinas joonistas ta maha liiga punased jooned, unustades, et poliitikas valitsevad peamiselt pooltoonid. 2021. aasta jaanuaris peaministriks saades oli tema juhtimine küllaltki saamatu, jäädes üllatavalt alla isegi oma eelkäijale.Ajapikku näis, et algaja peaminister leidis riigijuhtimise rooli ja pedaalid siiski üles ning tõusis Ukraina sõja foonil Brüsseli koridorides orienteerununa üheks euroliidu välispoliitika julgemaks ja selgemaks ütlejaks.Paraku kukkusid tema usaldusväärsus ja juhtimise kompetents vähemalt riigisiseselt kivina pärast viimatisi valimisi, kui maskide langedes kallati Eesti rahvale kaela maksukoormuse külm dušš ning serveeriti avalikkusele - oh seda üllatust! - ka justkui äsja avastatud riigieelarve hiigelsuur puudujääk.Et rotid olid viimaste aastate jooksul riigi viljasalvest suure osa nahka pistnud, see oli tõesti hästi hoitud saladus. Ei näinud seda Luksemburgi edutatud üle-eelmine hämara renomeega rahandusminister ega isegi oma väikeettevõtete majandusaruannetega kimpus olnud järglane.Nüüd siis on peksualuseks järjestikku kolmas Reformierakonna rahandusminister, kelle kontot ehib oma koduvallas hämar majaehituse saaga. Vähemalt niipalju aus ta on, et saime teada, kuhu pikalt heietatud automaksu raha läheb - igale poole! Tõlgin ära: raha läheb lisaks tuhandetele vajalikele kuluartiklitele muuhulgas paremale ja vasakule, ka meie rahvusliku lennukompanii juhtide ja vastutamatute vastutajate (ikka veel!?) palgal hoidmisele, riigikogus nn katuserahadena laialiloopimisele jpm. Seega on automaksul autostumise vähendamise või keskkonna hoidmisega sama palju seost kui liiprite arvul vedurijuhi vanusega.Kui pettusega püünele saanud juhid ei oska rahaga mõistlikult ümber käia ega oma isegi mitte ülevaadet riigi rahakirstu sisust, on mõttetu neile seda juurde anda. Ka maksumaksjatel kulub raha ära igale poole.Ei opositsiooni kevadel riigikogus alustatud ja kõigi eelduste kohaselt peatselt jätkuv obstruktsioon ega Reformierakonna räigest valimispettusest tekkinud rahva vimm näita vaibumise märke.Kahju küll, kuid praeguse peaministri usalduskrediit on otsa saanud, sest kes valetab korra, see valetab alati. Elevant on ikka veel toas, tuba vajab tuulutamist."Kahju küll, kuid praeguse peaministri usalduskrediit on otsa saanud, sest kes valetab korra, see valetab alati. Elevant on ikka veel toas, tuba vajab tuulutamist."VAIKO TIGANE, kirjastaja


Staarprokurör lahkub ootamatultSuurtel korruptsiooniprotsessidel riiklikku süüdistust esindav riigiprokurör
Denis Tšasovskih (38) paneb ameti maha. Neist suurim on ASi Tallinna Sadama kriminaalasi, mille puhul on kavas 177 päeva jagu istungeid, seda kuni 2025. aasta jaanuarini välja. Kiiresti vajatakse asendajat ka endise haridus- ja teadusministri Mailis Repsi (Keskerakond) kohtuprotsessile.

EESTI EKSPRESS


Imik jäi loodetud toidutaPolitsei alustas kriminaalmenetlust selle asjus, et juuli alguses soovis Tartumaal elav naine osta sotsiaalmeediast imikutoitu, aga müüja ei ole talle paraku tänini kaupa ega raha üle andnud. Kelmusega tekitatud kahju on 507 eurot.

OHTULEHT.EE


JuhtusMurdvaras viis bussist tööriistad21. augustil teatati politseile, et Tartus Kaunase puiesteel on lahti murtud bussi tagumine uks ning sõidukist varastatud tööriistu. Politsei algatas kriminaalmenetluse.Kassipoeg kukkus sügavasse paaki20. augustil teatati, et Jõgeva vallas Võduvere külas kukkus kassipoeg kolme meetri sügavusse reoveepaaki. Päästjad tõid kassi redeli abil elusalt ja tervelt maa peale tagasi.Soodne transport läks kalliks maksma21. augustil pöördus politseisse Tartumaal elav naine, kes otsis Facebooki grupi kaudu transporti Rootsist Eestisse.Temaga võttis ühendust mees, kes pakkus talle soodsat transporti. Naine leppis mehega hinnas kokku ja kandis tasu ettevõtte pangakontole.Pärast makse tegemist ei ole naine aga enam mehega ühendust saanud ning raha pole talle samuti tagastatud.Imikutoidu müüja osutus petiseksTartumaal elav naine soovis läinud kuul osta Facebooki grupist imikutoitu, aga müüja ei ole siiani naisele kaupa üle andnud ega raha tagastanud.Kelmusega tekitatud kahju on 507 eurot. Politsei alustas kriminaalmenetlust.Varas tegi poele suure külma arveTartus Riia tänava kauplusest varastati juuli lõpus tööjalatseid, jakke ja laminaatparketti. Vargusega tekitatud kahju on 1060 eurot. Politsei alustas kriminaalmenetlust.


Tartu ülikool hoidis aastate eest ära Eametsaga seotud huvide konflikti. Eamets: astun dekaani ametikohalt tagasi„Aktuaalse kaamera“ andmetel hoidis Tartu ülikool kolm aastat tagasi ära võimaliku korruptsiooniolukorra, kui jättis sõlmimata üürilepingu hoones, mille läbirääkimiste kestel omandas Bigbank.
Asjaolu, et dekaan Raul Eamets on Bigbanki nõukogu liige, sai ülikoolile teatavaks lepingu läbirääkimiste käigus, kirjutab ERRi uudisportaal.
Väljastpoolt maja tellitud õigusliku hinnangu järgi oleks lepingu sõlmimine tähendanud ülikooli jaoks Eametsa seisukohalt toimingupiirangu rikkumist, mistõttu lõpetas ülikool läbirääkimised lepingut sõlmimata.
Eamets peab aga praegust olukorda ülikooli rünnakuks, seega teatas ta „Aktuaalsele kaamerale“, et tema usalduskrediit ülikooli vastu on lõppenud ning ta kavatseb informeerida kolmapäeval valdkonna nõukogu ja rektorit enda tagasiastumisest dekaani ametikohalt. Ka selle avalduse peab rahuldama valdkonna nõukogu, kes peaks uuesti kogunema augusti lõpus.


Andrus Hiiepuu: küberpettustega varastatakse inimestelt miljoneid eurosidKes vastutab selle eest, et meie inimestelt petetakse igal aastal välja miljoneid eurosid, ja mida siis ikkagi annab selles osas ära teha? Otsuse, kas tundmatu rikkuse pakkujaga suhelda või mitte, teeb igaüks ikka ise, märgib Andrus Hiiepuu.Käesoleva aasta esimese kuue kuuga kaotati Eestis kelmidele üle kolme miljoni euro: "investeerimisel" jäi 520 inimest ilma kokku 1,7 miljonist eurost, petukõned viisid 251 eestimaalase kontodelt kokku 1,4 miljonit eurot. Lisaks tuleb silmas pidada, et need on politseis registreeritud kahjud, tegelik olukord on veelgi hullem.Lootus kiirelt rikastuda toob võlad kaela Kui keegi pakub kellelegi võimalust saada hoobilt kolm, viis või kümme korda rikkamaks, siis tasub see jutuajamine kohe heaga pooleli jätta.Muinasjutud on põhjusega muinasjutud, sest sellist imelist investeerimisvõimalust, kus paned täna 500 eurot sisse ning homme võtad 5000 välja, ei ole lihtsalt olemas. Ja kui mingite erandlike asjaolude kokkulangemisel see isegi peaks võimalik olema, ei helista kindlasti võhivõõras tundmatult numbrilt, et seda teisele võhivõõrale pakkuda.Kurb tõsiasi on see, et just kiire rikastumise lootus või ka vanade võlgade klaarimise soov aitab petistel Eesti inimesi puupaljaks teha. Ei maksa arvata, justkui ajaks kelmid oma hämaraid asju kuskil räpastes nurgatagustes, vastupidi, tihti on tegemist hästi õlitatud masinavärgiga, kus tulevasi kelme koolitatakse pikalt ja põhjalikult, kuidas oma ohvrite mõttemaailma tungida ning nende jäägitu usaldus võita.Kelmid ei piirdu ainult kontode rahast tühjaks tegemisega, vaid kord juba oma ohvriga "sõbraks" saanuna ärgitavad neid lisaraha hankima, võtma laenu lähedastelt ja krediidiasutustelt ning maha müüma kõik, mis müüa kannatab. Tulemuseks on võlgadesse uppunud inimesed, kellest paljudel pole tõenäoliselt selle elu jooksul võimalik uuesti nulli jõuda.Kas operaator vastutab? Telekommunikatsiooniteenuste pakkujad teevad tööd selle nimel, et kõiksugu õngitsussõnumeid ja petukõnesid võimalikult kiiresti blokeerida. Kahjuks toimib see jätkuvalt tulekahju kustutamise põhimõttel ehk saame tegutseda siis, kui saabub info pettusest või selle katsest. Petusõnumi saatjate aadressid suudame siiski blokeerida juba mõne tunni jooksul. Tegemist on omamoodi detektiivitööga, et välja selgitada, kust sõnumite saatmine alguse saab ning seejärel saame juba partneritega neile müüri ette laduda.Järjekindel töö SMS- ja kõnepetiste blokeerimisel on toonud ka teatava edu, sest Eesti suunakoodiga numbrite kasutamine sellistes skeemides on kokku kuivanud. Üldjuhul kontakteerub pahalane mõne välisriigi numbrilt, mistõttu tasub selliseid numbreid telefoniekraanil nähes valvas olla. Eriti kui töö või muude asjaolude tõttu välismaa kontaktidega muidu suhtlus puudub."Palun andke alati pettustest ja nende katsetest teada nii politseile kui ka oma teenusepakkujale, sest vaid sel viisil saame takistada pahategijate tegutsemist."Kuigi teenusepakkujad tegutsevad petiste tuvastamisel ning nende blokeerimisel operatiivselt, ei ulatu see turvavõrk siiski kõikjale, sest otsuse, kas tundmatu rikkuse pakkujaga suhelda või mitte, teeb igaüks ikka ise. Mis on aga eriti oluline: palun andke alati pettustest ja nende katsetest teada nii politseile kui ka oma teenusepakkujale, sest vaid sel viisil saame takistada pahategijate tegutsemist.Kõneteenuse kasutamisel on lohutuseks see, et koduvõrgus kõnele vastamine iseenesest kliendile lisanduvaid kulusid kaasa ei too. Pettused ei toimu telefonioperaatori hinnakirja kasutades, vaid selle vestluse kaudu, mis toimub inimeste vahel pärast kõnele vastamist. Kõne jooksul veendakse inimest avaldama isikustatud andmeid või kandma raha mõnele kontole.Räägi oma sõbra ja vanaemaga Enamasti on kaks pead ikka kaks pead, mistõttu tasub ootamatu sisuga kirjade või kõnede saamise järgselt kellegagi nõu pidada, enne kui kuskile klikkida või veel hullem, oma raha välja käia. Pettuste ohvriks ei satu muide sugugi vaid vanaemad-vanaisad, nagu kiputakse tihti arvama, vaid ka täies tööeas ja igati digiteadlike inimeste pea võidakse päris segi ajada.Seetõttu soovitan oma usaldusväärsete lähedastega nõu pidada ning kokku leppida, kellega võib julgelt ühendust võtta, kui midagi ilusat ja head helendaval ekraanil liiga ilus ja hea tundub. Juhul kui muud varianti pole, võib muidugi alati ka oma kõneteenuse pakkuja poole pöörduda, sest sellistesse teemadesse suhtutakse alati täie tõsidusega.Ukraina sõja mõjutusel on palju enam tähelepanu saanud ka küberturvalisuse teemad, mis tähendab, et kõikide digitaliseerimise plaanide juures peavad sama sammu käima ka nende süsteemide kaitsmise võimalused.Arvestades, et digitaalseid teenuseid pakkuvate ettevõtete arendustöö käib sisuliselt 24/7, tasub avaliku võimu esindajatel kindlasti julgemalt selles valdkonnas erasektoriga koostööd teha. Kui riiklikud arendused on perioodilised ning seotud erinevate algatustega, siis erasektoris käib võitlus turvariskidega lakkamatult, sest kahjuks leiavad üha nutikamaid lahendusi ka pahategijad.Räägime oma inimestega Juttu arvuti- ja mobiiltelefoniturvalisusest ei saa olla kunagi liiga palju. Sihtgrupid on ju väga erinevad, alates lastest, kes alles tutvuvad digimaailmaga, kuni juhukasutajateni, kes teevad interneti vahendusel vaid hädavajalikke toiminguid. Nende vahele jääb väga suur hulk neid, kes võivad kas või hajevil mõtete tõttu valele lingile vajutada ning petiste küüsi langeda.Tegelikult vastutame kõik üheskoos selle eest, kui Eesti inimestelt miljoneid eurosid välja petetakse, ning peame tegema tõhusamat tööd ja koostööd, et kelmid enam ei vaevuks siin oma aega kulutama.Kui erasektor ja riik saavad ennetustöös õlad kokku panna, siis igapäevane teenusekasutaja peab omalt poolt lubama, et on pisut hoolikam ning peab kellegagi nõu, kui anonüümne heategija lubab teda juba homme teha kümme korda rikkamaks. Selle kelmidele kaotatud rahaga saaks ju midagi hoopis targemat teha, kasvõi majale uue katuse panna.Toimetaja:Kaupo Meiel


Navalnõi fondi uurimine: Eesti logistikaettevõtted töötavad Putini heaksKeset verist sõda ei tee Eesti ettevõtted Venemaaga mitte lihtsalt koostööd, mõned töötavad otse agressorriigi presidendi enda heaks, aidates remontida tema superjahti, selgitas välja Aleksei Navalnõi Korruptsioonivastane Fond ehk FBK.
Jaht Graceful Kieli kanalil pärast ümberehitust Blohm ja Vossi laevatehases Hamburgis. 82meetrine jaht kuulub arvatavasti Venemaa presidendile Vladimir Putinile ja lahkus 7. veebruaril 2022 kiiruga Hamburgist Venemaale.
Foto: Andreas Jens via www.imago-images.de, Scanpix
Vähemalt kaks veondus- ja laondussektoris tegutsevat Eesti firmat, mille peamisteks tegevusaladeks on märgitud merevedude agenteeerimine, figureerivad Navalnõi meeskonna uues uurimises Venemaa presidendi Vladimir Putini jahi Graceful kohta, kirjutab Delovõje Vedomosti.


Eestlaste usaldusreitingutes peitub taasiseseisvunud riigi luguVärskelt taasiseseisvunud riigis usaldasid inimesed enim uusi institutsioone nagu ajakirjandus, parlament ja kirik; skeptilisemad oldi jõustruktuuride ja õigussüsteemi vastu. Tänaseks on aga olukord vastupidine. Täna on inimeste usaldus poliitiliste institutsioonide vastu situatsiooniline ja madal, politsei- ja piirivalveameti, kaitseväe, päästeteenistuse ja õigussüsteemi vastu on aga elanike usaldusmäär stabiilselt kõrge. Mõju usaldusreitingutele on avaldanud nii pikemad ühiskondlikud trendid kui ka üksiksündmused – näiteks valitsuste vahetused ja Pronksiöö. Usaldusreitingutes peitub justkui taasiseseisvunud riigi lugu.
Taasiseseisvunud Eesti on pidanud läbima demokraatia konsolideerumise ja kapitalistliku süsteemi arengu kadalipud. Iseseisvaks saamine eeldas postkoloniaalses korras täiesti uute legitiimsete ja demokraatia põhimõtetest lähtuvate institutsioonide ülesehitamist ajal, mil valitsesid teadmatus ja ebakindlus ning ühiskonnas olid tõsised etnilis-poliitilised lõhed.
Ühest küljest oli vaja institutsioone, mis tagaksid demokraatliku korra ja suveräänsuse säilimise, kuid samas oli vaja tegeleda uue identiteedi loomisega ja okupatsioonitraumade seedimisega. Vaatamata kõigele on Eestis tänaseks konsolideerunud demokraatia – inimestel on võrdlemisi stabiilne usaldus kõigi institutsioonide vastu, kuid ennekõike on suure hüppe teinud jõustruktuurid ja õigussüsteem.
Iseseisvunud riigi algusfaasis võis madalat usaldust asutustesse tekitada hulk tegureid. Ühelt poolt oli hirm, et relvajõududel ja politseil oleks suutlikkus korraldada riigipööre või toetada selle läbiviimist. Teisalt oli mälestus värske nõukogudeaegsetest institutsioonidest, mille asutused tegelesid represseerimisega ja olid korrumpeerunud. Tollal oli uute asutuste legitiimsus madal ja kogemustepagas väike. 1990. aastaid mäletatakse kui aega, mil vägivald oli argielu osa ja politsei suutlikkus sellega tegeleda oli võrdlemisi madal. 2000. aastate alguses hakkas inimeste usaldus koos heaolutaseme tõusuga kasvama. Tänaseks on seegi kasv stabiilselt kõrgele taseme jäänud.

Ülo Nugis ja iseseisvuse taastamise haamriga löömas. Pilt on tõenäoliselt poseeritud, mitte ajaloolisest haamrilöögist.
Tiit Veermäe

Demokraatlikus Eestis annab üldsus oma hääle ja usalduse esindajatele riiklikul ja kohalikul tasandil. Sellele usaldusele rajaneb võimu ja rahva koostöö ja selles areneb demokraatia, mistõttu on riigi ja kodanike vahelised suhted olulised. Eriti oluliseks on saanud arvamusuuringud sellest, kuidas riik endale määratud ülesannetega elanikkonna hinnangul toime tuleb. Selle jaoks kasutatakse enim küsimusi, mis proovivad avada seda, kuivõrd usaldusväärsed on riigiinstitutsioonid elanike silmis.
Riigiinstitutsioonide jaoks on tegu olulise tagasisidega, mis annab aimu demokraatia hetkeolukorrast ja selle tervise üldisest seisundist. Usalduse puudumine võib ühiskonnas edendada korruptsiooni ja takistada kodanikuühiskonna arengut. Konsolideerunud ja efektiivse demokraatia võtmesõnadeks on saanud režiimi toetamise tase ühiskonnas, mille üks näitaja võib olla just nimelt elanike usaldus institutsioonide vastu.
Režiimi toetuse puhul on oluline teha vahet demokraatlikke põhimõtete ja hetkel võimul olevate jõudude vahel. Näiteks võib inimene pidada demokraatiat ülioluliseks, kuid samal ajal võib tema usaldust parlamenti vähendada mõni poliitskandaal. Seda on ilmestanud mitmed juhtumid Eestis, kus näiteks võimulolevate parteide vastu langenud usaldus on madaldanud terve parlamendi usaldust.
Usaldus institutsioonide vastu ei tulene kultuurilistest normidest, vaid nende tegevusest. 1990. aastatel, kui usaldusuuringuid hakati tegema, märgati, et usaldus valitsuse vastu tõusis, kui uus valitsus ametisse asus – samas hakkas usaldus endisel viisil langema, mida kauem valitsus ametis oli. Seega mõjutavad usaldust institutsioonide vastu ka võimuvahetused.

Lisaks mõjutab inimeste usaldust poliitiliste institutsioonide vastu see, kes on parasjagu võimul. Enim usaldavad inimesed neid institutsioone, kus on hetkel võimul neile meelepärased jõud. Sarnaselt vähendab usaldust see, kui võimul on jõud, keda nad ei toeta.
Siiski tuleb meeles pidada, et inimese toetus demokraatiale võib olla jätkuvalt tugev isegi juhul, kui tema usaldus konkreetse institutsiooni vastu on madal; see johtub eelmainitud asjaolust, et oleneb, kes on parasjagu võimul. Ülevaade usaldusest poliitiliste institutsioonide vastu ainult konkreetsel ajahetkel ei anna tõelist pilti demokraatia üldisest tervisest, kuid trende pikema perioodi jooksul jälgides aitab see paremini mõista, milline on üldsuse suhtumine ja seeläbi institutsiooni legitiimsus.
Kui näiteks valitsuse vastu võib usaldus pidevalt poliitilistel põhjustel kõikuda, siis mittepoliitiliste institutsioonide (õigussüsteem, politsei- ja piirivalveamet, kaitsevägi) vastu on see stabiilsem. Mittepoliitiliste institutsioonide usaldusväärsust võivad mõjutada korruptsioon, skandaalid, ebaefektiivsus, võimu kuritarvitamine või läbipaistmatus. Eesti näitel on näha, et paljudesse asutustesse on usaldus võrdlemisi püsiv, olles kasvanud rohkem kui 30 aasta jooksul järjepidevalt.
Juhtivateks väärtushinnanguid mõõtvateks uuringuteks on Eurobaromeeter, Euroopa sotsiaaluuring (ESS) ja Euroopa ning maailma väärtuste uuring (EVS/WVS). Eestis on lisaks usaldusuuringuid korraldanud 2001. aastast kaitseministeerium ja 2016. aastast siseministeerium. Peale selle on uuringufirmad viinud regulaarselt läbi küsitlusi usalduse teemal ja Eesti on osalenud alates 1990. aastast Euroopa ja maailma väärtuste uuringus, mis ühe komponendina mõõdab usaldust institutsioonide vastu.
Rahaga saab usaldust osta
Eestis on korraldatud Euroopa väärtuste uuringut aastast 1990, kui oldi veel võõrvõimu all. Tollal uuriti projekti Baltic Omnibus raames, kas Ülemnõukogu ja valitsus tegutsevad rahva huvides. 1990. aastal peeti enim usaldusväärseteks riigikogu (68%), ajakirjandust (63%) ja kirikut (53%). Samas oli madal usaldus politsei (19%), kaitseväe (23%) ja õigussüsteemi (32%) vastu.
1999. aastaks oli inimeste usaldus suurema osa vastu institutsioonidest oluliselt langenud. Enim usaldust kaotas riigikogu, langedes 68% pealt 25%-le. Järgnes ajakirjandus, mida varasemalt usaldas 63% inimestest, kuid hiljem 41% inimestest. Kiriku usaldus langes 53% pealt 38%-le. Seejuures tõusis oluliselt politsei ja relvajõudude usaldus – politseid usaldavate inimeste osakaal tõusis 19% pealt 33%-le ja kaitseväge usaldavate inimeste osakaal 23%-lt 32%-le.

Eesti inimeste üldine usaldustase institutsioonide vastu on kasvanud paralleelselt SKT tõusuga. Majanduslik areng on kaasa toonud inimeste heaolu paranemise ja ühiskonna arengutaseme kasvu. Inimarengu indeksis oleme rahvusvaheliselt olulisel määral tõusnud ja mitme näitaja alusel oma heaolu parandanud.
Näiteks Eesti inimarengu indeks oli 1990. aastal 0,728, kuid 2021. aastal 0,89 – kui 1992. aastal olime nn industriaalriigina inimarengu järjestuses 43. kohal, siis 2021.–2022. aasta raporti kohaselt oleme maailmas juba 31. kohal. Inimarengu indeks kasutab mõõdikutena kolme asja: eeldatavat eluiga, haridust ja elatustaset. Samas on tõdetud, et koos heaolu kasvuga väheneb inimeste huvi poliitika vastu ja nad muutuvad meedia kaudu kergemini manipuleeritavaks, kuid seda ei peaks tõlgendama vastuväitena heaolu kasvule, vaid paratamatu asjaoluna, mida üldisemalt tähele panna.
Võrreldes üldsuse huvi poliitika vastu Eesti NSV-s 1990. aastal ja taasiseseisvunud Eestis 1999. aastal näeme, et erinevus on tuntav. Üheksa aasta jooksul vähenes poliitika tähtsus Eestis kaks korda. Tööealiste (25–59-aastased) seas langes poliitika tähtsus nende elus 2,3–2,9 korda. Vähenes ka poliitikast rääkimise olulisus eestlaste igapäevaelus – lausa 2,9 korda.
Pärast taasiseseisvumist oli näha madalat usaldust võimuorganite vastu, mille põhjustena toodi 1995. aasta Eesti inimarengu aruandes välja elatustaseme langust, kuritegevuse kasvu, ebaühtlast piirkondlikku arengut, sündivuse langust ja suremuse kasvu. Inimesed ootasid elatustaseme tõusu, kuid kuni 1990. aastate keskpaigani läks kõik siiski allamäge. Mart Laari juhitud valitsus rõhutas eelkõige, et riik aitab inimest, kes end ise aitab. Seetõttu vähenes usaldus poliitilistesse institutsioonidesse oluliselt ajal, mil paljud olid lootnud, et iseseisvus toob heaolu ja edu. Inimeste usk ja optimism elujärje paranemisesse naasis 2002.–2003. aastaks 1990. aasta tasemele.
Vana hea, kuid üürikeseks jäänud Res Publica aeg
1990. aastate teises pooles püsis riigikogu täielikult või pigem usaldavate inimeste osakaal pidevalt kõrgemal kui 40%, ületades vahel isegi 50%. Väiksemaid tõuse ja mõõnu selgitatakse valitsuste toonase vahetumisega. Sajandivahetuse paiku mõjutasid riigikogu ja valitsuse usaldust hulk skandaale ning avalikkuse vastuseisule vaatamata toimunud erastamised. 2003. aastal enne riigikogu valimisi oli usaldus riigikogu ja Siim Kallase juhitud valitsuse vastu 60% lähedal.

Res Publica valimisplakat
Postimees

Seejärel tegi tähelennu Res Publica, mis uue poliitilise jõuna inimestele lootust pakkus. Usaldus riigikogu ja valitsuse vastu oli jätkuvalt 60% lähedal. Selle aga tegi pihuks ja põrmuks Europarlamendi valimistel põrumine 2004. aastal. Pärast seda võttis Andrus Ansip siiski ohjad enda kätte ja tema juhitud valitsuste usaldusväärsus ületas pidevalt 50%.
Samas tuleb tõdeda, et kui valitsuse ja riigikogu vastu võib usaldusprotsent olla võrdlemisi kõrge, on usaldus erakondade vastu olnud alati madal. Erakondade usaldusväärsus on tavaliselt 20–30% vahel, kuid on olnud aegu, kus see on langenud ka tublisti alla 20%.
Üldist usaldust institutsioonide vastu aastatel 2004–2008 peetakse püsivalt madalaks, kuigi sel perioodil kasvas olulisel määral usaldus kohtusüsteemi, politsei (ja piirivalve) ning kaitseväe vastu. Eestlaste silmis kasvas nende institutsioonide usaldusväärsus üldise keskmisega võrreldes, kuid venekeelsete seas hoopis kahanes, mis viitab ühiskonnas süvenevale rahvuslikule lõhele.
Lätis ja Leedus usaldas parlamenti masu ajal alla 10% inimestest
2005. aastal tehtud toimetulekutüüpide analüüs näitas, et need, kes saavad oma eluga hästi hakkama ja on optimistlikud tuleviku suhtes, usaldavad valitsust ja riigikogu rohkem kui need, kes oma eluga nii hästi toime ei tule ja on tulevikuarengute suhtes skeptilised. Eluga hea järje peal olevad inimesed kipuvad olema haritumad ja jõukamad ning neil on ühiskonnas parem positsioon.
2008. aastal alanud majandussurutis nõudis ühiskonnalt ühist pingutust. Varasemad ühiskondlikud pinged ja probleemid jäid uuesti tahaplaanile, kuni otsene majanduskriis seljatati. Kriisi ajal võtsid poliitilised institutsioonid vastu raskeid otsuseid, kuid inimeste usaldus institutsioonidesse nende tõttu ei langenud. Pigem mõistsid elanikud, et tuleb ühiselt pingutada. Seevastu pärast otsese majanduskriisi seljatamist 2012. aastal langes poliitiliste institutsioonide usaldusväärsus, kuid alates 2013. aastast on valitsuse ja riigikogu usaldusväärsus olnud võrdlemisi stabiilne. Esinenud on vaid kergeid kõikumisi.

Pärast majandussurutist on tarbija näinud, et firmad saavad hea tahtmise korral ka hindades järele anda.
Urmas Luik / Pärnu Postimees

Balti riikide poliitilisi näitajaid on omavahel hea võrrelda, sest kolmel riigil on olnud sarnane taustsüsteem. Kohati paistavad erisused ühiskondade vahel siiski välja – näiteks on Lätis ja Leedus võrreldes Eestiga usaldus parlamenti ja valitsusse pidevalt madalam. 2023. aasta kevade Eurobaromeetri uuringust selgus, et kolmest riigist on eestlaste usaldusmäär poliitilistesse institutsioonidesse kõrgeim, leedukatel madalaim.
Aastatel 2001–2010 oli Eurobaromeetri sõnul selgelt näha, kuidas Eestis on kodanikud kõige rohkem usaldanud riigikogu, samas kui Leedus ja Lätis on usaldus sealsete parlamentide vastu olnud stabiilselt madal. Eestis on usalduse kasvu riigikogu vastu võimalik selgitada SKT kasvu ja korruptsiooni vähenemisega, kuid vaatamata majanduslikule arengule ka Lätis ja Leedus vähenes seal tollane usaldus sealsete parlamentide vastu märgatavalt. Seetõttu ei saa usaldust parlamendi vastu seostada ainult majanduskasvuga, vaid põhjuseid peab otsima mujalt.
Majandussurutise (2009–2010) paiku oli usaldus parlamenti mõlemas riigis tunduvalt alla 10%, samal ajal kui Eestis usaldus riigikogu vastu kasvas, küündides 2010. aastal ligi 40%-ni.
Erinevalt Eestist on Lätis ja Leedus krooniliselt madalad usaldustaseme indikaatorid: on tekkinud teatav nõiaring, kus usalduse puudumine on soosinud populistlike erakondade tõusu, mis omakorda toodab populismi kasvu tänu elanike pettumusele poliitilises süsteemis. Ajapikku on seetõttu usaldus institutsioonide vastu aina langenud.
Oma panuse usaldamatusse annab Lätis ja Leedus ajakirjandus, mis kajastab eelkõige vaid sensatsioonilsi ja küünilisi uudiseid, mille inimesed võtavad omaks. 2011. aasta inimarengu aruandes on välja toodud, et Leedus on usaldus parlamendi vastu väga madal, samas meedia kui institutsiooni vastu võrdlemisi kõrge. Juba 1999. aastal oli Eestis kõigist Balti riikidest madalaim usaldus ajakirjanduse vastu. Kui käsitleme usaldust insititutsioonide vastu poliitilise kultuuri olulise peegeldajana, sarnaneb Eesti pigem vana Euroopa kui Balti riikidega.
Pronksiöö jättis siiani tuntava lõhe
Kui ühiskonnas jäetakse probleemid lahendamata, algab võõrandumine poliitikast; poliitikud kaugenevad tegelikest muredest ja arusaamadest, mis toob omakorda kaasa valijate ja kodanikuühiskonna liikmete passiivsuse. Vähene usaldus ekspertide ja spetsialistide vastu viib usalduskriisini poliitikute ja inimeste vahel, ning kui probleemides ei suudeta leida üksmeelt, lõheneb rahvas ka omavahel. Pidev «meie versus nemad» jätab kõrvale suure osa elanikkonnast hoolimata sellest, millise parameetri – poliitilise või sotsiaalse kapitali, hariduse, sissetuleku, elukoha või mõne muu näitaja – alusel neid eristatakse.
Vene keelt kõnelevate inimeste seas said Pronksiöö sündmused 2007. aastal murrangulisteks, sest juhtunud kriis süvendas oluliselt võõrandumist ja umbusaldust. 2021. aastal avaldatud Eesti inimarengu aruannete 25. aastapäeva kogumikus on Marju Lauristin tõdenud, et tänaseni ei ole Eesti ühiskond kriisist täielikult toibunud ning sotsioloogilistes uuringutes on jätkuvalt kriisi jälgi märgata. Kui enne 2007. aastat määras inimeste usaldust enim nende sissetulek, siis pärast Pronksiööd muutus kõige olulisemaks tunnuseks just rahvus.

Pronksööde märatsejad rahvusraamatukogu lähistel.
Liis Treimann

2007. aasta kevadiste sündmuste järel muutus usalduse määr enim harituma ja paremal elujärjel oleva venelaskonna seas – 2008. aasta kevadel usaldas Eesti riiki 23% venelastest ja 62% eestlastest; riigikogu usaldas venekeelsest elanikkonnast vaid kümnendik, valitsust ja presidenti kõigest 13% inimestest.
Venekeelne elanikkond ei erine 2007. aasta inimarengu aruande sõnul ei valimisaktiivsuse ega ka kodanikuühiskonnas osalemise poolest eestlastest, kuid siiski oli tollal venekeelsete elanike esindatus riigikogus kolm korda madalam kui elanikkonnas. Arvatakse, et selle üheks põhjuseks on asjaolu, et venekeelsed saadikud on riigikokku saanud vaid läbi ühe erakonna – Keskerakonna. Esindatus ainult ühe erakonna läbi ja poliitiliste valikuvõimaluste nappus võivad olla osa põhjustest, miks oli venekeelsete elanike umbusaldus poliitiliste institutsioonide vastu palju madalam ka enne Pronksiööd.
Pronkssõduri sündmuste tuules ilmunud 2007. aasta inimarengu raportist nähtus, et eestlased tahavad kõva kätt ja rangemat korda; täheldati ka eelsoodumust toetada paikapandud poliitilisi suundi ning vastustada teisitimõtlemist ja vaidlusi. Pärast pronksiööd 2007. aasta suvel oli näha põgusat langust usalduses politsei ja kaitseväe vastu, kuid 2008. aasta keskpaigaks oli usaldus nende vastu üldiselt taastunud kriisieelsele tasemele. Kõva käe ja rangema korra soovis võib näha põhjust, miks üldine usaldus institutsioonidesse taastus võrdlemisi kiiresti vaatamata venekeelse elanikkonna umbusalduse kasvule.
Euroopa Liidu ja NATOga ühinemiseks valmistumisel olid sisemised pinged maha salatud; Pronkssõduri intsidendi järgselt süvenesid seni vaoshoitud tunded ja tugevnesid vastasseisud arusaamades ja hoiakutes.
Pronksiööle järgnes masu, millele eelnenud sündmused ja äsja toimunud valimised muutsid 2008. aasta sügisel tehtud uuringu «Mina. Maailm. Meedia» osutusel nii eesti- kui ka venekeelsed elanikud poliitiliselt aktiivsemaks. Aktiivsus tähendab poliitilise agentuse või aktiivse protestiidentiteedi olemasolu. Toimus vastassuunaline konservatiivne konsolideerumine, mille käigus arenes vastandlik häälestus valitsusinstitutsioonide ja riigi suhtes, mis sarnanes 1990. aastate algusega. Venekeelsete elanike seas on see suurel määral säilinud tänaseni.
Mida poliitilisem institutsioon, seda enam on usaldus selle vastu situatsiooniline
Üleüldse on Eestis usaldus institutsioonidesse ajapikku stabiliseerunud. Nii suurt erinevust institutsioonide usaldamisse, kui oli näiteks 1990. ja 1999. aasta vahel, ei ole enam olnud. Aastaid on päästeametit peetud kõige usaldusväärsemaks, kuid samas tuleb mõista, et tegu on täiesti apoliitilise institutsiooniga. Mida poliitilisem institutsioon, seda enam on usaldus selle vastu situatsiooniline. Usaldusväärsuse poolest järgnevad päästeametile tänavu kevadel tehtud kaitseministeeriumi uuringu järgi politsei- ja piirivalveamet, kaitsevägi ja president. Kuid nende vastu ei ole usaldus alati nii kõrge olnud; isegi 2000. aastate alguses oli neil avalikkuse silmis oluliselt vähem legitiimsust.
Inimeste usalduse kasv kaitseväe, politsei ja õigussüsteemi vastu on väga positiivne nähtus; need asutused tegelevad otseselt inimeste kaitsmise ja nende õiguste eest seismisega. Näiteks kui 2001. aastal usaldas politseid 47% inimestest, siis tänaseks on see tõusnud 85%-le. Kaitseväge usaldas 2001. aastal 58% inimestest, kuid 2023. aasta kevadel 77%. Õigussüsteemi usaldas 2001. aastal 45% inimestest, tänavu aastal juba 72%. Tõenäoliselt võib usalduse kasvu omistada asjaolule, et üldsuse hinnangul on asutuste efektiivsus suurenenud, korruptsioon vähenenud, läbipaistvus paranenud ja legitiimsus kasvanud.
Tänavu saame kindlalt öelda, et Eestis on demokraatia kinnistunud ehk konsolideerunud. Kõigi mittepoliitiliste institutsioonide vastu on usaldus elanike seas stabiilne. Poliitiliste institutsioonide usaldusväärsus on situatsioonilisem, kuid ka see on võrdlemisi püsiv.


Tööandja haigushüvitis taas alates neljandast päevastKui jälgida poliitikute käitumist, saab kindlasti teha palju erinevaid järeldusi, neist üks, mis mulle viimasel ajal pähe karanud, on: „koalitsioonileping poliitikut ei riku" (parafraseerides ütlust „nimi meest ei riku").Ma saan aru, et poliitiku unistus peabki olema mitte lihtsalt lällata, vaid reaalsesse poliitikasse sekkuda.See omakorda tähendab enamasti mingis koalitsioonis osalemist, sest Eestis ei ole väga kombeks opositsiooniga koostöö tegemine. Pigem tallatakse opositsionäärid jalge alla ehk siis üritus on üdini kantud makjavellistlikest tõekspidamistest. See omakorda tähendab, et võimu nimel süüakse „kas või sitta" ehk siis juhul, kui 2see kedagi võimule aitab, kaalub koalitsioonileping kõik muu üles, nii tõekspidamised kui varasema poliitika.Ja need mõtted tekkisid mul siis, kui järjekordselt arutati, kas tööandjad peaksid ka pärast 1. juulit maksma töötajatele haigushüvitist alates teises päevast või peaksime naasma vana korra manu, kus esimesed kolm haiguspäeva on tasustamata, neljandast kuni kaheksanda päevani maksab hüvitist tööandja ning üheksandast päevast haige kassa (vabandust, terve kassa), kui tal nutsu veel mingil imelikul põhjusel alles peaks olema. Kuna aegade jooksul on arvamused muutunud ning vahepeal tundus, et vaid koroona on õige haigus, kuid aasta alguses siiski deklareeriti, et ka muud haigused on olulised, siis pani poliitikute hiljutine meelemuutus mind kulme kergitama.Kuidas siis nii?Ma ei tahaks päris maailma loomise detailse kirjeldamise juurde naasta, võtame täpsemalt ette pigem hiljutise aja ning proovime meenutada, mida riik ja juhtpoliitikud (võimul olevad) on meile selgitanud. Seejuures toome artikli lõpus ära seisukohtade täistekstid, et igaüks saaks ise otsustada, mis siis vahepeal nii olulist on muutunud.Niisiis. Alguses loodi taevad ja maad, seejärel jumal puhkas, sest loodu vajas ravi: loodi haige kassa. Kuna jumal mõistis, et sõna jõudu ei maksa alahinnata, siis nimetati põdurake ümber terveks kassaks ega pidanudki pikalt ootama, kui elu oligi ilusamaks ja tervemaks saanud. Jumal kaalus ka sita nimetamist saiaks, kuid värvuse tõttu jäi mõte sinnapaika. Pealegi oli leib juba olemas. Must leib, nagu pruuni toote kohta kindlameelselt öeldakse. Aga kes oleme meie, et loojat hinnata?2009. aastal, kui Eesti suples Ansipi oodatud finantskriisijões, otsustati rahvast ravida ja seejuures riigi raha kokku hoida sel teel, et kehtestati tööandjatele kohustus hakata ise töötaja neljanda kuni kaheksanda haiguspäeva eest hüvitist maksma.2009. aasta lisaeelarve seletuskirjast1 saame lugeda järgmise õpetliku loo, kus põhjendatakse tööandjale haigushüvitise maksmise panemise kohustuse tagamaid:Paragrahv paneb tööandjale kohustuse maksta töötajale haigushüvitist neljandast kuni kaheksanda haiguspäevani. Seniajani on see kohustus kaetud solidaarse kindlustusega Eesti Haigekassa kaudu. Seaduse muudatuse kohaselt lasub osa vastutusest nüüd lisaks töötaja omavastutusele ja Eesti Haigekassale ka tööandjal.Tööandja kohustus maksta osa haigushüvitisest suunab tööandjat rohkem arvestama oma töötajate tervise edendamise vajadustega ning aidates seeläbi kaasa ka töötajate kehalise, vaimse ja sotsiaalse heaolu edendamisele.Sellest pidime järeldama, et tööandja kui mingi kvaasikindlustusselts riigi oma kõrval vastutab edaspidi samuti nii kindlustushüvitise maksmise kui tervise (laiemas plaanis) edendamise eest. Keegi loomulikult ei küsinud, kas toonane kassa ka ise midagi edendas või andis hüvitise ja arstiabi otsimisel pigem põiklevaid vastuseid, kuid eks Eesti poliitikutele ongi natuke tiblade demagoogia maiguline jutt alati mokkamööda olnud. Nii nagu ukrainlasi vabastatakse natsismist jms, nii hakkas toona ilmselt poliitikute kujutuses tööandja edaspidi ka töötajate tervist edendama, mis sest, et maksuhaldurile vastavaid suuniseid ei jagatud (st et erinevaid sooritusi ei maksustataks erisoodustusena). Aga see selleks.Ja siis tuli koroonaLoomulikult olid vahepeal rändtirtsud, üleujutused jms ebaoluline, kuid siis tuli koroona. See oli midagi sootuks teistsugust, sest erinevalt tavaliselt majanduskriisist oli tegemist ka tervishoiukriisiga.Ja kuna muist tööandjaid ei ole mitte inimesed, vaid juriidilised isikud ehk siis õiguslikud abstraktsioonid, kellele, jumal tänatud jällegi, kuri tõbi külge ei hakanud (hoolimata laine pikkusest ja lainega kohtumise ajast), siis otsustati, et tööandjad kui kõige vähem kriisis kannatanud subjektid peavad edaspidi hakkama töötajatele haigushüvitist maksma alates teisest kuni viienda haiguspäevani.Kusjuures, riik ütles, et neid ei koti ka see, kui tegemist oli karantiini või sellelaadse tootega - mis sest, et seadus seda tööandjatelt ei nõudnud. See pisike keelevääratus parandati õige pea.2 Alates 1. maist 2021 ehk teisel koroona aastal jõustuski nimetatud muudatus ning seaduseelnõu seletuskirjas põhjendatakse seda nii:Haigushüvitistega seonduvalt ei tohi unustada ka tööandja rolli ja kohustusi. Haigushüvitise maksmisel on vastutus jagatud osapoolte vahel tuginedes motivatsioonimehhanismile. Töötaja jaoks peaks olema motivatsioon saada võimalikult suur sissetulek ja püsida võimalikult tervena. Mitmetes kollektiivides on võimalik korraldada tööd paindlikult ning kõik lähikontaktsed ei pea seetõttu haiguslehte võtma, vaid saavad teha tööd edasi kodus. Tööandja puhul on motivatsiooniks töökohal tõhusa nakkuskontrolli teostamine, et töötajad püsiksid terved ega peaks maksma haigushüvitist. 2020. aasta detsembris (eelnõu 257 SE) vähendati kriisiolukorras rahalist kaotust, et inimestel oleks võimalus haigena kohe koju jääda. Meede kehtestati ajutise meetmena neljaks kuuks (jaanuar-aprill 2020) ja seejuures vähendati tööandjate maksekoormust ühe päeva võrra.3Kuna see skeem hakkas kõigile meeldima, siis pikendati seda kuni 2022. aasta lõpuni. Vastava seaduseelnõu seletuskirjas on erinevaid mõjusid mõistagi vajalikus suunas analüüsitud, kuid lühikokkuvõte on:Muudatusega säilib haiguspäevade hüvitamine tööandja poolt alates 2. päevast ja Eesti Haigekassa poolt alates 6. päevast kogu 2022. aasta jooksul. Haiguspäevade varasem hüvitamine võimaldab inimestel juba esimeste haigussümptomite tekkimisel koju jääda, ilma et nad kaotaksid seetõttu oluliselt oma sissetulekutes. Muudatus on seotud valitsuse moodustamise kokkuleppega aastateks 2021-2023 ja selles märgitud eesmärkidega. Käesoleva muudatusega kaasnevad kulud riigieelarvele 12,4 miljoni euro ulatuses. /---/ Arstid väljastasid 2020. aastal ca 96 000 esmast haiguslehte kestusega 1-8 päeva, mille alusel Eesti Haigekassa ei maksnud hüvitist ca 80 000 inimesele. Muudatus vähendaks eeldatavasti tööandjate kulu hinnanguliselt miljoni euro ulatuses või veidi enam (Eesti Haigekassa andmetel prognoositavalt 1,22 miljonit eurot aastaks 2022). Mõju arvestused on tehtud Eesti Haigekassa andmetele tuginedes. Tähele tuleb panna, et haigekassa ja tööandja poolt tasutavad hüvitised erinevad, kuna tööandjad arvestavad hüvitist keskmiselt töötasult, aga haigekassa varasema aasta sotsiaalmaksu andmetele tuginedes. Mõjuanalüüsis ei ole arvestatud tööandjate täiendava kuluga haigestunud töötaja asendamise korral ning seega võib positiivne mõju tööandjate kuludele olla prognoositust väiksem.4Mõju rahalist külge arvestati positiivseks seetõttu, et tööandjad maksavad hüvitist ühe päeva võrra vähem (senise 5 päeva asemel 4 päeva eest). Jätke see meelde, sest see on vastupidise otsuse korral riigile kokkuhoiukoht, mis sest, et muud positiivsed mõjud jälle vähemtähtsaks muutuvad.Ja siis lähenes üleminekumeetme lõppKuidagi ootamatult jõuti 2022. aasta lõppu ja avastati, et haigusraha muudatused olid ajutised ja see va koroona oli küll endiselt väga nakkav, kuid üldsegi mitte enam nii kardetav tõbi kui varem. Kuna muist põduraid oli ära surnud, siis polnud enam karta midagi. Samas tundus, et uue korraga oldi harjunud ja sellest peeti lugu.Seejuures algses seaduseelnõus plaaniti see kord kivisse raiuda, mitte lihtsalt ajutist meedet pikendada.5 Unustati aga pisiasi, et kui mingi algatus on opositsioonilt, siis see ei saa olla hea. Nimelt algatas eelnõu Riigikogu Keskerakonna fraktsioon 18.10.2022, kuid juba alates 18. juulist tantsiti Keskerakonna asemel Isamaa ja sotsialistidega.6 Ja juba teisel lugemisel muudeti sõnastust selliselt, et ajutist korda pikendati taas poole aasta võrra. Kuid miks seda põlistada ei soovitud, jääbki protokollidest jm avalikust materjalist selgusetuks. Põhjendatakse vaid väga üldiselt:Muudatustega pikeneb seni kehtinud haiguspäevade hüvitamine tööandja poolt alates 2. päevast ja haigekassa poolt alates 6. päevast 1. juulini 2023.Haiguspäevade varasem hüvitamine võimaldab inimestel juba esimeste haigussümptomite tekkimisel koju jääda, ilma et nad kaotaksid seetõttu oluliselt oma sissetulekutes, ning teiste isikute nakkushaigustesse haigestumise risk väheneb oluliselt. Seaduse osasid sätteid rakendatakse tagasiulatuvalt 2023. aasta 1. jaanuaril.Ilma muudatust tegemata taastuks haigushüvitiste maksmise vana kord - tööandja poolt alates 4. haiguspäevast ja haigekassa poolt alates 9. haiguspäevast. Seega jätkub 1. jaanuarist 2023 kuni 1. juulini 2023 haiguspäevade hüvitamine tööandja poolt alates 2. päevast ja haigekassa poolt alates 6. päevast.7Aga mida asutused ja muud asjaosalised arvasid? Kuna muudatust ei jõutud õigeaegselt vastu võtta ja see kehtestati tagasiulatuvalt, siis oli elevust üksjagu.8 Samas, seda, et tegemist ei olnud Keskerakonna soologa, kinnitavad asutuste ametlikud seisukohad. Lihtsalt kuskilt jooksis mingi kass läbi ja kindlasti oskaks poliitikud meile seda öelda, kui tahaks, kuid seni ei ole ma nende seisukohta kohanud.Igatahes, veel 12. septembril 2022 ehk siis kaks kuud pärast uue koalitsiooni sündi teatas Sotsiaalministeerium enda kodulehel:Sotsiaalministeerium saatis kooskõlastusringile eelnõu, millega muutuks ajutiselt aasta lõpuni kehtiv haiguspäevade hüvitamine alates 2. haiguspäevast edaspidi püsivaks. Haiguspäevade varasem hüvitamine võimaldab inimestel juba esimeste haigussümptomite ilmnemisel töölt koju jääda, aidates säilitada nende sissetulekuid.9Ja selline eelnõu tõesti ka kooskõlastusringile saadeti, analüüsid juures ja puha.10 Paraku selgus, et koalitsioonipartnerid andsid põiklevaid vastuseid ehk siis kõigepealt söödi ära väikese Peetri söök ja alles siis võisid partnerid hakata suure Peetri sööki sööma. Ja hakkasidki.Reformierakonna sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo ennustas sellele eelnõule valitsuse 20.10.2022 pressikonverentsil ebaedu:Sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo ütles tänasel valitsuse pressikonverentsil, et valitsusliidus oleva Sotsiaaldemokraatliku Erakonna poolt tõstatatud haiguspäevade hüvitamise süsteemi küsimust pole ei valitsuses ega koalitsiooninõukogus arutatud. /---/ „Minule teadaolevalt ei ole seda teemat kabinetis arutatud ja tavapärane tööprotsess valitsuses näeb ette konsensuslikke otsuseid ja valikuid. Seniks kuni ei ole kabinet arutanud, seniks ei ole meil ka ju selgeid vastuseid. Ei ole seda minu teadmisel ka koalitsiooninõukogus arutatud, nii et ka seal seisukohta pole võetud,“ rääkis Riisalo.11Kui seaduseelnõu 725 SE esimese lugemise eelsel 21.11.2022 toimunud sotsiaalkomisjoni istungil teemat arutati, siis kinnitas veel Sotsiaalministeeriumi esindaja, et muudatusel on siiski jumet:Sotsiaalministeeriumi tervisesüsteemi arendamise osakonna tervisevõrdsuse poliitika juhi Lii Pärja sõnul analüüsiti koos haigekassaga ettevõtjatele kaasnevate kulude andmeid. Kui vaadata tööandjate vaatest, siis ühe haiguspäeva keskmine maksumus varasema süsteemi järgi on tööandjatele ca 11% kallim. Tööandja tasub praegu 4 päeva hüvitise, kui minna tagasi vana skeemi peale, siis 5 päeva oma ja see ühe lisapäeva mõju oleks ligikaudu 11,6 mln eurot aastas. Kindlasti peaks vaatama ka inimeste vaates, sest 2 omaosaluspäeva haiguspäeva eest tähendaks, et inimene kaotab ca 82 eurot iga esmase haiguslehega. Väga teravalt mõjutaks see just madalama sissetulekuga inimesi. Kui vaadata haiguslehtede jagunemist, siis kõige suurem mõju on nakkushaigustel. Sotsiaalministeerium toetab Eesti Keskerakonna fraktsiooni poolt algatatud eelnõu eesmärki. Ministeeriumil on sama eesmärk, et jätkata vana süsteemiga, kuid ministeeriumil on mõned tähelepanekud ehk eelnõu ei toetata esitatud kujul. Kulusid ei ole vaja katta riigieelarvest, sest Eesti Haigekassa eelarves on need kulud juba arvestatud. Vahendid tekkisid peamiselt sellest, et haigekassa ei maksa enam sünnitushüvitiste eest. Eelnõus on ka mõned tehnilised viited, mis tuleks eelnõu edasisel menetlemisel parandada. Sisuliselt leitakse, et eelnõul oleks väga positiivne mõju viirushaiguste leviku pidurdamisel. Samuti toetaks see inimeste majanduslikku toimetulekut ajutise töövõimetuse tõttu töölt eemale jäädes.Aga läks, nagu arvata oli, st ajutist korda vaid pikendati kuus kuud ning kui seadus vastu võeti, siis oli sotsiaalminister bravuurikust juba pisut maha võtnud, sest mis sa ikka tõmbled, kui selle tagajärjeks on heal juhul ports korralikku näopeksu, avalikku seejuures, nagu kogemus näitas. Tuli lihtsalt konstateerida:„Juba teisest haiguspäevast hüvitise maksmise pikendamine on ülimalt oluline sadadele tuhandetele Eestimaa inimesele. See annab turvatunde ränk viirustalv ja üha jätkuv hinnatõus üle elada. Olen korduvalt öelnud, et 2009. aastal tehtud muudatus haiguspäevade eest maksmata jätmisel oli suur viga. Ametiühingu tööst mäletan, et aastal 2015 kogusime kakskümmend viis tuhat allkirja ühe kuuga haiguspäevade toetuseks,“ ütles tervise- ja tööminister Peep Peterson.Aga13 Aeg läks edasi ja see analüüs, millele viitas Sotsiaalministeeriumi esindaja 21.11.2022 Riigikogu sotsiaalkomisjoni istungil ja mida käsitleti põhjalikumalt eelnõus, mis, hoolimata sellest, et algatati koalitsioonipartneri poolt, Riigikokku ei jõudnudki, lasti juba uue aasta sees mürtsuga põhja, sest nii oli vaja. Seejuures tegi seda haige kassa, kes oli vahepeal terveks saanud:Terviseminister Riina Sikkuti (SDE) sõnul arutati koalitsioonikõnelustel heldema haigushüvitiste korra põlistamist, kuid kokkuleppele ei saadud. Heldema haigushüvitiste kärpimise ühe põhjendusena on toodud väidet, et inimesed võivad hakata süsteemi kuritarvitama.„Kuna see kehtis kokku üle kahe aasta, siis haigekassa analüüsis seda haiguslehtede dünaamikat ja muutusi, et kui inimesel on võimalus teisest päevast hüvitist saada, kas nende haiguslehtede osakaal on kasvanud ja kas inimeste arv, kes seetõttu koju jäid, oli oluliselt suurem. Tegelikult vastus on, et ei,“ sõnas Sikkut.14Et aga andmete tähendus sõltub ju suuresti sellest, kes ja mis eesmärgil neid kasutab ning kuidas neid presenteerib, siis ma tooksin eelnõust, mis ei saanudki päris eelnõuks, sellise statistika:Eestis on inimeste omaosalus tervishoiuteenuste kulude puhul haigekassa 2020. aasta andmetel 21,7%, mis on tunduvalt kõrgem Maailma Terviseorganisatsiooni soovituslikust 15% määrast.Muudatuse mittejõustumise korral taastuks 1. jaanuarist 2023 COVID-19 pandeemia eelne regulatsioon, mille kohaselt oleks töötaja omavastutus haiguspäevade hüvitamisel kolm esimest päeva. See tähendab inimestele veelgi suuremat omaosaluskoormust ja suuremaid rahalisi piiranguid vajamineva abi õigeaegsel saamisel.15Kuidas see siis suhestub selle Eesti riigi kontseptsiooniga? Ma ei ütle, et mulle kangesti see üldse meeldib, et riigi asemel peab midagi maksma tööandja, kes ei ole ei kindlustusandja ega saa ka maksuvabalt niisama lihtsalt seda teha, mida Riigikogu liikme märg unenägu seadusi joonistades ette nägi16, kuid lihtsalt kottimine kottimise pärast? Sellest on raske aru saada.Aga kes olen mina, et arutleda, mida jumalad Olümposel otsustavad ning kas see on õige ja hää. Lihtsalt kuidagi märjaks läks, kraevahe on täitsa märg. Ja see kuldne värv ei viita teps mitte kullale, vaid pigem sellele, et austet tegelased vaevlevad vedelikupuuduses. Ja jätkub täpselt sama asi, mis siis, kui pähkleid näriti 17 aastat ühtejutti ja kõigile lasti krae vahele. Millal see lõpeb? Kes teab, sest parteide toetajaskond on tihti pimedat usku. Nii nagu usk ehk nõuabki.Et lõpetada ilusa neutraalse noodiga, võtame teadmiseks, et ajutine kord ei muutunud alaliseks.1 Riigikogu XI koosseisu seaduseelnõu nr 432 SE seletuskiri. Kõik Riigikogu menetletavad õigusaktid koos seletuskirjadega on kättesaadavad Riigikogu kodulehel: www.riigikogu.ee.2 Martin Huberg. Haigushüvitis alatest teisest päevast, ka karantiini korral. - MaksuMaksja, 2022, 1, lk 19-21.3 Haigushüvitiste teema tõsteti menetluse käigus üle teise eelnõusse, 355 SE. Kirjatükk pärineb nimetatud eelnõu teiseks lugemiseks koostatud seletuskirjast. Riigikogu XIV koosseisu seaduseelnõu 355 SE.4 Riigikogu XIV koosseisu seaduseelnõu 456 SE seletuskiri.5 Vt Riigikogu XIV koosseisu seaduseelnõu 725 SE I lugemise materjalid.6 Valitsuste koosseisud on leitavad nt valitsuse kodulehelt: https://valitsus.ee/peaminister-ministrid/valitsuse-koosseis-0.7 Viide 5, II lugemise muudatusettepanekute loetelu.8 Vt Martin Huberg. Tööandja haigushüvitis ja rasedad. — MaksuMaksja, 2022, 11, lk 16-17.9 Sotsiaalministeerium plaanib haiguspäevade varasema hüvitamise püsivaks muuta. Sotsiaalministeeriumi 12.09.2022 pressiteade. Kättesaadav Sotsiaalministeeriumi kodulehel: www.sm.ee.10 Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse ning teiste seaduste muutmise seaduse ja tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmise seadus. Eelnõu toimiku number eelnõude infosüsteemis on 22-1061. Kättesaadav eelnõude infosüstemis: https://eelnoud.valitsus.ee.11 Vt Riisalo: valitsus ei ole haiguspäevade hüvitamise küsimust arutanud. - Raamatupidamisuudiste portaali RUP.ee uudis, 20.10.2022. Kättesaadav portaali veebilehel www.rup.ee.12 Riigikogu sotsiaalkomisjoni istungi protokoll nr 255, 21.11.2022. Kättesaadav seaduseelnõu 725 SE materjalide juures.13 Haiguspäevade varasem hüvitamine jätkub juuni lõpuni. Sotsiaalministeeriumi 06.01.2023 pressiteade. Kättesaadav Sotsiaalministeeriumi kodulehel: www.sm.ee.14 Hanneli Rudi. Haigushüvitiste maksmisel taastub juulist koroonaeelne kord. - ERR.ee, 01.05.2023. a.Martin Huberg, EML juhatuse liige MaksuMaksja õigustoimetaja martin@maksumaksjad.ee


Platvormid ja maksualane teabevahetusViimased aastad on äpindusele korraliku põntsu pannud ning rappimise tulemusel on monstrumist järele jäänud vaid roots, nagu jõulukuusest kolmekuninga päeva paiku, ning on selgunud, et imeäpp on pelk programm, mis ei muuda enamasti kuigi palju seda tööd, mida inimene ikkagi teeb. Enamasti on äpp vaid tellimuse edastamise, jälgimise ja arveldamise vahend. Just viimane osa - arveldamine - pakub aga maksuhaldurile huvi, sest selle kaudu näeb, kes kellelt, kui palju, kui kallilt ja mida soetas. Raha näitab kätte, kus pada asub ja mida seal pakutakse. Ja nii ei maksa imestada, et sellega seotud teabe kogumine ja Euroopa Liidu sisene maksuhaldurite vaheline edastamine on järgmine piits, mis äpinduse seljas plaksudes tantsima hakkab.TeabevahetusEt pisut tausta avada, räägime maailma loomisest.1 Mäletatavasti2 oli ligi tosin aastat tagasi kuum sõna FATCA - sellest sai kõik alguse.Foreign Account Tax Compliance Act (FATCA) on USA-s 2010. aastal vastu võetud ja põhiosas 1. juulil 2014 jõustunud seadus riigieelarve tulude suurendamiseks ning maksude deklareerimise tõhustamiseks. FATCA eesmärk on koguda USA-le teavet maksuresidentide laekumiste kohta, mis kantakse USA-väliste finantsasutuste (sealhulgas Eesti finantsasutuste) kontodele. Sellistelt finantsasutustelt teabe saamise tagamiseks kasutatakse karistuslikku meedet - kui finantsasutus nõutud teavet USA-le ei anna, peetakse kinni 30% sellele finantsasutusele USA allikatest laekuvatelt maksetelt.3 Probleem oli selles, et iga finantsasutus pidi eraldi andmete edastamises USA-ga lepingu tegema või teise variandina pidi riik selle ise sõlmima. Kuna eraldi oli liialt koormav, siis valisid muist riike (ka Eesti) rahvusvahelise riikidevahelise lepingu sõlmimise tee ning meie jaoks viidi lepingust ettevõtjatele tulenevad kohustused maksualase teabevahetuse seadusesse. Eesti saab ise USA-lt analoogseid andmeid meie residentide kohta.Kuna USA oli juba „sae käima tõmmanud", siis hakkas üsna samal ajal ka Euroopa Liit oma analoogset normistikku välja töötama ning 2017. aasta sügisest vahetatakse maksustamisalase halduskoostöö direktiivist4 tulenevalt automaatses korras teavet erinevate rahaliste vahendite kohta, mida hoitakse välisriigis.Jällegi, siseriiklikult reguleerib seda maksualase teabevahetuse seadus.Kuna saag juba põrises objektil, siis tehti kähku veel üks sutsakas ära ning:2017. aastast vahetatakse direktiivi 2015. aasta muudatuse kohaselt automaatselt teavet maksuhalduri antud siduvate eelotsuste kohta, millel on piiriülene mõõde. Ettevõtjatele teabevahetus täiendavaid kohustusi kaasa ei too. Teabevahetus puudutab eelotsuseid, mis on antud alates 2012. aastast.5 Ja edasi tundus juba, et lõppu ei tulegi, ja vist nii ongi, sest:2018. aastast vahetatakse direktiivi 2016. aasta muudatuse kohaselt teavet suurkontsernide riikidepõhise aruandluse osas (country by country reporting). Teabevahetuse mudel on sarnaselt finantskontode alase teabevahetuse standardile kopeeritud direktiivi OECD vastavast mudelist ning Eesti õigusesse on regulatsioon üle võetud viiteliselt.Iga-aastane aruandlus hõlmab Eestis tegutsevate suurkontsernide, kelle aastatulu ületab 750 miljonit eurot, raamatupidamisaruandes kajastatavat põhiteavet tulumaksukohustuse, kasumi, osa- või aktsiakapitali, materiaalse vara, (tütarettevõtete) tegevusalade ja töötajate kohta.6 2021. aastast rakendus maksuhaldurite teabevahetus piiriüleste skeemide osas. Piiriülesteks skeemideks, mille kohta tuleb maksuhaldurile teavet esitada, on skeemid, mis võimaldavad maksude agressiivset planeerimist või mille abil on võimalik kõrvale hoiduda finantskontode alasest teabevahetusest või peita vara tegelikke kasusaajaid. Aruandekohustusega piiriüleste skeemide täpsemad tunnused on määratletud rahandusministri määrusega. Kohustatud isikuteks on Euroopa Liidu residendid, kes osutavad ärisuhte raames mis tahes maksunõustamise teenust. Nendeks võivad olla ka finantsasutused. Erandjuhul võib teabeandjaks osutuda ka maksukohustuslane ise, kes asjaomast skeemi kasutab. Teabevahetus puudutab piiriüleseid skeeme, mida hakati rakendama pärast 2018. aasta 25. juulit.7 Ka viimase osas on oluline kirjas maksualase teabevahetuse seaduses.Arvate, et nüüd on kõik? Oh ei, järgmiseks on platvormidelt saadavate andmete vahetamine ning nagu heal spordivõistlusel ikka, valmis tuleb end panna ka virtuaalvääringu teenuse pakkujalt saadavate andmete vahetamiseks, mis on hetkel veel direktiivi ettepaneku staadiumis. Bürokraatia tundub olevat enim levinud ettevõtluse vorme.25. märtsil 2021 avalikustati direktiiv 2021/514, millega muu hulgas kohustati liikmesriike kehtestama platvormihalduritele aruandluskohustus, mille kohaselt peavad nad esitama kord aastas teavet nende platvormil tegutsevate isikute ning nende poolt teenitud tulu kohta. Platvormihaldurid on isikud või muud õiguslikud moodustised, kes võimaldavad erinevatel müüjatel ja teenusepakkujatel registreerida ennast platvormile, mille vahendusel on võimalik sõlmida teiste kasutajatega juriidiliselt siduvaid kauglepinguid kaupade müügiks või teatud teenuste osutamiseks. Platvormihalduritelt saadud teavet vahetavad liikmesriigid omavahel riikliku järelevalve teostamise eesmärgil.8 Kogu temaatika on reguleeritud jällegi maksualase teabevahetuse seaduses, suuremas osas 24. peatükis §-des 2020-2030. Võite ennustada, millise numbriga peatükk ja millised paragrahvid lisanduvad seadusesse, kui krüpto (virtuaalvääringu) teema seadusesse teed otsib. Lihtsuse ja arusaadavuse huvides oleks ilmselt vahepeal uus seadus vastu võtta.PlatvormPlatvormi mõiste sisustatakse pisut teisiti kui platvormkingade oma, mitmetähenduslik kokkusattumus on ilmselt nii juhuslikkusest kui otsetõlgetest tulenev.Platvorm on tarkvara, mis võimaldab müüjal olla ühenduses teiste kasutajatega aruandekohustusega hõlmatud tegevusega tegelemiseks, samuti moodustis sellise tegevusega seonduva tasu kogumiseks ja maksmiseks (MTVS § 2020 lg 1).Definitsioonist, nagu ikka, eriti palju targemaks ei saa. Seda tuleks arusaamiseks pisut enda jaoks lihtsustada: tegemist on tarkvaraga, mis ühendab müüja ja teised programmi kasutajad, võimaldab tasu koguda ja maksta ning kus tasu eest toimub (MTVS § 2021 lg 1):1) kinnisasja või selle osa rendile või üürile andmine; 2) aja- või ülesandepõhise teenuse osutamine; 3) asja võõrandamine;4) transpordivahendi rendile või üürile andmine.Kui tegevus on tasuta, siis ei ole see tarkvara platvorm meid huvitavas tähenduses.Samuti ei ole platvorm selline tarkvara, mis võimaldab üksnes (MTVS § 2020 lg 2):1) maksete töötlemist;2) kaupade või teenuste loetlemist või reklaamimist; 3) nende ümbersuunamist või üleviimist platvormile.Ehk siis, kvalifitseeruvad vähemasti mingis osas ilmselt Bolt, Wolt, Uber, AirBnB jm analoogsed tarkvarad, mille kaudu erinevaid teenuseid osutatakse.MüüjaMüüja mõiste on pisut segadust tekitav, sest mis müüja see Bolt või Uber tavatähenduses on, kuid subjekt, kes platvormi kaudu tasu eest kaupu müüb või teenuseid osutab, makseid kogub, on müüja.Müüja käesoleva seaduse tähenduses on isik või õiguslik moodustis, kes on platvormil registreeritud ja tegeleb aruandekohustusega hõlmatud tegevusega või kellele makstakse või krediteeritakse selle tegevusega seonduvalt tasu.Eelnõus olev fraas „/---/ või kellele makstakse või krediteeritakse aruandekohustusega hõlmatud tegevusega seonduvalt tasu /---/“ lahendab selle õigusliku lünga, ehk isegi kui ettevõte koheselt tasu ei saa, siis loetakse ta müüjaks hetkest, mil temale seonduv tasu arvestatakse.9 Sellega välistatakse siis olukord, kus tegevs on ühel aastal ja tasu laekub teisel aastal või vastupidi, ning see annaks justkui aluse väita, et vastaval aastal puudus kas tasu või tegevus ning mis omakorda võiks pakkuda võimaluse väita, et järelikult puudub ka aruandluskohustus.Müüja võib seega olla aruandluskohustusega hõlmatud või mitte, ehk siis - on erandeid ning olukordi, kus mitteresident peab siin samuti aruandluskohustust täitma, kui ta juba muus EL liikmesriigis seda just ei tee. Ilmselt ei ole rohkem detailsemaks mõtet minna.Olgu ära toodud kolm juhtumit, mil hoolimata kõigest ei ole tegemist aruandluskohustusega müüjaga (MTVS § 2022 lg 3):1) äriühing, kelle aktsiatega kaubeldakse reguleeritud väärtpaberiturul korrapäraselt, samuti temaga seotud üksus, mille aktsiatega kaubeldakse reguleeritud väärtpaberiturul korrapäraselt;2) juriidiline isik või õiguslik moodustis, kes on jooksval kalendriaastal osutanud enam kui 2000 korral rendi- või üüriteenust seoses kinnisasjade või nende osadega, mis asuvad samal aadressil ning mis kuuluvad samale omanikule;3) isik või õiguslik moodustis, kes on jooksval kalendriaastal sõlminud platvormi kaudu vähem kui 30 tehingut asja müügiks ja kellele makstud või krediteeritud tasu kogusumma ei ületa 2000 eurot.Ja kellel on nüüd juhe lõplikult koos, peaks meelde jätma, et:isiku staatuseta isikuteühenduse või varakogumi filiaal (MTVS § 2 p 2).Ehk siis, suuremad hotellid jms ei ole aruandluskohustusega müüjad. Börsiettevõtja definitsioon eeldab, et tegemist on aktsiaseltsiga, sest aktsiaid teistel ühingutel ei ole.Viimane välistus puudutas väikeettevõtjaid, kuid seal on oluline tähele panna, et antud on kaks kriteeriumi, mis peavad samaaegselt täidetud olema. Nt kui tehinguid on küll alla 30, kuid summa on suurem kui 2000 eurot, siis välistus ei rakendu. Samuti, kui tehinguid on üle 30, kuid summa jääb alla 2000 euro, välistus ei rakendu.PlatvormihaldurJärgmine oluline mõiste puudutab müüja ja riigi vahelist lüli ehk platvormihaldurit. Tema on see, kes kogub müüjalt vajalikud andmed ja edastab need maksuhaldurile, ehk siis - tegemist on teabeandjaga MTVS tähenduses (MTVS § 2023).Definitsioon (üldisem):Platvormihaldur käesoleva peatüki tähenduses on juriidiline isik või õiguslik moodustis, kes sõlmib müüjaga lepingu platvormi või selle osa müüjale kättesaadavaks tegemiseks (MTVS § 2023).Selleks, et platvormihaldur saaks täita teabeandja kohustusi, peavad müüjad talle edastama vajalikku teavet. Kuidas teavet koguda, on eraldi reguleeritud.Platvormihalduri hoolsusmeetmedPlatvormihaldur loomulikult teab, kes tema hallatavat platvormi kasutavad ning millist tegevust nad seal arendavad, seetõttu on just tema see filter, millest kogu info läbi jookseb ning kust on seda kõige kergem kätte saada.Hoolsusmeetmed, mida platvormihaldur rakendama peab, on kirjas määruses „Hoolsusmeetmed, esitatav teave ja liiduvälise platvormihalduri registreerimise kord".10 Üldistatult öeldes peab platvormihaldur nii füüsilisest kui juriidilisest isikust müüja kui ka nn muu moodustise kohta koguma tema identifitseerimist võimaldavad andmed (sõltuvalt isikust: nimi, ärinimi, aadress, isiku- või registrikood, maksukohustuslasena registreerimise number ja käibemaksukohustuslasena registreerimise number jms).Rendi- ja üürisuhte puhul (tegelikult peetakse silmas ilmselt ka lühiajalist kasutust kui majutusteenust) tuleks koguda ka kinnisasja või selle osa aadressiandmed ning kinnistu number või muu samaväärne number, sõltuvalt riigist, kus asi asub.Kui platvormihaldur rakendab nn hotellide erandit (üle 2000 majutuse aastas), siis peab ta ikkagi koguma andmeid, mis tõendavad, et erand kohaldub ja ta ei pea teavet maksuhaldurile edastama.Puhas rõõm on seotud sellega, et egas platvormihaldur saa ju müüjaid usaldada, vaid ta peab olemasolevatest andmebaasidest kontrollima talle edastatud andmete usaldusväärsust (nt KMKR numbri kehtivus).Kui platvormihalduril on alust arvata, et kogutud teave on ebausaldusväärne pädeva ametiasutuse poolt konkreetse müüja kohta esitatud teabe tõttu, nõuab platvormihaldur müüjalt teabe parandamist või selle õigsuse kinnitamist, samuti vajadusel täiendavate dokumentide, andmete või teabe esitamist (määruse § 6 lg 3).Ja loomulikult, teave, mida platvormihaldur on kogunud müüjalt, samuti teda ennast puudutav teave tuleb esitada maksuhaldurile.Kui tegemist on Euroopa Liidu välise platvormihalduriga, siis tema tuleb maksuhalduri juures registreerida, muud platvormihaldurid eraldi mingit registreerimist tegema ei pea. Registreerimiskohustus tekib „viivitamatult" niipea, kui hooldusmeetmete täitmisel selgub, et platvormil on mõni müüja, kes on aruandluskohustuslik müüja. Registreerimiskohustust ei ole, kui ta on mõnes teises liikmesriigis juba registreeritud platvormihaldurina ning juba täidab kohustusi teises riigis.Müüjate kimbutamineMõistagi peab platvormihalduril olema mingi viis müüjate mõjutamiseks, kuna platvormihaldur vastutab ju „enda peaga".Niisiis, MTVS § 8 lõige 1 kohustab müüjat platvormihaldurile esitama teavet 30 päeva jooksul nõude saamisest, kui seadus teabe edastamiseks lühemat tähtaega ei sätesta.Kui müüja ei ole esitanud nõutud teavet platvormihaldurile vaatamata kahele meeldetuletusele, sulgeb platvormihaldur müüja konto ja takistab tal seda uuesti registreerida või jätab müüjale tasu üle andmata, kuni müüja esitab nõutud teabe. Neid meetmeid on lubatud rakendada pärast teise meeldetuletuse esitamist, kuid mitte enne 60 päeva möödumist teabe esmasest nõudmisest (MTVS § 8 lg 11).Platvormihaldurite kimbutamineKui te arvate, et platvormihaldurite karistus on kanda 30 päeva jooksul 70-ndatest pärit platvormkingi, siis te eksite. Nendele on ette nähtud hoopis sunniraha. Kui maksuhaldur teavet ei saa, teeb ta platvormihaldurile hoiatuse sunniraha rakendamise kohta. Kokku võib sunniraha rakendada kuni 3300 euro suuruses summas ning esimesel korral ei ületa see 1300 eurot ning teisel korral 2000 eurot.Ja rakendussäteOlgugi et Rahandusministeeriumi haldusalas olevate õigusaktide puhul on pigem tavaks rakendussätete ebapiisavus või sootuks puudumine, on sel korral rakendussäte täiesti olemas (MTVS § 236):Platvormihaldur rakendab käesoleva seaduse 24. peatükis nimetatud hoolsusmeetmeid nende müüjate suhtes, kes on platvormil 2023. aasta 1. jaanuari seisuga registreeritud, hiljemalt 2024. aasta 31. detsembriks ning esitab nende ja asjakohasel juhul nende poolt rendile või üürile antud kinnisasja või selle osa kohta käiva 2023. aasta teabe hiljemalt 2025. aasta 31. jaanuaril.Ja loomulikult ei peaks teid kerge kalambuuri maik hämmastama, sest sellest sättest tuleb välja lugeda ka see, et need müüjad, kes registreeritakse pärast 1. jaanuari 2023, täidavad kenasti enda kohustused teabe edastamisel platvormihaldurile ning platvormihaldur edastab teabe kenasti maksuhaldurile, see omakorda vajalikus osas teistele liikmesriikidele.Niisiis, ajakava on järgmine:Platvormihaldur tuvastab hoolsusmeetmeid rakendades jooksva kalendriaasta 31. detsembriks tema platvormil tegutsevad aruandlusega hõlmatud müüjad (MTVS § 2024 lg 1).Teabeandja esitab aruandlusega hõlmatud müüja kohta ja asjakohasel juhul tema poolt rendile või üürile antud kinnisasja või selle osa kohta käiva teabe maksuhaldurile hiljemalt hoolsusmeetmete rakendamisele järgneva kalendriaasta 31. jaanuaril (MTVS § 2025 lg 1).Ja kui platvormihaldur on alles alustanud tegutsemist, siis on need tähtajad esimesel korral aastases nihkes.Nii et, hoidke piip ja prillid, andmeid hakkab näkku pritsima nii et „vähe" pole. Ja „vähe" kirjutame siinkohal ka sel puhul jutumärkides… Maksuameti „lohutus“Ja et veel lõbusam oleks, tuletab maksuhaldur meelde:Platvormihaldurid ei pea edastama müüjate ja nende teenitud tulu kohta andmeid siis, kui väljamaksed on deklareeritud tulu- ja sotsiaalmaksu, kohustusliku kogumispensioni ja töötuskindlustusmakse deklaratsiooni vormil TSD.Vormil TSD deklareeritud väljamaksete andmeid vahetab Maksu- ja Tolliamet DAC1 raames.11Kuna teatavasti Bolti autojuhi eest (kui tal just ettevõtluskontot ei ole või ta FIE ei ole või kui ta mõne ühingu kaudu ei tegutse) maksab maksud ja esitab TSD Bolt ise (täisnimi toimetusele teada), siis see peaks tõesti hingele väärt palsam olema.Ja DAC tähistab sellist seksikat instrumenti, mille ingliskeelne nimetus on Directive on Administrative Cooperation. Aga las ta olla, see teadmine meid enam rõõmsamaks teha ei suudaks niikuinii.1 Kasutan selle maailma osise loomise kirjeldamiseks Rahandusministeeriumi kodulehel avaldatud materjale rubriigist „Maksualane teabevahetus", vt: www.fin.ee/riigi-rahandus-ja-maksud/ maksu-ja-tollipoliitika/maksualane-teabevahetus.2 Piibli alguse tsiteerimisel oleks see pöördumine („Mäletatavasti…") ilmselt solvav, vähemasti naiste jaoks, kes maailmade loomist kindlasti mäletada ei saa, erinevalt meestest, kes hea meelega mulje jätaksid, nagu nad ise oleksidki selle loonud.3 Viide 1.4 Nõukogu direktiiv 2011/16/EL, 15. veebruar 2011, maksustamisalase halduskoostöö kohta ja direktiivi 77/799/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta. Avaldatud EL õigusaktide andmebaasis Eur-Lex: https://eur-lex. europa.eu.5 Viide 1.6 Viide 1. 7 Viide 1. 8 Viide 1.9 Riigikogu XIV koosseisu seaduseelnõu 732 SE seletuskiri. Kättesaadav Riigikogu koduleheküljel: www.riigikogu.ee.10 Rahandusministri 22.12.2022. a määrus nr 67. - RT I, 29.12.2022, 37.11 MTA teabematerjal „Maksualane teabevahetus", alapeatükk „Platvormialase teabe automaatne vahetus (DAC7)". - Kättesaadav MTA kodulehel: www.emta.ee.Martin Huberg


Nüüd kontrollitakse ka Saksamaalt toodud autode läbisõituPetturite elu muutus palju raskemaks, sest lõpuks ometi saab Transpordiamet kätte ka Saksamaa autode läbisõiduinfo.Transpordiamet on juba paar aastat kontrollinud pruugitama Eestisse toodavate autode läbisõitu ning kui avastab hodomeetri näidu võltsimise, ei võeta autot arvele enne, kui näit on õigeks keeratud.„Varasemaid läbisõidunäite kontrollitakse iga sõiduki puhul, kui päritoluriigist või tootja andmebaasist on võimalik vastavad andmed kätte saada,” märgib Transpordiameti maismaasõidukite üksuse juhataja Jürgo Vahtra. Enamasti on tegemist tehnoülevaatustel fikseeritud näitudega.Kahjuks pole avalik teaveEnt seni oli süsteemis üks suur auk: puudus info Euroopa kõige suurema autoturu ehk Saksamaa sõidukite kohta. See andis suhteliselt vabad käed petturitele, kes Saksamaalt palju sõitnud autosid odavalt ostsid, hodomeetri näidu tagasi keerasid ja siin autod poole värskemana ja kõrge hinna eest edasi müüsid.„Olukord muutus aprillist 2023. Nüüd on meil võimalik EUCARIS-es kontrollida Saksamaa sõidukeid,” sõnab Vahtra. Enne seda Saksamaa lihtsalt EUCARIS-süsteemi läbisõiduandmeid ei edastanud. EUCARIS ehk European Car and Driving License Information System on üleeuroopaline keskne infovahetussüsteem, milles jagatakse muu hulgas infot autode läbisõidu kohta. Paraku pole see teave mõeldud avalikuks kasutamiseks ehk autoostjal pole taustakontrolli tegemisel EUCARIS-est tolku. Vahtra soovitab selle alternatiivina kasutada autoandmeid jagavaid tasulisi portaale.„Kindlasti oleme kahe käega selle poolt. Tarbija jaoks on see väga hea ja lisab kindlust, loodetavasti suurendab see usaldust automüüjate ja ostjate vahel veelgi,” on muutusega rahul Tehase Auto müügijuht Timo Koobakene. „Eks see n-ö puhastab turgu, sest pettusega tegelevatel autotoojatel kaob tegevus ära. See aga on just tarbija ja üldise turuseisu kohalt väga tervitatav.”Sama meelt on nii Saksamaalt kui ka mujalt Euroopast pruugitud autosid importiva Al Autokeskuse müügijuht Taimar Kiveste. Tema hinnangul muudab see turgu ausamaks ja teeb autoostmise turvalisemaks ka laiemas plaanis, sest varem andis Saksamaa andmete puudumine võimaluse sahkerdada ka teiste riikide autodega.„Saan tuua oma kogemusest üsna hiljutise näite. Importisime Saksamaalt 90 000-kilomeetrise läbisõiduga auto, kuid Transpordiametis selgus, et tegelik läbisõit oli üle 250 000 kilomeetri,” räägib Kivaste. „Tegime küll enne auto ostu kõikvõimalikud taustakontrollid, ka tasulised, ja saime teada, et auto oli mingil hetkel viidud Hollandist Saksamaale. Aga pettuse kohta ühtki kahtlust ei tekkinud.”Riskid siiski jäävadTagantjärele asja uurides selgus, et tegu on üsna levinud skeemiga, kus Hollandi autod registreeritakse maksude tagasisaamise eesmärgil ja/või hodomeetri näidu muutmiseks Saksamaale. Paraku kaasneb sellega säärane nüanss, et Hollandi tausta enam mujalt ei näe, kui ainult EUCARIS-est. „Õnneks ostsime auto soliidselt ettevõttelt, kes selle pärast pretensiooni esitamist tagasi võttis. N-ö keritud autosid me põhimõtteliselt ei müü. Läbisõitu Õigeks keerata ning autot siin arvele võtta polnud mingit mõtet, sest selle väärtus polnud enam ligilähedanegi sellele, millega olime arvestanud."Kuigi Transpordiameti kontroll ohjeldab kohalikke pettureid, kes ise hodomeetri näitu muudavad, jäävad nii autode importijate kui ka omal käel Saksamaalt autot toova eraisiku jaoks riskid siiski alles, hoiatab Kiveste. Põhjus on nimelt selles, et EUCARIS-e andmeid saab kasutada ainult Transpordiamet, aga mitte eraisikud ja ettevõtted.Soosib suuri tegijaid„See tähendab, et lõplik tõde selgub ikkagi alles siin Saksamaalt ostetud autot arvele võtma minnes. Kui Saksamaal petturi otsa sattuda ja keritud näiduga auto osta, tuleb see supp ise ära süüa, eriti veel, kui auto ostetakse eraisikult."Küll aga soodustavad EUCARIS-esse jõudnud Saksamaa andmed tema hinnangul veelgi suurte ja soliidsete autokaupluste tegevust, sest nagu eespoolgi toodud näite puhul näha, on juhul, kui autoga tekib probleem, kellegi poole pöörduda.MARGUS PIPAR


Rahandusministeerimi nimel on hakanud levima petukirjasTALLINN, 23. august, BNS - Rahandusministeerium hoiatab, et nende nimel on hakanud levimaa petukirjad.
Petukirjades nõutakse näiteks maksu tasumist Eesti Vabariigi eelarvesüsteemi eest või muul eesmärgil. Maksu mittetasumisel ähvardatakse rahatrahviga.
Rahandusministeerium kinnitab, et tegemist on pettusega ja kirju ei ole saatnud rahandusministeerium. Ühtlasi on ministeerium teavitanud vastavaid asutusi ja kutsub inimesi üles ettevaatlikkusele!
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Ministeerimi nimel on hakanud levima petukirjadRahandusministeerium hoiatab, et nende nimel on hakanud levima petukirjad.Kirjades nõutakse näiteks maksu tasumist Eesti Vabariigi eelarvesüsteemi eest või muul eesmärgil. Maksu mittetasumisel ähvardatakse rahatrahviga.
Rahandusministeerium kinnitab, et tegemist on pettusega ja kirju ei ole saatnud rahandusministeerium. Ühtlasi on ministeerium teavitanud vastavaid asutusi ja kutsub inimesi üles ettevaatlikkusele.


HOIATUS petukirjade eestFoto: Shutterstock
Tähelepanu! Levivad petukirjad näiliselt Rahandusministeeriumi nimel, milles nõutakse näiteks maksu tasumist Eesti Vabariigi eelarvesüsteemi eest või muul eesmärgil. Maksu mittetasumisel ähvardatakse rahatrahviga.
Pilt: Rahandusministeerium
Kinnitame, et tegemist on pettusega ja kirju EI OLE SAATNUD Rahandusministeerium.
Oleme teavitanud vastavaid asutusi ja kutsume inimesi üles ettevaatlikkusele!
Allikas:
Rahandusministeerium


Kurjategijad saadavad rahandusministeeriumi nimel petukirjuRahandusministeeriumi teatel saadetakse nende nimel petukirju, milles nõutakse maksu tasumist.«Levivad petukirjad näiliselt Rahandusministeeriumi nimel, milles nõutakse näiteks maksu tasumist Eesti Vabariigi eelarvesüsteemi eest või muul eesmärgil. Maksu mittetasumisel ähvardatakse rahatrahviga,» teatas ministeeriumi kommunikatsiooniosakonna peaspetsalist Alina Roditšenko.
Ta kinnitab, et tegemist on pettusega ja kirju ei ole saatnud. Rahandusministeerium.
«Oleme teavitanud vastavaid asutusi ja kutsume inimesi üles ettevaatlikkusele,» teatas Alina Roditšenko.

Petukiri, mida inimestele saadetakse.
Rahandusminisiteerium


Petukirjad rahandusministeeriumi nimelRahandusministeerium kutsub tähelepanelikkusele.
Rahandusministeerium hoiatab.
Levivad petukirjad näiliselt rahandusministeeriumi nimel, milles nõutakse näiteks maksu tasumist Eesti Vabariigi eelarvesüsteemi eest või muul eesmärgil.
Maksu mittetasumisel ähvardatakse rahatrahviga.
Ministeerium kinnitab, et tegemist on pettusega ja kirju EI OLE SAATNUD rahandusministeerium.
Rahandusministeerium on teavitanud vastavaid asutusi ja kutsub inimesi üles ettevaatlikkusele!


Ettevaatust! Küberkelmid on muutunud veel nutikamaksKüberpetturitel on käesoleva aasta esimese seitsme kuuga õnnestunud Eesti inimestelt kätte saada juba pea neli miljonit eurot. Kannatanuid on üle 500. Pettused on muutunud üha kavalamaks ja ohvriks langevad väga erineva taustaga inimesed alates tudengitest ning lõpetades tippjuhtidega.
Selleks, et mitte kelmide ohvriks langeda, tuleb olla ülitähelepanelik iga kord, kui kusagile mobiil-ID või Smart-ID PIN-koode sisestad või kellegi poolt edastatud linkidele vajutad. Keegi ei ole kaitstud – petturid on paraku loomingulised ja ronivad su sotsiaalmeediasse, e-postkasti ja telefoni erinevatel viisidel.
Investeerimiseks kasuta vaid usaldusväärseid ja tuntud platvorme
Investeerimispettuste kahju ulatub politsei andmetel tänavul juba üle kahe miljoni euro. Politseini on jõudnud 156 juhtumit, mis teeb keskmiseks kahjusummaks üle 12 000 euro. Aga politseinikeni ei jõua kaugeltki kõik petujuhtumid.
Näiteks õnnestus kelmidel ühelt inimeselt kätte saada 2500 eurot, lisaks võeti tema isikuandmeid kasutades 23 000 euro väärtuses kiirlaenu. See kõik juhtus läbi internetti postitatud investeerimiskuulutuse. Ohver vajutas vaid lingile ja sisestas enda kontaktandmed, kohe saabus kõne täpsemate instruktsioonidega. Selle juhtumi puhul paluti WhatsAppi vestlusaknas saata dokumendiandmed ja foto ning siis alla laadida programm, mille kohta kinnitati, et see on ohutu tehniline abimees. Selle programmiga andis ohver aga petturitele ligipääsu oma pangaandmetele, ka said nad ka võimaluse luua inimese nimel uus Smart-ID konto. Vaid tänu pangakontole seatud limiitidele ei saadud kogu kontol olnud raha kätte.
Investeerimispakkumised pole ainuke investeerimiskelmuse liik, mille osas tähelepanelik olla. Kui juba mingist summast ilma jäädud on, võib järgneda nö teine laine: mis tahes raha tagastusskeemid on ka suure tõenäosusega hoopis petuskeemid ning abivalmis inimene teisel pool ekraani ei pruugi osutuda selleks, kellena ta ennast esmapilgul esitleda üritas.
Internetiportaalides õitseb äri ka kelmidel
Facebooki turuplats ehk marketplace on enda kauba müümiseks teada-tuntud koht, kuid lisaks ostjatele-müüjatele liikleb müügiplatvormidel ka hämarate eesmärkidega tegelasi. Näiteks pakutakse müüjale kauba kulleriga kättetoimetamiseks viise, mille jaoks peab müüja väidetava ostja poolt edastatud lingile nö „kullerfirma jaoks“ sisestama oma pangaandmeid ja „kinnitama“ need Smart-ID paroolidega.
Registreeritud pakikelmuste juhtumeid on tänavu juuli lõpu seisuga 166 ja petturitel on õnnestunud kätte saada üle 110 000 euro. See on üle kahe korda suurem number. kui terve eelmise aasta jooksul kokku, mis tähendab, et kelmide jultumus kasvab ja inimeste tähelepanelikkus eraisikute vaheliste tehingute puhul peaks ohvriks langemise vältimiseks samuti tõusma.
Tähelepanelik tuleb olla nii sotsiaalmeedias kui ka hiljem telefonile saadetavate sõnumitele reageerides, sest petturid teevad väga tõetruult järgi kodulehekülgi ja nt „Omniva“ kodulehele sattumine võib olla vaid ühe vale kliki tagajärg. Jälgi hoolega veebibrauseri aadressireal nähtavat ning veendu, et ka ise kullerfirma lehte internetist otsides satuksid täpselt samasse kohta.
Kümme korda loe, üks kord sisesta
Norstat ja Pangaliit tegid äsja uuringu, kust selgus, et vaid 54% inimestest võrdleb alati enne mobiil- või Smart-Id PIN-koodi sisestamist kontrollkoode tehingu tegemise keskkonnas telefoni ekraanile ilmuvatega. Lisaks selgus, et vaid 65% vastanutest keeldus PIN-koode sisestamast, kui telefon ilma põhjuseta seda küsis.
Jah, tänapäeval peame ennast internetis autentima ning makseid sooritama söögi alla ja peale, kuid kui mõni portaal küsib PIN2 koodi, peab automaatselt peas punane tuli põlema minema! PIN2 on võrdväärne paberil antud allkirjaga. Tegu on viiekohalise koodiga, mida EI TOHI kunagi sisestada enda isiku tõestamiseks. Muidugi tuleb ka PIN1 – neljakohalise oma isiku tuvastamiseks ja mis tahes keskkondadesse sisenemiseks vajaliku koodi – sisestamisel olla ettevaatlik, sest sellega võid anda petturile ligipääsu oma pangakontole. Lisaks tuleb meeles pidada, et pangakaardi taga olevat kolmenumbrilist CVC-koodi ei tohi jagada üheski suvalises ankeedis.
Võta aega, et veenduda, kas oled õigel internetilehel makse sooritamiseks või allkirja sisestamiseks. Kui keegi utsitab tempoga tagant, on ka see kindel ohumärk. Kiirustades teeme kõik vigu.
Kui petturitega veebiavarustes kokku puutud, isegi kui sellest midagi halba ei sünni, teavita kindlasti politseid ja panka, et hoida ära teiste inimeste pettuse ohvriks langemine. Iga kord, kui politseini jõuab teadmine mõnest leheküljest või lingist, mis petuskeemini viib, saab selle kiirelt sulgeda.


Parmas: prokuröri lahkumine Tallinna Sadama protsessile takistuseks ei saa   Riigi peaprokurör Andres Parmas ütles, et Tallinna Sadama kohtuasja vedanud riigiprokuröri Denis Tšasovskihi ametist lahkumine kohtuprotsessi jätkumisele prokuratuuri poolt takistuseks ei saa. Kohtuprotsessi venimise eest peab ta vastutavaks kohtusüsteemi.   "Prokuratuur tagab süüdistuse esindatuse ka edaspidi. Me toimime asutusena, mitte üksikute inimeste koguna. Nii, et me leiame teise prokuröri, kes võtab süüdistusfunktsiooni esindamise üle," ütles Parmas "Aktuaalsele kaamerale". "Kahtlemata see tähendab meie jaoks teatud lisatööd ja vajadust uuel inimesel ennast asjaga kurssi viia, aga ei ole siiamaani jäänud asjad selle taha, et riigil ei oleks olnud prokuröri välja panna asjadesse, ei jää ka nüüd," lisas ta. Eesti Ekspressi teatel paneb suurtel korruptsiooniprotsessidel riiklikku süüdistust esindav riigiprokurör Denis Tšasovskih ameti maha. Aprillis tegid kaitsjad kohtule taotluse Tallinna Sadama kriminaalmenetluse lõpetamiseks aegumise ning alternatiivselt mõistliku menetlusaja möödumise tõttu. Riigiprokurör Denis Tšasovskih ütles siis ERR-ile, et prokuratuur on kindel, et aegumistähtaeg ei ole süüdistatavate osas saabunud ning süüdistas kohtuasja venimises omakorda süüdistatavaid ja nende kaitsjaid. "Kaitse on seda tõesti teinud. Me oleme teisel seisukohal. Ja peab juhtima tähelepanu, et prokuratuuri tõttu ei ole Tallinna sadama asjas toimunud mitte mingisugust venimist. Kõik pilgud tuleks pöörata üheltpoolt kaitsjate suunas, aga kõige rohkem kohtusüsteemi suunas. Kohus on see, kelle kohustus ja ülesanne on tagada kohtusse toodud menetluste mõistliku aja jooksul kulgemine," kommenteeris Parmas. Parmas märkis, et prokuratuuri poolest võiks protsess saada läbi nende istungi päevadega, mis on paika pandud. "Paraku reaalsus on olnud see, et mitte ainult Tallinna sadama protsessides, vaid mitmetes suurtes protsessides meie kohtusüsteemis ei ole suudetud mahukaid kriminaalasju kokku lepitud aja jooksul ära menetleda," lausus Parmas. "Meie seisukoht on see, et protsess meie vaatest jätkub ja meie ehk prokuratuur mingisuguseks takistuseks ei kujune," ütles Parmas veel.  Keres: tugeva prokuröri lahkumine teeb kaitsjate töö lihtsamaks  Korruptsioonis süüdistatava endise Tallinna Sadama juhi Ain Kaljuranna advokaat Paul Keres ütles ERR-ile, et kindlasti jääb prokuratuur Tšasovskihi näol ilma väga tugevast prokurörist, aga ta on kindel, et ta suudetakse asendada, sest prokuratuuris pädevatest inimestest puudust ei ole. Keres ütles, et Tšasovskihi lahkumine advokaatidele tööd juurde ei too.  "Kui me tugevast prokurörist lahti saame, teeb see advokaatide töö kergemaks," lausus ta. Kerese sõnul oleks hea teada, kas prokuratuur on valmis vastavalt kindlaks määratud ajakavale jätkama või mitte. Ta märkis, et Tallinna Sadama kohtuasi seisab väga nõrkadel alustel ning oleks tema hinnangul juba mõnda aega tagasi pidanud kokku kukkuma. "Ringkonnakohus on teinud just äsja lahendi aegumist puudutavas osas ja leidnud seal, et need altkäemaksu süüdistused on sisuliselt aegunud, kui neid kvalifitseerida õigesti. Ringkonnakohus ütles seda, et kaitsjate käsitlus kvalifikatsioonist on õige, mis tähendab seda, et selles asjas kuuluks maksimaalselt kohaldamisele altkäemaks erasektoris, kui kuriteokoosseis, millele rakendub viieaastane aegumistähtaeg, mis on möödunud," sõnas Keres. Tšasovskih ütles aga aprillikuus, et prokuratuur on veendunud, et tegu on avaliku sektori altkäemaksuga.  Perling: usun, et prokuratuur on oma ülesannete kõrgusel  Endine riigi peaprokurör ja praegune erakonna Parempoolsed juht Lavly Perling ütles ERR-ile, et iga kohtumenetluses osaleva prokuröri ja võtmeisiku lahkumine asutusest paneb asutuse pingutama, et leida uus inimene. "Ma eeldan, et asutuse sees on omavahel läbi räägitud ja see asendaja leitakse. See on selle järgmise prokuröri selline ülesanne ja kogu asutus ju toetab teda, et ta saaks nüüd võimalikult kiiresti järjele. Ma usun, et keegi ei taha, et prokuratuuri pärast asi edasi lükkuks. Ma usun, et asutus on oma ülesannete kõrgusel," rääkis Perling. "Eks ta on alati üks suur proovikivi, kuidas need suured asjad kohtust läbi saada ja selle asja puhul samamoodi," lisas ta kommentaariks Tallinna Sadama kohtuprotsessi jätkumisele.  Kohtuistungid peaksid jätkuma septembris  Harju maakohtu pressiesindaja Viivika Siplane ütles ERR-ile, et prokuröri vahetusega peab tegelema riigiprokuratuur kui süüdistuse esitaja ja tagama kohtumenetluse viivituseta jätkamise, mis ei tohiks olla probleemiks, kuivõrd menetluse ajal on saalis olnud ka teine prokurör. "Kohtuistungid peaksid jätkuma plaani kohaselt 04.09.23 prokuratuuri viimaste tõendite uuesti uurimisega, misjärel hakatakse uurima kaitsjate tõendeid," märkis ta.  Tallinna Sadama kohtuasi  Tallinna Sadama kriminaalasi sai alguse 2015. aastal ning kohtuvaidlus aastal 2019.  Aastaid kestnud Tallinna Sadama kohtuasi algas aprillis sisuliselt otsast peale, sest üks rahvakohtunikest ei saanud haiguse tõttu enam protsessis osaleda. 2015. aasta suve lõpul vahistas kaitsepolitsei Allan Kiili ja Ain Kaljuranna, süüdistuse järgi võtsid nad Tallinna Sadama juhatuse liikmetena kümne aasta jooksul suures ulatuses altkäemaksu. Süüdistuse kohaselt moodustas altkäemaksust suurima osa, ligikaudu kolm miljonit eurot Kiilile Türgi ja Poola laevatehaste esindajate lubatud altkäemaks praamide müügilepingute sõlmimiseks. 2020. aasta oktoobris lõpetas maakohus Allan Kiili kriminaalasja menetlemise, sest ta oli raskelt haigestunud ega olnud võimeline kohtuprotsessil osalema. Kiil suri möödunud aasta juunis.    					Toimetaja:  Aleksander Krjukov