Erkki Keldo: koalitsioon on oma kompromissid teinud. Opositsioonil on aeg riik pantvangist vabastadaKui opositsioon alustas parlamendi tasalülitamisega, siis nende suurim etteheide ja põhjendus, miks nad seda teevad oli, et valitsuse esitatud viisil ei ole eelnõude üle võimalik debatti pidada. Kuigi see ei vasta tõele, astus valitsus siin neile suure sammu vastu ja lahutas maksupaketi neljaks eelnõuks. Samamoodi oleme kinnitanud, et meie oleme valmis menetlema kõiki eelnõusid seadusest ja heast tavast tulenevalt. Opositsiooni nõudmine, et valitsus võtaks juba algatatud perehüvitiste seaduse menetlusest tagasi, on sisuliselt ultimaatum, millega me ei saa kuidagi nõustuda. Poliitiline vähemus tegeleb väljapressimisega, ähvardades parlamenti seisatada, kui nad ei saa enda tahtmist, mis omakorda tähendab maksumaksjale täiendavaid kulutusi.Riigikogu vanematekogu on koht, kus saab arutada parlamendi protseduurilisi küsimusi. Poliitilise debati pidamiseks ongi riigikogu menetlus, mille käigus saab suures saalis seadust arutada, hääletada, teha muudatusettepanekuid ja panna neid ka hääletusele. Riigikogus peavad toimuma sisulised arutelud, kus avalikkus saab hinnata, kumma poole argumendid on neile arusaadavamad ja rohkem põhjendatud. Me ei ole nõus, et see debatt käiks riigikogu saali ja komisjonide asemel kuskil suletud uste taga. Seda enam, et sisuliselt on perehüvitiste seaduse muudatused meie hinnangul igati mõistlikud ja neid ei tohiks ohverdada parlamendi pantvangikriisist väljatoomisele. Võrreldes veel pool aastat tagasi olnud seisuga kasvavad nii laste, kui lasterikka pere toetused märkimisväärselt. Koalitsioonikõnelustel leppisime partneritega kokku, et ebaproportsionaalselt ja riigile üle jõu käivate suurpere toetused vaadatakse üle ning sealt suunatakse raha tagasi valdkonna kriitilistesse kohtadesse.Näiteks on täiendavad 24 miljonit eurot plaanis suunata harvikhaigustega lastele, vanema haigus- ja hooldushüvitise tõusule, elatisabi tõusule, toitjakaotustoetusele, erivajadustega laste rehabilitatsioonile, asendushooldusele ja -vanemlusele. Need on kõik väga olulised valdkonnad, mis aitavad nii lapsi kui ka lastega peresid.Mis puutub arutelusse selle üle, kuidas tulevikus praegust parlamendi peatamise olukorda vältida, siis selle pidamist me jätkuvalt toetame. Iga Eesti tulevikust hooliv erakond saab aru, et ka varasemalt teada olnud, kuid kunagi teadlikult mitte kasutatud auk seaduses tuleks kinni panna. Olenemata sellest, kes on koalitsioonis või opositsioonis peab parlament ja riik saama toimida nii nagu põhiseadus seda ette näeb.Koalitsioon on teinud omalt poolt mitu sammu ja oleme ka avalikult kinnitanud, et meie täidame kõiki seadusest tulenevaid kohustusi ja parlamendi head tava eelnõude menetlemisel. Kasutades spordimetafoori on pall opositsiooni jala ees, et panna see mängu ja taastada normaalne töö riigikogus.


KUUM PÜSTIJALANAERUTAJA. Ann Vaida: kuidas seletada naise käitumist, kes suvisesse trammi suure värske kalaga siseneb ja sellele millegipärast auringi peale teeb?„Meestele on rohkem lubatud olla pullivend. On harjutud, et just mehed teevad nalja,“ lausub üks meie väheseid naissoost püstijalakoomikuid Ann Vaida.
Hiljuti otsustas Ann (31) aastaid kestnud kontoritööga lõpparve teha ja pühenduda täiega püstijalakoomiku kutsumusele. Aeg on tõestanud, et publik ostab tema esinemistele pääsme meelsasti ning terve suvi on juba etteastumisi täis pikitud.
Naisi on üha rohkem
Viis aastat kestnud janditajakarjääri hinnates tõdeb ülikoolis hoopis riigiteadust ja nüüdismeediat õppinud Ann, et erilise hooga hakkas ta oma uues ametis edenema 2020. aasta teisest poolest, mil palju kirutud koroonaaeg läbi sai.
Kui veel viie aasta eest leidis püstijalanaerutajaid koondava Comedy Estonia hingekirjast ainult mõne naise, näeb neid nüüd erilistel Open Mici nime kandvatel tasuta prooviesinemistel päris palju. Profitasemel tegutsejaid on varasema võrreldes igatahes poole rohkem.
„Vahel on sellistel õhtutel esinejad sooliselt lausa pooleks. Seda on rõõmustav näha, sest see toob lavale erinevaid stiile ja igaüks publiku hulgast leiab, mis ja kes talle meeldib,“ tõdeb Ann.
Isegi nalja tegemist saab õppida
Püstijalakoomikuks saamisel läheb tarvis teatud eeldusi. Esiteks tuleb olla julge, et üldse seda ala proovida. Teiseks peaks tundma uudishimu ümbritseva vastu ja soovi ühiskonnas toimuvat analüüsida-märgata, igapäevaelu peegeldada. Oluline omadus on ka püsivus.
„Minult on küsitud, kas nalja tegemist saab õppida. Pakun, et fifty-fifty, natuke ikka saab,“ usub naine. „Tihti on probleemiks, et nalja teha osatakse, aga laval olla mitte – ja vastupidi. Siin viibki sihile püsivus, soov oma puuduvat oskust arendada. Kui kumbki välja ei tule, on juba keeruline.“
LAVAL EI KOMISTA: Ann on veendunud, et suudab vaheajata lustakaid lugusid pajatada umbes kaks ja pool tundi järjest.
(Remo Tõnismäe)Estraad on midagi muud
Vanemad lugejad võivad siinkohal muidugi vastu vaielda. Huumorikavu viljelevad sõnakunstnikud on oma monoloogidega laval püsinud sajandeid, estraadižanriks nimetati seda veel kolmkümmend aastat tagasigi. Estraadikavu viljeleti suisa riiklikul tasemel ja nendega väisati ka kõige väiksemaid Eestimaa rahvamaju.
Anni sõnul on aga estraadil ja püstijalakoomikal vahe sees. „Karakteri vahe,“ toob ta esmalt esile. See tähendab, et püstijalakoomik jutustab lugusid enda elust ja kogemustest lähtudes, estraadikunstnikud kasutavad peamiselt mõne teise autori kirjutatud teksti, kehastudes selle esitamiseks ümber ja vahetades vajadusel kostüümigi.
„Leian ka, et improvisatsiooni on püstijalakomöödiates rohkem, sujuvalt liigutakse ühelt teemalt teisele ega olda nii konkreetse loo jutustamise kesksed,“ jätkab Ann. „Lisaks puudub püstijalakomöödias kujuteldav sein esineja ja publiku vahel. Võrreldes klassikalise estraadiga on piirid märksa vabamad.“
Teatrisaalist pubilavani
Püstijalakavad ei saa tihti teoks uhketes teatrisaalides, ehkki ka seda tuleb ette, vaid just lihtsates pubides, kuhu mahub piisavalt huvilisi. Et nalja kuulates ka oma ninaesise eest hoolt kantakse, ei häiri esinejaid sugugi.
„Kui muidugi mõni liiga palju alkoholi ei tarvita ja esinejale vahele ei karju,“ märgib Ann. „Püstijalakoomik peab aga isegi sellisel juhul märkust tehes ütlema seda naljakalt, mitte teda solvates, viisakalt. Kahju on vaid siis, kui inimene ei saa enam ise aru, et ta liiga purjus on. Ent see kõik on lihtsalt osa minu tööst.“
Arvestus käib minutite kaupa
Muidugi on püstijalajanditajal esitatava kondikava põhimõtteliselt varem valmis mõeldud, kuid ta ei liigu kangekaelselt eesmärgi suunas. Kõik sõltub publikust, millise pöörde võib lugu võtta – kas saalis on peamiselt kuni 25aastased, 25–55aastased või vanemad kui 55.
„Neile mõjuvad täiesti erinevad asjad,“ tähendab Ann. „Tänu aastatepikkusele kogemusele saan vajadusel alati teemasid vahetada ja suhteprobleemide asemel hoopis kodulaenu võtmisest või kommunaalmaksetest rääkida.“
Püstijalakomöödias ei arvestata esinemist lugude arvu, vaid minutite kaupa. Ann on veendunud, et suudaks vaheajata lustakaid lugusid pajatada umbes kaks ja pool tundi järjest: „Julgen öelda, et seda kõike ette kandes ma ei komista ja mäletan teksti peast.“
Kui viieminutilised lood on olemas, moodustavad need koos pikema, 20minutilise sõnavõtu, mille käigus on vahva improviseerides iseennastki üllatada. Iga koomik tahab aga tegelikult jõuda oma soolotunnini. Soolotund tähendab tundi, mille esineja üksinda laval välja veab.
„Ritta pannakse kõige uuem materjal ja selliseid soolotunde on mul kaks,“ avaldab Ann.
Naine trammis kalaga
Annil on silmad-kõrvad kogu aeg lahti. Uue kava loomine tõukub tihtipeale mõnest tänaval või ühistranspordis märgatud seigast. Eriti viimane on tänuväärne koht – pane vaid tähele, mis ümberringi toimub! „Kõik inimesed on karakteriga, seda tuleb vaid jälgida,“ ütleb Ann. „Mis inimesel seljas on, mida ta teeb.“
Kuidas näiteks seletada naise käitumist, kes suvisesse kuuma trammi suure värske kalaga siseneb ja transpordivahendile millegipärast auringi peale teeb? „Tahabki, et terve tramm haiseks? Ja muidugi panen siis märkmikku kirja: naine trammis kalaga,“ räägib ta.
Lisaks märkamistele enda ümber võib püstijalakoomik lähtuda materjali koostamisel ka valitud teemast. „Näiteks otsustan, et tahan esineda kavaga kontoritööst ja hakkan siis ainest endast välja pressima,“ selgitab ta. „Teemakaupa lähenemine on kohati tüütu, aga see toimib, sest publikul on palju äratundmisrõõmu ja samastumist. Nali peab olema nii universaalne, et kuulaja sellest aru saab. Samas pole komöödiaks valemit.“
Alati erinev publik
Arvamus, et püstijalakoomik on ka päriselus hirmus jutukas, on ekslik. Anni sõnul on kolleegide hulgas maailma jutukamaid inimesi, kuid leidub ka selliseid, kes on maailma vaikseimad. „Särab laval ära ja siis lihtsalt istub, vahepeal sosistab ka midagi,“ kirjeldab naine.
Ka publik on alati erinev. Isegi Tallinna ja Tartu rahval on vahe sees, rääkimata saartest või teistest väiksematest paikadest. Ühistranspordi nalju pole mõtet jutustada külas, kust iga päev busski läbi ei sõida.
Üks on aga kindel – rahvale lähevad hästi peale inimsuhetest põrkuvad naljad, aga ka nilbed naljad ja lood, milles eestlane saab iseenda üle naerda. „See on hästi tore relv, sest keegi ei saa solvuda,“ mõtiskleb Ann. Ja nendib, et arvamus eestlasest kui kinnisest, tuimast ja tõredast tegelasest ei vasta tõele. „Piisab, kui öelda midagi ülinaljakat, kui märkad kohe, kuidas sellega kaasa minnakse. Eestlasele meeldib naerda!“
Oma publik
Publikut aitab kohe kava algul elavdada ka kerge šokeerimine. Kuna Ann ise suhete- ja seksiteemadel eriti sõna ei võta, on ta ühe teise julge noore naiskoomiku abi soojendajana kasutanud. Vahel on vanemapoolne publik neist värvikatest naljadest esiotsa äragi ehmatanud, kuid see tuleb edaspidisele kava ülesehitusele vaid kasuks.
Viie aastaga on Annile tekkinud ka päris oma publik. Ikka ja jälle võib rahva seas märgata nägusid, kes lihtsalt ühelt püstijalakoomikute esinemiselt teisele kulgevad, kuid on ka selliseid, kes just tema soolokavadest lugu peavad.
„Vahel tundub mulle siiski, et inimesed tunnevad mu ära vaid siis, kui nad on pubis või baaris ja juba purjus,“ tunnistab ta. „Tänaval hoitakse tagasihoidlikku liini.“
Anni pea on plaane tulvil täis. Koos tahaks esineda nii teiste koomikutega kui ka eraldi. Lisa-show’de tegemisele annab ikka ja jälle hoogu tõik, et need üksteise järel välja müüakse. Enamasti on tegu ligi sada inimest mahutavate saalidega, millele lisanduvad erapeod ja firmade suvepäevad: „Kui neid piisavalt teha, saab endale ka piisavalt palka maksta.“
16. ja 17. mail astub Ann oma menuka kavaga „Kõrvalmõjud“ lavale Tallinna vanalinna uues kultuuriklubis Winkel.


VIIS KAARTI | Elektrijaamadest raudteesõlmede ja Krimmini. Mida võiks Ukraina vastupealetungilt loota?Geograafilistel põhjustel on vägede rindel ümberpaigutamine Ukraina jaoks märksa kiirem ja lihtsam kui okupantidel. See võimaldab vaheldumisi rünnata väga erinevates punktides.Ukraina üritab jahutada välismaiste toetajate ootusi oodatava pealetungi suhtes. Kaitseminister Oleksi Reznikov hoiatas nädala eest, et hiiglaslike saavutuste ootajaid võib tabada emotsionaalne pettumus. Ka president Volodõmõr Zelenskõi ütles kolmapäeval, et pealetungiga tuleb veel oodata, et Ukraina pool liiga suuri kaotusi ei kannaks. See jutt võib muidugi olla ka suitsukate, kuna ilmatingimused järjest paranevad, mudahooaeg on lõppemas ja lääne allikate hinnangul on Ukraina ründebrigaadidel (hinnanguliselt 40 000 võitlejat) rünnakuks kõik vajalik olemas. Vene poolel usub Wagneri juht Jevgeni Prigožin, et vähemasti Bahmuti lähistel on Ukraina rünnak juba alanud, teateid piiratud ründetegevusest tuleb ka lõunarindelt. Kuni suurtest operatsioonidest veel infot pole, näitame viiel kaardil, milliseid eesmärke võiks ukrainlased üritada saavutada. Andmed sõjaeelsest elanikkonnast on kohanimede all ära toodud linnade geograafilise suuruse mõistmiseks, tegelik elanike arv on rindelinnades praegu oluliselt väiksem.Zaporižžja tuumajaamZaporižžja oblastis tahab Ukraina tagasi kohalikku tuumajaama, mis on venelaste käes eelmise aasta märtsist. Enerhodari linna ja sealset jaama valvavad Ukraina poole andmeil tšetšeeni rahvuskaartlased ja Primorje kraist pärit dessantväelased. Rünnaku käigus tuleks ületada selles lõigus 10 kilomeetri laiune Dnepri jõgi, veel keerulisemaks teeb dessandi vajadus tuumareaktoreid plahvatustest säästa. Võit aga võtaks venelastelt võimaluse jaama väljapressimiseks kasutada ja oleks suure sümboolse ja praktilise kaaluga – hiljuti tootis jaam viiendiku kogu riigi elektrist. Viimastel andmetel on okupatsioonivõimud kaitseks valmistudes alustanud Enerhodarist elanike minemaküüditamist. ÜRO tuumaagentuuri juht Raphael Grossi hoiatab tuumakatastroofi eest.Hersoni piirkondHersoni oblastis lasti kõik suuremad Dnepri jõge ületavad sillad venelaste sügisese taandumise käigus õhku, kuid dessante saab teha pontoonsildu, paate ja langevarju kasutades. Ukraina luureüksused tegutsevad alates aprillist juba teisel pool jõge Oleškõ piirkonnas ning Vene väed on oma peamised kaitseliinid rajanud jõekaldast kaugemale. Vasturünnaku üheks esimeseks sihtmärgiks oleks sõja alguses vallutatud Nova Kahhovka veehoidla, mis võimaldab kontrollida kogu Krimmi veevarustust. Vene pool ähvardas nädal tagasi, et kui veehoidla tammiga peaks midagi „juhtuma“, ujutataks jõekallas üle ja Zaporižžja tuumajaam jääb jahutuseta, mis tekitab katastroofiohu ja pidurdaks ka Ukraina pealetungi.Lõunarinde põhiauhind – Krimmi kottijätmineKui Ukraina pealetung läheks ülimalt hästi, võiks maksimumplaan olla Melitopoli transpordisõlme hõivamine, näiteks Vuhledari ja Huljaipolje kaudu antud löökidega. Mullu hõivatud ja seni okupeeritud linnadest on Melitopol suurim, kui vallutamise käigus hävitatud Mariupoli mitte arvestada. Selle tagasivõtmisega oleks Krimm ära lõigatud Donetski „rahvavabariigist“ ja satuks blokaadi. Poolsaart Venemaaga ühendab seejärel vaid Kertši sild, mis muutub üha haavatavamks. Põhja-Krimm satuks Ukraina HIMARS-i laskekaugusesse, rääkimata uutest Briti kaugmaarakettidest Storm Shdadow. Unistusi jahutab teadmine, et Vene pool on pealetungi pidurdamiseks rajanud mitmekümne kilomeetri laiuseid kaitseliine, mis peaks suunama tulijad „surnud tsoonidesse,“ kus suurtükivägi nad põrmustab.Bahmuti hakklihamasinKohaliku tähtsusega vastulööke on Ukraina väed viimastel nädalatel jaganud kurikuulsa Bahmuti linna lähistel, mis on enam kui pool aastat kestnud katkematu pealetungi käigus valdavalt Vene relvajõudude kätte langenud. Enne linna lõplikku alistamist aga kaebavad Wagneri võitlejad, et neil hakkab ramm ja laskemoon otsa saama. Nii Wagneri juhi Prigožini kui Ukraina poolel võitleva Azovi polgu teatel löödi läinud nädalavahetusel linnast loodes Hromove küla lähistel puruks osad Wagneri ja Vene 72. motoriseeritud brigaadi üksused ja Ukraina võttis mõned ruutkilomeetrid maad tagasi. Nagu mõlemad pooled tunnistavad, pole Bahmutil suurt strateegilist tähendust. Ent kuna piirkonnas on juba ründel suured Vene üksused ja lõunarindega võrreldavaid kaitseliine pole sinna rajatud, võib Ukraina teoorias proovida rünnakut Bahmuti ja Soledari tagasivõtmiseks, lihtsalt selleks, et sinna koondunud Vene vägedele uusi kaotusi tekitada ja nad võimalusel kotti võtta. Samuti aga võib Bahmuti suund sobida lihtsalt petterünnakuks, et Vene kaitset sinna koondada ja mõnes muus kohas üllatada.Svatove-Kreminna liinPõhja pool Harkivi ja Luhanski oblastite piiril käib võitlus pisikeste asulate ja metsaga kaetud alade pärast, ent tegelikult on piirkonnal suur strateegiline väärtus. Siin Svatove ja Kreminna vahelisel liinil õnnestus venelastel oma sügisene taandumine peatada ja ukrainlasi pisut tagasi Kupjanski poole suruda. Kui need asulad vabastataks, lõikaks see ära lõuna poole jääva Sjevjerodonetski ja Lõssõtšanski kaksiklinna, mille vallutamiseks Venemaa aasta tagasi ohtralt verd valas. Kui ukrainlased jõuaksid välja ida pool asuva Starobilski juurde, oleks ohus juba ka Luhanski „rahvavabariigi“ oblastikeskus. Sellepärast on venelased sellele liinile ka tublisti täiendust toonud ja kaitserajatisi ehitanud. Teiste seas tegutsevad siin Pihkva dessantdiviisi elemendid.


Briti pered on alustanud võitlust koroonavaktsiini tootja vastu, kuna nende väitel vigane vaktsiin tappis ja invaliidistas inimesedLigi 90 Briti peret nõuavad vaktsiinitootjalt AstraZeneca enam kui miljard eurot hüvitist koroonavaktsiini põhjustatud tervisekahjude eest, kuna vaktsiin oli nende väitel algusest peale vigane.
Briti peresid esindavad advokaadid leiavad, et mõned juhtumid võivad nõuda 20 miljonit naela hüvitist, mis on ligikaudu 160 korda suurem kui saadaolev 120 000 naela suurune valitsuse toetus. Nad loodavad, et suudavad kohtus tõestada, et vaktsiin oli süüdi, vahendab Daily Mail.
Kahju peab siiski maksma kinni maksumaksja erikokkuleppe alusel, milles Briti ministrid pandeemia kõige süngematel päevadel kokku leppisid, keset ülemaailmset võidujooksu, et leida vaktsiin ja vabastada riik lõputust sulgemiste tsüklist.
Briti pered väidavad, et pole vaktsiinivastased ja usuvad vaktsiinide eelistesse, aga tunnevad end valitsuse poolt hüljatuna ja astuvad samme, sest nad seisavad silmitsi lähedaste kaotuse või jätkuva puude tõttu rahalise hävinguga.
Samuti väidavad asjatundjad, et kaalul võib olla rohkem kui üksainus kohtulahing ja Ühendkuningriik peab põhjalikult ümber vaatama, kuidas ta kohtleb neid, keda vaktsiinid on kahjustanud, eriti seoses pandeemia ajal tehtud tohutute ohverdustega.
Kehtivate reeglite kohaselt on teatud vaktsiinide ohvritel, sealhulgas Suurbritannias vaktsineerimise ajal välja antud vaktsiinide ohvritel õigus ühekordsele summale 120 000 naela.
Ometi ei ole see 1970ndatel aastatel loodud riiklikult rahastatav toetussüsteem kompensatsioon. See tähendab, et valitsus tunnistab, et igaüks, kellele on määratud maksuvaba väljamakse, võib soovi korral siiski kohtusse pöörduda.
Esiteks väidavad nad, et 120 000 naela on ebapiisav nende jaoks, kes võitlevad kõige tõsisemate puuetega, mis võivad sundida inimesi tööst loobuma ja nad vajavad ööpäevaringset hooldust. Mõnel juhul peavad pereliikmed hakkama täiskohaga hooldajateks.
Ka skeemi abikõlblikkuse kriteeriumid on ranged. Inimesel peab olema arsti poolt tuvastatud vähemalt 60-protsendiline puue või surm. See tähendab teoreetiliselt, et kui keegi on ainult 59-protsendilise puudega, ei saa ta sentigi.
Leinavad pered, kellel on õigus see summa saada, on arutanud ka seda, kui kaua läheb neil aega raha kättesaamiseks, hoolimata sellest, et neil on olemas kõik vajalikud paberid. Mõned on otsust oodanud 18 kuud.
Lisaks võib tasu mõjutada saadavaid toetusi.
Ühendkuningriigi ametiasutused kiitsid AstraZeneca koroonavaktsiini heaks 2020. aasta lõpus, kui rahvas oli jõulude ajal lukustatud kodudesse. Järgnevatel kuudel käärisid miljonid oma käised üles, et vaktsiini saada.
Kuigi neid kiideti pandeemia lõpetamisele kaasa aitamise ja 120 000 inimelu päästmise eest, väidavad kümned britid, et nende lähedased hukkusid või said raskelt vigastada vaktsiini harvaesineva kõrvaltoime tõttu, mis tuli välja AstraZeneca esialgsete vaktsiinikatsete ajal, milles osales kümneid tuhandeid vabatahtlikke.
Paljusid tabas vaktsiinist põhjustatud trombootiline trombotsütopeenia (VITT), mis võib põhjustada surmavaid verehüübeid.
Teistel tekkis Guillain-Barre sündroom, kus immuunsüsteem ründab ekslikult keha enda närve. See võib äärmuslikel juhtudel põhjustada halvatust.
Ligikaudu 90 inimest ja perekonda, kes väidavad, et neid on tabanud vaktsineerimise haruldased kõrvaltoimed, võtavad tarbijakaitseseaduse alusel AstraZeneca vastu meetmeid, kuigi lähikuudel võib nendega veel inimesi liituda, kui ilmnevad uued juhtumid.
Peresid esindavad juristid väidavad, et vaktsiin, mis manustati kahe doosina, mis anti kuni 12-nädalase vahega, oli sisuliselt „defektne” selles mõttes, et see ei olnud nii ohutu, kui seda saanud inimestel oli õigus eeldada.
Advokaadibüroo Scott-Moncrieff & Associates esindaja Peter Todd, kes tegutseb kümnete hagejate nimel ütles, et hagi õnnestumise korral on mõnel ohvril võimalik taotleda „mitme miljoni naelaseid nõudeid”.
Todd väitis, et vigastuste ulatus varieerus drastiliselt – mõnel britil amputeeriti jäsemed ja nad võitlesid südamepuudulikkusega.
„Mõned juhtumid hõlmavad uskumatult raskeid vigastusi ja tohutut sissetulekute kaotust ning vajavad tohutut [järjepidevat] hooldust,” ütles ta. „Seal on mitmeid nõudeid, mis võivad olla mitme miljoni naelased nõuded.”
„Kui vaadata isikukahju või kliinilise hooletuse juhtumeid üldiselt, kus on tegemist väga katastroofilise vigastusega, siis seal on hüvitised, mis on väga suured.”
20 miljoni naelsterlingi lähedal väljamaksed pole ennekuulmatud, sarnaseid summasid määratakse inimestele, kes on jäänud meditsiinilise vea tõttu eluaegse puudega.
Kõik nõude esitajad ei pruugi olla võimelised tõendama, et neil on õigust hüvitisele. Ja isegi need, kes seda teevad, ei pruugi kaheksakohalist summat saada. Kui aga märkimisväärne osa seda teeb, võib kogu väljamakse kergesti ületada 1 miljardi naela piiri.
Advokaadid loodavad, et suudavad kohtus kindlaks teha, et trombid olid tõenäoliselt põhjustatud vaktsiinist.
Briti tervishoiujuhid on Covidi väljamaksete katmiseks juba eraldanud üle miljardi. Osa sellest fondist jagatakse eeldatavasti vaktsiiniga seotud hüvitisena. Teised eeldavad, et suurem osa koosneb ravi hilinemise, tühistamise ja valediagnooside nõuetest.
Võrdluseks on valitsus maksnud kümneid miljoneid talidomiidiohvritele, kes jäid vigaseks pärast seda, kui nende emad võtsid ravimit raseduse hommikuse iivelduse leevendamiseks.
Toddi grupp esindab 39 hagi esitajat, kellest kuue puhul lõppes asi surmaga. Teine aktsiooniga seotud ettevõte esindab 20 surmajuhtumit ja üle 30 vigastuse.
Siiski eeldatakse, et maksumaksja maksab kõik võimalikud arved – tänu hüvitise klauslile, mille valitsus andis Briti-Rootsi ettevõttele AstraZeneca.
Kui riik 2020. aastal lukku pandi, soovis valitsus meeleheitlikult vaktsiine niipea kui võimalik kasutusele võtta, kui need ametlikult ohutuse ja tõhususe kaalutlustel heaks kiideti.
Kuid oli võimalus, et vaktsiinidest tulenevad haruldased kõrvaltoimed jäävad märkamata või nende risk oli valesti arvutatud. See tähendas teoreetiliselt, et vaktsineerimise taga olevad ettevõtted olid õiguslike meetmete suhtes haavatavad.
Nii pakkusid ministrid hüvitist, et vaktsiinid võimalikult kiiresti kätte saada. AstraZeneca ametnik ütles lepingu sõlmimise ajal, et ettevõte „ei saa võtta riski, kui… nelja aasta pärast ilmneb vaktsiinil kõrvaltoimeid”.
Mõned taotlejad, kes on seotud käimasoleva kohtumenetlusega, on juba saanud 120 000 naela suuruse summa, mis korvab nende kannatusi Ühendkuningriigi vaktsiinikahjustuste hüvitamise skeemi kaudu.
Todd kirjeldas skeemi kui „anomaaliat”, mille puhul taotluste menetlemine võtab mitmeid kuid, kuna suuremate vigastustega inimesed võivad saada palju suuremaid väljamakseid. „See on anomaalia, et kellelegi, kellel on sama vigastus ja sama raskusaste, võidakse anda 20 miljonit naela,” ütles ta.
Muu kriitika skeemi kohta hõlmab ka seda, kui kaua võib maksete laekumine aega võtta.
Kam Miller, kelle abikaasa Neil, pere toitja suri 2021. aasta mais pärast seda, kui tal tekkis AstraZeneca vaktsiini tõttu tromb, otsustas müüa oma pere kodu Leicesteri äärelinnas ja vähendada kulusid, et saada sularaha. Ta taotles hüvitist augustis ja pole veel raha kätte saanud.
Todd ütles, et viivitused võivad põhjustada ohvritel mitte ainult surmaga seotud südantlõhestavat emotsionaalset kahju või puudega leppimist, vaid ka rahalist stressi.
„Kui keegi, nagu pere peamine toitja muutub invaliidiks või isegi laps saab puude, tekitab see perele tohutu stressi,” ütles ta. „See võib pingestada inimeste abielu ja nad võivad lahku minna.”
Süsteemi teine viga on perede sõnul see, et inimesed, kelle lähedased on vaktsineerimise tõttu surnud, võivad jääda ilma hüvitistes, kuna 120 000 naela suurust makset peetakse „sissetulekuks”.
Todd ütles, et see on karm karistus, arvestades seda, mida vaktsiini kaotanud on läbi elanud. „See on üsna ebameeldiv, sest see raha on olemas, sest olete võib-olla kaotanud oma partneri ja peate nüüd ise hakkama saama,” ütles ta. „Selles olukorras väärivad inimesed natuke rohkem suuremeelsust.”
Teabenõuded näitavad, et peaaegu 400 rahalise nõude esitajat on otsust oodanud 18 kuud.
NHS Business Services Authority, asutus, mis haldab Ühendkuningriigi vaktsiinikahjude hüvitamise skeemi, on juba välja maksnud 3,7 miljonit naela kolmekümne ühele britile või nende lähedastele, kes said AstraZeneca koroonavaktsiini tagajärjel vigastada või kaotasid elu.
Seni pole kellelegi Pfizeri või Moderna vaktsiiniga seotud vigastuste või surmajuhtumite eest raha välja makstud.
78 britile ja nende lähedastele, kes said koroonavaktsiini tõttu vigastada või kaotasid elu, on juba öeldud, et neil on õigus tasule.
Todd lisas, et see, kuidas Ühendkuningriik praegu vigastatud vaktsineerituid kohtleb, võib tulevikus kahjustada teisi vaktsineerimiskampaaniaid. Teadlased hoiatavad, et küsimus on millal, mitte kas, et maailma tabab uus pandeemia. „Kõigil oleks tore teada, et saavad lasta end vaktsineerida kindlalt, et harvaesineva reaktsiooni korral saavad nad toetust ja hüvitist,” ütles ta.
„Ma muretsen, et juhtunu tõttu ja kui inimesi ei toetata, õhutab see vaktsineerimisega seotud kõhklusi,” märkis Todd. „Kui inimesed lõpetavad vaktsineerimise, võib see koormata tervishoiuteenust ja vigastada paljusid inimesi.”
Kuigi täpsed üksikasjad pole teada inimeste kohta, kes väidavad, et nad on AstraZeneca vaktsiini tõttu viga saanud või leinavad lähedast, ja on sellega seoses juriidilisi meetmeid ette võtnud, on teada, et VITT-i tagajärjel suri 73 britti.
Üks kurb kaotus on 18-aastane üliõpilasest parameedik, lisaks väikelaste vanemad ja paljud teised, keda on ees ootamas pikk elu.
Surnute pereliikmed on sageli öelnud, et nende lähedasi ei ajendanud vaktsiini võtma mitte hirm viiruse ees, vaid soov kaitsta teisi, haavatavamaid ühiskonnaliikmeid.
Vaktsiinist tulenev vigastus- ja surmaoht oli väike, võrreldes Ühendkuningriigis välja antud 50 miljoni doosi AstraZeneca vaktsiiniga, tehnilise nimetusega Vaxzevria.
Ja vaktsineerimine ise, kuigi seda rikkusid mõned surmajuhtumid, oli üldiselt edukas. Ekspertide hinnangul päästis see kogu maailmas 6 miljonit elu. Veel miljoneid on kaitstud raskete haigestumiste eest.
Kuigi koroona ei pruugi olla tagaplaanile taandumas, leidub endiselt teisi pandeemia potentsiaaliga patogeene.
Ja mõned kardavad, et kui Ühendkuningriik ei suuda korralikult hoolitseda nende väheste koroonavaktsiinide tõttu vigastada saanute eest, on raske britte tulevikus veenda käiseid üles käärima.
AstraZeneca teatas, et ei saa käimasolevaid juriidilisi küsimusi kommenteerida. Pressiesindaja ütles: „Patsiendi ohutus on meie kõrgeim prioriteet ning reguleerivatel asutustel on selged ja ranged standardid, et tagada kõigi ravimite, sealhulgas vaktsiinide ohutu kasutamine. Avaldame kaastunnet neile, kes on kaotanud lähedasi või on teatanud terviseprobleemidest. AstraZeneca ja reguleerivad asutused registreerivad ja hindavad hoolikalt kõiki Vaxzevria kasutamisega seotud võimalike kõrvaltoimete teateid.”


Küberturvalisuse tippekspert Urmas Ruuto: “Küberrünnakut saab toime panna ka kaugloetavate veemõõtjatega”Ukraina sõda on toonud küberkuritegevusse uue hoo ja rünnakustrateegiad. Lisaks teeb ilma IoT ehk asjade internet, mille tagajärjeks laieneb potentsiaalsete küberrelvade hulk, räägib NATO küberkaitse koostöö keskuse tehnoloogiajuht ja rahvusvahelise küberkaitseõppuse Locked Shields üks korraldajatest Urmas Ruuto.Seekordne õppus oli suurem kui kunagi varem – korraldajaid umbes 400, osalejaid lausa ligi 2600 inimest. Urmas Ruuto ülesandeks oli varustada õppus vajaminevate süsteemidega. “Lisaks traditsioonilistele IT-süsteemidele, oleme õppusesse kaasanud kriitilise taristu komponente ja militaarsüsteeme. Sellel aastal olid nendeks täisfunktsionaalne 5G mobiilsidevõrk – tehnoloogia mida kohalikud operaatorid veel ei kasutagi, sateliitside, taktikaline side, gaasijuhe ja õhutõrjesüsteem,” loetleb ta. Aasta aastalt osalejatele suurema väljakutse pakkumine on NATO küberkaitse koostöö keskuse üks olulisemaid ülesandeid. “Treenitavate tase on aasta-aastalt paranenud, aga vaatamata sellele, suudavad ründajad nende süsteemid maha võtta,” tõdeb Ruuto.
NATO küberkaitse koostöö keskus loodi Tallinnasse 2008. aastal, peamiseks tõukeks said pronksiöö järel Eesti riigiasutustele ja ettevõtetele osaks saanud massilised küberrünnakud. Praegu, 15 aastat hiljem, pole vaja enam kellelegi selgitada, miks peab lisaks maa, õhu ja veepiiri kaitsmisele hoidma silma peal küberruumil ja sidevõrkudel. Urmas Ruuto kinnitab, et Ukraina sõda on Eestis küberkallaletungide arvu kasvatanud ja muutunud on ka rünnakute iseloom. “Varasemalt levis peamiselt väljapressimisskeem, kus häkker tekitas probleemi ja olukorra paradamiseks tuli talle maksta,” kirjeldab Ruuto, “Aga sõda tõi kaasa rünnakud, mille eesmärk on võimalikult palju elu häirida ja kahju teha ning polnud enam oluline, kui palju aega ja muud ressurssi nende korraldamiseks kulus,” Ta lisab, et eelkõige on sellised rünnakud sihitud Ukraina pihta, kuid mõju on palju laiem. “Kui Venemaa ründas sõja alguspäevil Viasati satelliidivõrku, kadus suurel osal ukrainlastel telepilt ja võrguühendus. Sama rünnak mõjutas aga ka Saksamaad, kus mitu tuhat tuulegeneraatorit lõpetas töötamise.”
Ajal, mil nii palju seadmeid kasutab internetti, kasvab ka kahjutegemise ulatus. Urmas Ruuto teab juhtumit, kus rünnaku viisid läbi kaugloetavad veemõõtjad. “Need on oma olemuselt väikesed arvutid ja nõrgalt kaitstud. Kui saada seda tüüpi seadmed kontrolli alla, võib häkkeril olla sadu tuhandeid bot´te, mis hakkavad näiteks mõnele veebilehele ummistusrünnakuid tegema.” Sarnase kogemuse on üle elanud ka NATO küberkaitse koostöö keskuse enda koduleht, just aasta tagasi, kui toimus eelmise aasta Locked Shield. Ruuto sõnul polnud selles aga tegelikult suuremat traagikat, hullem on see, kui kokku jookseb mõni elutähtsat teenust pakkuv veeb. “Üldiselt on kenasti näha, kuidas rünnak on vastuseks mingile tegevusele. Nii näiteks aktiveerusid häkkerid ka Narva tanki teisaldamise järel.
Huvi 5G vastu toob palju tööd
Kuigi Locked Shield ja sügisel toimuv teine küberõppus Crossed Swords on NATO küberkaitse koostöökeskuse aastasündmused, ei kulu sealsete tippekspertide aur sugugi ainult õppustele. Osa tööst moodustab niiöelda erialastele päringutele vastamine. “Meie keskuse liikmesriigid saavad esitada meile ülesandeid. Praegu on huviorbiidis 5G võrk ja selle turvalisus. Isegi militaarvaldkond on hakanud 5G võimalustest huvituma, ehkki varem oli selle kui tsiviiltehnoloogia osas kahtlusi. Seega tuleb palju päringuid ja ülesandeid just 5G kohta. Näiteks Euroopa transpordikoridorid, kus tulevikus liiguvad isesõitvad autod, mis suhtlevad taristu ja teiste autodega. Kui aga sellesse koridori siseneb samasugune isesõitvate militaarsõidukite kolonn ja kasutab kõiki kohapealseid kommertsteenuseid, siis peab teadma, kui usaldusväärne see on,” räägib NATO küberkaitse koostöö keskuse tehnoloogiajuht.
Viimase mõnekümne aastaga on telekommunikatsioonivaldkond drastiliselt arenenud. “Üheksakümnendatel sai telekommunikatsiooni õppida Tallinna Tehnikaülikooli raadio- ja sidetehnika instituudis. Mobiilsidest meile sel ajal isegi suurt midagi ei õpetatud. Kui mul avanes magistriõpingute ajal võimalus minna Rootsi Ericsson Researchi, kus sel ajal käis kolmanda mobiilside põlvkonna ehk 3G võrgu arendamise projekt, pidin hüppama täiesti tundmatusse kohta. Samas sain tehnikaülikoolist väga hea tehnilise tausta, ma suutsin kaasa mõelda ja tuua lagedale oma mõtted, mida katsetada. Meile öeldi juba ülikooli sisseastumisel et siin te õpite õppima ja enamus tarkusi tuleb töises elus,” meenutab Ruuto.
Telekom ja IT aina enam seotud
Õppida on tulnud kogu elu, ikka sedamööda, kuidas valdkond arenes. “Rootsist tulin tagasi Ericsson Eestisse sidevõrkude planeerijaks, alustasin GSM võrkudega, sealt edasi tulid 3G, 4G, 5G. Ehkki NATO küberkaitse koostöö keskuses on mul tööülesanded teised, tuleb sidevõrkude tundmine suureks kasuks,” tõdeb Ruuto ja lisab, et IT ja telekom on kaks üha enam teineteisele lähenevat valdkonda. “Kõik need eksperdid, kes tegelevad asjade internetiga, peavad samuti mõistma mobiilside võrgu toimimist. Telekommunikatsiooni valdkond aina kasvab ja 5G kasutamine jõuavad järjest uutesse niššidesse. Juba oli juttu transpordist ja liikluskorraldusest, kindlasti saab suureks kasutajaks meditsiin, põllumajandus, energeetika sektor.”
Urmas Ruuto loodab, et uued suunad ja laienev tööpõld toob juurde ka telekommunikatsioonist huvitatud noori. Oma kunagise ülikooliga on tippeksperdil side säilinud, ta on retsenseerinud telekommunikatsiooni õppesuuna magistrantide lõputöid ja osalenud kaitsmiskomisjoni töös, teinud projektipõhist koostööd 5G valdkonnas ja aidanud kokku panna uut võrgutehnoloogiate ja -teenuste õppekava. “Võrreldes minu tudengiajaga on Tallinna Tehnikaülikooli telekommunikatsiooniõpe muidugi kõvasti muutunud. Tegu on tänapäevase ja konkurentsivõimelise õppekavaga, kuhu on lisandunud tarkvaraarendus, mis käib kommunikatsioonitehnoloogia juurde. Aga see suund, et ülikool õpetab mõtlemist, on jäänud ja peab jääma. Tehnoloogia areneb kogu aeg ja sama tõde, millega kunagi meid teele saadeti, kehtib ka tänapäeval: pärast ülikooli õppimine alles algab!”


Pakistani ekspeaminister Khan kutsus üleriigilistele protestideleLAHORE, 14. mai, AFP-BNS – Pakistani ekspeaminister Imran Khan kutsus üleriigilistele "vabaduse" protestidele pühapäeval.
Reedel kautsjoni vastu vabaks lastud Khan jõudis mitu päeva kestnud kohtudraama ja üleriigiliste rahutuste järel laupäeva hommikul Islamabadist koju Lahore'i.
Khan peeti kinni teisipäeval Islamabadi kohtus korruptsioonisüüdistuste alusel ning teda hoiti kohtueelses vangistuses. Neljapäeval kuulutas ülemkohus tema kinnipidamise ebaseaduslikuks, kuid jättis ta reedeni vahi alla, vabastades seejärel kaheks nädalaks kautsjoni vastu.
Ülemkohtu otsus keelab Khani kahe nädala jooksul kõnealuse korruptsioonisüüdistuse alusel kinni pidada ja enne esmaspäeva ka ühegi teise süüdistuse alusel vahistada.
"Vabadus ei tule kergelt. Te peate selle haarama. Te peate selle eest ohvreid tooma," ütles ekspeaminister laupäeva õhtul edastatud pöördumises.
Ta kutsus poolehoidjaid korraldama pühapäeval proteste üle riigi ning lubas taasalustada kolmapäeval kampaaniat tegemist kohesteks üldvalimisteks.
Ekspeaministri vahistamisele teisipäeval järgnesid meeleavaldused, mis kasvasid üle kokkupõrgeteks politseiga ning rahvahulkade rünnateks valitsushoonetele ja isegi sõjaväerajatistele.
Endine kriketistaar Khan, kes on Pakistanis jätkuvalt väga populaarne, kukutati 2022. aasta aprillis umbusaldushääletusega parlamendis, kuna ta kaotas sõjaväe toetuse.
Khani sõnul on hiljem tema vastu algatatud kümned kohtuasjad osa valitsuse ja relvajõudude plaanist takistada teda võimule naasmast. Sügisel peetakse Pakistanis valimised, süüdimõistmise korral ei saa Khan kandideerida.
AFP – Baltic News Service


Malle Pärn: vastuolu liberaalse demokraatia ja päris demokraatia vahel on ületamatu ja igaveneAlustan heast uudisest: vaatamata valitsuse jõulistele pingutustele on meil mõned asjad ikka veel päris hästi! Et millised või? No seda mina teile ei ütle, valitsus võib ka teada saada ja loomulikult tõttab ta neid asju siis „korda tegema“. Ja lõpuks polegi siis meil midagi niisugust, mis hästi on vaid tänu sellele, et valitsus pole neid märganud. Ärge teie ka öelge, kui midagi niisugust märkate! Hoiame saladust!
Ei tea, miks vajab riik nüüd äkki igast küljest korda tegemist, kui needsamad inimesed on ise peaaegu kolmkümmend aastat seda riiki valitsenud, oma kääridega kärpinud ja oma teerulliga triikinud?
Kas nad on midagi valesti teinud? Ei ole ju, peaminister ütleb, et enne EKRE valitsust oli kõik hästi, ja praegu jälle Euroopas „arvestatakse meiega, kuulatakse meid“ ja jagatakse puudlitele eurotiitleid? Miks siis ikka on vaja riik korda teha?
Kas EKRE oli nii võimas, et suutis vähem kui kahe aastaga Eesti elu nii segamini keerata, et see vajab nii põhjalikku „korda tegemist“, et selleks on vaja rahvalt viimsedki sendid ära röövida?
Jah, muidugi Euroopas arvestatakse meiega ja kuulatakse meid, kui me räägime seda, mida Euroopa kuulda tahab ja teeme seda, mida Euroopa nõuab. Eks ole veider arusaamine arvestamisest ja kuulamisest? Kui Euroopa meiega arvestaks, siis ta kuulaks ka meie konservatiivide häält.
Kui saaks kõigepealt Toompea poliitilise kultuuri kuidagimoodi „korda teha“?
Peaminister LAIMAB väärikat riigikogu liiget infotunnis, rumala lausvalega, – teades, et ta on otse eetris ja terve Eesti rahvas võib teda näha – kellest väga paljud teavad, et Varro Vooglaid ei ole mitte kunagi öelnud, et TEMAL on ükskõik, mis lipp Toompea lossi tornis lehvib, samuti paistab see välja tema käitumisest ja kõnedest, et tal EI ole mitte ükskõik, mis värvi lipu all me elame.
Arukad inimesed teavad ka seda, et teatud vaimse tasemega propagandistid on sellesama laimu ventilaatorisse läkitanud. Peaminister peaks olema kuulnud, et seda on mitmel korral seletatud ja eitatud. Või ei tea? Kus ta elab? Kas sellesama lossi akendeta tornis?
Või ei lähe see talle korda? Kas oli see Goebbels, kes õpetas: korda valet nii tihti kui võimalik, küll viimaks uskuma hakatakse. Ja paljud poolemeelsed ju usuvadki, ründavad Varro Vooglaidi lausa tänaval ja sõimavad „putinistiks“.
Kas võtame kasutusele uue termini: göbelsist?
Peaminister tahab, et seal oleks meie rahva lipp, aga ta ei taha, et selle lipu all elaks jõukalt ja õnnelikult, igas väikseimaski eesti külas – meie EESTI rahvas.
Ja ta mitte ainult ei laima, ta laimab ja mõnitab, istudes vihaselt oma toolile ja demonstreerides oma käitumisega, et ta on oma emotsionaalselt ülesköetud etteastega ülimalt rahul. Vooglaid, sa oled ära tühistatud!
Ja kaks tema valitsuse ministrit tema kõrval vastavad talle heakskiitva pilguga, kumbki ei tunne häbi peamininstri sobimatu käitumise üle. Saime oma vastase paika panna, ütleb nende ilme. Jälle õnnestus neil levitada eesti naiivsemale rahvale räiget valet ja mõnitavat laimu ühe nende jaoks ebamugava ja ohtliku inimese kohta.
Aga millisena paistis see teisele poolele, nendele, kes elavad päris maailmas, kelle mõistus töötab veel loomuliku inimliku süsteemi järgi, ilma Brüsseli äppideta?
Demonstratiivne ülbitsemine riigikogu ees ei kõlba peaministrile! Otse eetris! Terve rahvas näeb, kuni tulevate põlvedeni! Kas peaministri vaimne tervis hakkab kõikuma? Mask langes eest, vahkviha moonutas nägu.
Koos kahjurõõmuga: mina olen siiski see, kes otsustab ja keda kaitsevad võimule allutatud õigusorganid. Sõnavabadus meil on, aga mõnikord tehakse see meile „tasuliseks“.
Tõepoolest, kelle heaks te töötate, Kaja Kallas?
Miks teile ei meeldi, kui teile esitatakse sama küsimus, mida te just äsja ise küsisite väärikalt riigikogu liikmelt, kes on eesti perekondade kaitseks loonud mittetulundusühingu ja terve rahva jaoks populaarse konservatiivse uudisteportaali, kusjuures riigilt selleks sentigi küsimata?
Kummal teist on ükskõik, mis lipu all mugavalt rahva arvel elada?
Liberaalne demokraatia ongi ilmselt selline riigikord, kus valitsus püsib võimul valetamise ja pettuse abiga, vaimse vägivallaga, – kus valitsus on rahva isand, mitte teener, nagu see on päris demokraatias.
Niisiis, vastuolu liberaalse demokraatia ja päris demokraatia vahel on ületamatu ja igavene. Liberaalses demokraatias tähendab ju poliitika ülepea enda kasuks valetamist. Oma vigade ja plaanide õigustamist. Seal tehakse seadusi omakasupüüdlike plaanide elluviimiseks, mitte rahva elu arendamiseks ja parandamiseks. Ja varjatakse (üsna saamatu) demagoogiaga oma tegelikke kavatsusi ja eesmärke. Või ma eksin?
Makse olevat vaja tõsta Eesti kaitsevõime suurendamiseks? Kas ei ole ometi riigi kõige olulisem kaitsevõime tagatis ühtne, oma eluga rahul olev, oma valitsust austav ja usaldav rahvas?
Kas ei ole oluline see, et rahvas elaks kõikjal üle terve riigi, mitte kolmes suuremas linnas ja viies suuremas alevikus? Kas ei ole põlismets varjuks kohalikule rahvale, kui vaenlane riiki tungib?
Terve liberaalide poliitika on juba kolmkümmend aastat Eesti kaitsevõimet hävitanud, viimase kümne aastaga eriti. Inimesed on omavahel tülli aetud, ühtki küsimust ei suuda me enam rahumeelselt, ilma üksteist sõimamata lahendada. Relvadest pole kasu, kui rahvas on riigist lahutatud! Milleks meile vaenlane, kui meil on niisugused sõbrad?
Eesti sisekliima on ülekuumendatud, tõesti inimtekkeliselt, selle „kliimasoojenemise“ vastu peaksime üheskoos tuliselt võitlema, mitte tormama hullumeelsetena ise oma elu hävitama mingite välismaiste õhumüüjate roheprojektide kinnimaksmisega!
Peaminister ütleb, et kõik eesti inimesed on kohe võrdsed, kui abielu määratletakse liiduks „kahe täiskasvanud isiku“ vahel? On see mingi võlukepike?
On ikka äärmiselt naiivne uskuda, et mingi seadusega saab kõik inimesed võrdseks kuulutada. Kahtlustan, et nad ise ka ei usu seda, see on nende kokkuleppeline valelik loosung, et rahvas ära petta.
Äkki alustaks palgavõrdsusest?
Aga nad ei tahagi võrdsust, nad tahavad eelisseisundit ja eelistatud gruppe, et tülid ja lõhed rahva seas ei lõpeks. Sest kui rahvas oleks ühtne, siis ei laseks ta nii valelikel inimestel ennast valitseda.
Malle Pärn


OLE VALVAS! Kui õngitsussõnumid ei pääse su telefoni ühest kanalist, ründavad kelmid kohe teisest praostKelmid on ainuüksi selle aasta alguses petnud Eesti inimestelt õngitsussõnumitega välja üle 50 000 euro. Uurime, kas tõesti on tegemist pidurdamatu väega, millest ükski jõud üle ei käi.Paljud ei oskagi karta, et telefoni saadetud sõnum võib olla osa petuskeemist. Eriti kui see saadetakse mõne usaldusväärse ettevõtte nimel. Nii suudavad kelmid välja meelitada inimeste isiklikud andmed ja ligipääsu pangakontole. Õngitsussõnumitega on alates selle aasta algusest tekitatud varalist kahju 50 123 euro väärtuses. Kelmide SMSe levib aga massiliselt aina edasi.Elisa infoturbejuhi Mai Krafti sõnul on nad eriti palju telefonisõnumite õngitsuskampaaniaid tuvastanud selle aasta maikuu algusest. Sellised kampaaniad on aktiivsemaks muutunud just viimastel aastatel. Enne seda kasutasid kelmid rohkem spämmikõnesid ja libaloosimänge.NAGU MITME PEAGA LOHE: Elisa infoturbejuhi Mai Krafti sõnul ei aita ka sõnumi saatjate blokeerimine, sest kelmid leiavad sõnumite saatmiseks uued võimalused.(Jake Farra)Saades teavituse kahtlaste SMSide liikumisest, kontrollitakse, kui paljudele klientidele need saadetakse ja tuvastatakse, millise ühenduse kaudu need Elisa võrku tulevad. „Õngitsuskampaania tuvastamisel teavitame sellest kohe Elisa SMS-partnerit või teist operaatorit ning palume õngitsussõnumite saatmise blokeerida. Kohale toimetamata õngitsussõnumid kustutatakse,” kirjeldab Kraft protsessi. Ta tõdeb, et ainult sõnumi saatjate blokeerimine tulemust ei anna, sest petturid võtavad kasutusele uusi saatja aadresse ning leiavad uusi kanaleid, mille kaudu õngitsussõnumeid klientidele kohale toimetada.Kas kelmide tegevust aitaks ohjeldada karmim mass-sõnumeid haldav regulatsioon? Majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi sideosakonna juhataja asetäitja Mart Laas ei näe selles suurt mõju. Seda on küll arutatud, kuid kuna petukirjad ja SMSid tulevad sageli väljastpoolt Eestit, tekib küsimus jurisdiktsioonis. Samuti võtavad petturid pidevalt kasutusele uusi e-posti aadresse ja mobiilinumbreid. „Seega me ei näe, et karmim regulatsioon aitaks kaasa petukirjade või SMSide vähendamisele või suunaks pettureid õiguskuulekamale käitumisele,“ tõdeb ta. Telekommunikatsiooniettevõtted on massiliste petukirjade või SMSide korral mõnest eksootilisest riigist mingiks ajaks peatanud ka sealt tuleva sideliikluse.Pigem aitab kõige enam petuskeemide ohvriks langemise vastu inimeste teadlikkuse kasvatamine, et paroole ja kasutajanimesid ei tohi kolmandatele isikutele edastada.KELME ON KEERULINE OHJELDADA: Majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi sideosakonna juhataja asetäitja Mart Laasi sõnul ei muudaks ka karmim regulatsioon kelme õiguskuulekamaks, sest tihti tegutsevad nad väljaspool Eestit.(Sven Soome)Eesti küberruumi seirab ööpäevaringselt riigi infosüsteemi amet (RIA), kellele laekub iganädalaselt teavitusi erinevatest õngitsussõnumitest. Ameti intsidentide käsitlemise osakond (CERT-EE) informeerib vastava info laekudes õngitsuslehtede majutajaid ja palub nende eemaldamist. Samuti teavitatakse õngitsuslehtedest erinevate veebibrauserite ja viirustõrjetarkvarade tootjaid, kellel on võimekus enda kliente hoiatada.RIA analüüsi- ja ennetusosakonna juhataja Märt Hiietamm soovitab oma nutiseadmete kaitsmiseks pahatahtlike veebilinkide ja pahavara eest kasutada RIA loodud DNSi äpi paigaldamist. Rakendus blokeerib pahavara ja õngitsusi ning filtreerib DNSi abil kasutaja eest pahatahtlikke linke.Ka Hiietamm rõhutab inimeste teadlikkuse tõstmise olulisust. Viimastel aastatel on amet panustanud ennetusele küberruumi turvalisuse kampaaniate kaudu.SUUREM ETTEVAATLIKKUS: RIA analüüsi- ja ennetusosakonna juhataja Märt Hiietamm soovitab nutiseadmete kaitseks kasutada ameti loodud pahavara blokeerivat rakendust.(RIA)


Riigikogu eelinfo esmaspäevaks, 15. maiksRiigikogu eelinfo esmaspäevaks, 15. maiks

Kell 15 – täiskogu istung

Riigikogu kinnitab töönädala
päevakorra<https://www.riigikogu.ee/tegevus/paevakorrad-ja-
protokollid/?startDate=15.05.2023>.

Esimene lugemine – üks eelnõu:

Valitsuse algatatud perehüvitiste seaduse ning perehüvitiste seaduse,
perekonnaseaduse ja töölepingu seaduse muutmise seaduse muutmise seaduse
eelnõuga (17
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/19b5c317-2cd1-47d2-a40b-
633f2c3f8c13/perehuvitiste-seaduse-ning-perehuvitiste-seaduse-
perekonnaseaduse-ja-toolepingu-seaduse-muutmise-seaduse-muutmise-seadus>)
plaanitakse suurendada elatisabi suurust ja vähendada vähem kui aasta
tagasi kokku lepitud lasterikka pere toetusi.

Eelnõu kohaselt suureneb alates 1. jaanuarist 2024 elatisabi, mida riik
maksab lapsele juhul, kui elatist maksma kohustatud vanem elatist ei maksa
või ei tee seda vajalikus mahus, 100 eurolt 200 eurole kuus. Eesti ühe
vanemaga pered on võrreldes teiste peretüüpidega suurimas vaesuses –
kolmandik üksikvanema leibkondadest elab suhtelises vaesuses.

Eelnõu järgi on alates 1. jaanuarist 2024 lasterikka pere toetuse suurus
kolme kuni kuue lapse puhul 450 eurot kuus ning seitsme ja enama lapse
puhul 650 eurot kuus.

Eelnõuga soovitakse alates 1. juulist 2023 tunnistada kehtetuks lasterikka
pere toetuse maksmise sujuva lõppemise regulatsioon, mille järgi
makstakse lasterikka pere toetust kuni pere noorima lapse 19-aastaseks
saamiseni. Kuna regulatsioon on jõudnud kehtida vaid mõned kuud, puudutab
see muudatus väheseid peresid.

Samuti loobutakse 1. maist 2024 jõustuma pidanud lasterikka pere toetuse
indekseerimisest pensioniindeksiga.

Riigikogu liikmete kõnesoovide korral toimub vaba mikrofon.

Kell 11 – komisjonide istungid

keskkonnakomisjonis – kell 11.10: paketi Eesmärk 55 hetkeseisust ja
rohepöörde tegevusplaanist, kutsutud Euroopa Komisjoni Eesti esinduse
juht ja Riigikantselei rohepoliitika koordinaator; Riigikogu otsuse
„Sihtasutuse Keskkonnainvesteeringute Keskus nõukogu liikmete
tagasikutsumine ja uute liikmete nimetamine“ eelnõu esitamine; Riigikogu
otsuse „Riigimetsa Majandamise Keskuse nõukogu uute liikmete
nimetamine“ eelnõu esitamine;

maaelukomisjonis – kell 11.10: arvamuse andmine Euroopa Liidu asjade
komisjonile: komisjoni teatised, mis käsitlevad kalanduspoliitika
tulevikku ja kalandussektori energiaüleminekut – COM(2023) 100,
COM(2023) 102, COM(2023) 103, kutsutud Maaeluministeeriumi esindajad (ruum
L332);

majanduskomisjonis – kell 11.10: arvamuse andmine Euroopa Liidu asjade
komisjonile: Eesti seisukohad juhilubade reeglite muutmise ja
liiklusreeglite parema jõustamise eelnõude kohta (teeohutuse pakett) –
COM(2023) 126, COM(2023) 127, COM(2023) 128, kutsutud Majandus- ja
Kommunikatsiooniministeeriumi esindaja; kohtumine Riigi Infosüsteemi Ameti
juhtidega;

rahanduskomisjonis – kell 11.15: alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja
elektriaktsiisi seaduse ning alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja
elektriaktsiisi seaduse ning teiste seaduste muutmise seaduse muutmise
seaduse eelnõu (145 SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/8e5
8c015-e547-499c-b579-87c45a8bb9c1/alkoholi-tubaka-kutuse-ja-
elektriaktsiisi-seaduse-ning-alkoholi-tubaka-kutuse-ja-elektriaktsiisi-
seaduse-ning-teiste-seaduste-muutmise-seaduse-muutmise-seaduse-
eelnou-145-se-i>); hasartmängumaksu seaduse muutmise seaduse eelnõu (146
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/98b9e888-a86b-4ce0-b0fc-
8707517d0f47/hasartmangumaksu-seaduse-muutmise-seaduse-eelnou-146-se-i>);
käibemaksuseaduse muutmise seaduse eelnõu (147
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/fa4c510e-
bdc4-4248-8fe1-1f6bb21ad1c6/kaibemaksuseaduse-muutmise-seaduse-
eelnou-147-se>); tulumaksuseaduse ja kaitseväeteenistuse seaduse muutmise
seaduse eelnõu (148
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/7a857bd6-b8da-467a-8b6c-
c693e3d3fcdd/tulumaksuseaduse-ja-kaitsevaeteenistuse-seaduse-muutmise-
seaduse-eelnou-148-se>);

väliskomisjonis – kell 11.15: Riigikogu avaldus „Ukraina NATO-
liikmesuse toetuseks“ (90 AE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eel
nou/14a84dad-c888-40bd-8814-f6d16bdd9ff0/riigikogu-avaldus-ukraina-
natoliikmesuse-toetuseks-90-ae-i>); Riigikogu otsuse „Eesti Vabariigi,
Leedu Vabariigi ja Läti Vabariigi Parlamentidevahelise Assamblee Eesti
delegatsiooni moodustamine“ eelnõu esitamine; Eesti ja Hiina suhetest,
kutsutud Eesti suursaadik Hiina Rahvavabariigis Hannes Hanso;

julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjonis – kell 13.30:
julgeolekuolukorra arengutest, kutsutud Kaitseväe juhataja kindral Martin
Herem;

korruptsioonivastases erikomisjonis – kell 13.30: kohtumine MTÜ
Korruptsioonivaba Eesti juhi Steven-Hristo Evestusega (ruum L332);

riigieelarve kontrolli erikomisjonis – kell 13.15: riigi rahanduse
seisust (olulise tähtsusega riikliku küsimuse korraldamisest), kutsutud
Eesti Panga, Maksu- ja Tolliameti, Eesti Tööandjate Keskliidu ja
Rahandusministeeriumi esindajad ning majandusekspert Indrek Neivelt,
majandusanalüütik Peeter Koppel ja riigikontrolör Janar Holm; istung on
avalik, toimub veebiülekanne<https://www.riigikogu.ee/live/2/et> (ruum
L333 ja videosild).

Sündmused

Kell 12 – Riigikogu aseesimees Jüri Ratas kohtub Maardu Gümnaasiumi 9.
klassi õpilastega.

Kell 14 – kultuurikomisjon kohtub Tšehhi parlamendi esimese aseesimehe
Jiří Drahoši ja Tšehhi senati kultuurikomisjoniga.

Kell 14 – riigikaitsekomisjoni liige Peeter Tali kohtub Tšehhi
parlamendi meediakomisjoniga.

Kell 14 – väliskomisjon kohtub Uruguay parlamendi tulevikukomisjoni
delegatsiooniga.

Kell 15 – August Rei sünniaastapäeva loomekonkursi osalejate tänamine
ja võitjate väljakuulutamine.

Kell 15.45 – Riigikogu esimene aseesimees Toomas Kivimägi kohtub Tšehhi
parlamendi esimese aseesimehe Jiří Drahošiga (J. Tõnissoni
nõupidamisruum).

Kell 16 – rahanduskomisjoni esimees Annely Akkermann kohtub Portugali
suursaadiku Francisco Vaz Pattoga.

Välislähetused

12.–15. mai
Riigikogu liige Martin Helme osaleb esimesel ülemaailmsel parempoolsete
parteijuhtide konverentsil Lissabonis Portugalis.

14.–16. mai
Euroopa Liidu asjade komisjoni esimees Liisa Pakosta ja aseesimees Maria
Jufereva-Skuratovski osalevad rahvusparlamentide Euroopa Liidu asjade
komisjonide täiskogul (COSAC) Stockholmis Rootsis.

14.–16. mai
Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee (ENPA) Eesti delegatsiooni liige
Eerik-Niiles Kross osaleb Euroopa Nõukogu neljanda tippkohtumise eelsel
ENPA eesistujamaa Islandi korraldatud alalise komitee kohtumisel
Reykjavikis Islandil.

14.–16. mai
Riigikaitsekomisjoni esimees Kalev Stoicescu ja aseesimees Leo Kunnas
osalevad Balti riikide, Põhjamaade, Poola ja Saksamaa parlamentide
kaitsekomisjonide iga-aastasel julgeoleku ja riigikaitse foorumil Berliinis
Saksamaal.

Riigikogu pressiteenistus
Merilin Kruuse
tel 631 6592, 510 6179
e-post merilin.kruuse@riigikogu.ee<mailto:merilin.kruuse@riigikogu.ee>
päringud press@riigikogu.ee<mailto:press@riigikogu.ee>


SÕJAPÄEVIK (445. päev) | Ülemraada asespiiker Ekspressile: oleksin kurb, kui Zelenskõi ei kandideeriks uuestiUkraina sõjavägi on tugev, aga vastupealetung peab veel ootama. Ukrainas peaks peagi toimuma valimised. Asespiiker võtab sõna MTÜ Slava Ukraini teemal.Seekordse sõjapäeviku sisustab Tallinna väisav Ukraina ülemraada esimene asespiiker ja Zelenskõi partei endine esimees Oleksandr Kornijenko, kes ütles täna antud intervjuus Eesti Ekspressile, et Prigožini video ja lahkhelid Venemaa võimuladvikus on Ukrainale hea uudis, aga et see võib olla ka psühholoogiline infooperatsioon.Olete meie uue spiikriga juba kohtunud?Nägin teda siin [Lennart Meri julgeolekukonverentsil].Meie parlamendis on praegu veidi segane seis.See on demokraatlikus riigis normaalne. Ka meil esineb seda. Küll mitte sellises mõõtkavas.Kõiki huvitab oodatav Ukraina vastupealetung. Milline on Ukraina sõjaväe seis 445 päeva pärast täiemahulise sõja algust?Selle ajaga on meie armee muutunud tugevamaks. Seda mitte ainult Lääne relvaabi tõttu, vaid ka üle aasta kestnud operatsioonidest ja olukordadest saadud kogemuste mõjul. Territooriumi vabastamine tõstab moraali. Ekspertteadmist, Lääne relvade ja NATO standardiga relvastuse kasutamise oskust on rohkem. Ka hävituslennukite kasutamise oskust. Meie sõjaväe peastaap töötab Lääne liitlastega tihedalt ja igapäevaselt koos. Seetõttu on meie planeerimine realistlikum ja efektiivsem. See kõik tuleb vastupealetungi puhul kasuks. Siin pean aga ütlema, et parem on, kui sellest räägivad inimesed sõjaväest, mitte poliitikud. Poliitikuna olen Ukrainas tavakodanik. Ootan armee võitu ja toetan neid igati.Mainisite hävituslennukeid. On need tulemas?Loodame küll ja teeme selle nimel tööd, ka siin Lennart Meri julgeolekukonverentsil. Küsimus pole ainult ukrainlaste vajaduses, vaid suures pildis ja mängumuutuses, mida on globaalse julgeoleku jaoks vaja. Seda globaalset julgeolekut pannakse nimelt just praegu Ukraina lahinguväljadel paika. Aga ka Ukraina taevalaotuses. Venemaa puhul tuleb olla realistlik – neil on õhus väga palju jõudu, pean silmas nii lennukeid kui ka rakette. Seetõttu vajame kaasaegseid hävituslennukeid, näiteks F-16. Aga neid on vaja kaitseks, mitte vastupealetungiks.Millised on teie ootused vastupealetungile? Kui kaugele võib sõjavägi jõuda?Meie armee annab endast parima ja vabastab nii palju territooriumi kui võimalik. Analüüsid või plaanid on jällegi peastaabi asi. Ja nende valitsuse teenistujate asi, kelle valdkond see on, näiteks kaitseministri.Lennukeid te selleks ajaks ei saa, aga kas teil on muidu vastupealetungiks kõik olemas?Kordaksin [Ukraina endise kaitseministri] Andri Zagorodnjuki eile siin lausutud väga täpseid sõnu: sõjavägi ei ütle kunagi, et neil on piisavalt. Iga väejuhatus ütleks, et vaja on rohkem tanke, rohkem suurtükke, lennukeid. Peame aga mõistma, et Lääne sõjaabi Ukrainale on tohutu. Oleme väga tänulikud iga kuuli, tanki ja raketi eest. Ja mitte ainult asjade, vaid ka moraalse toe eest. Sõjavägi tunneb end nüüd nagu NATO sõjavägi.On jutte sellest, et mõnes Lääne riigis mõeldakse, et ega Ukraina vastupealetungiga liiga suurt edu saavuta. Et see jätaks võimalike läbirääkimiste jaoks liiga vähe ruumi.Eile kuulsin midagi sarnast, aga kuulen ka vastupidist. Et pigem võiks just sõjaline kaotus – iseasi, millist laadi –, motiveerida neid laua taha tulema. Meie seisukoht on endine: vabastada kogu meie territoorium. See on kogu meie rahva ootus ning selle nimel me võitleme. Venemaa on suurte ambitsioonidega riik. Mulle ei meeldi, et meie riik on osa nendest ambitsioonidest. Nad mõistavad hästi ainult ühte keelt – jõudu. Seda mõistes peame võiduni võitlema.Te ei tunne Läänest tulevat survet läbi rääkida?Parlamentide tasandil mitte. Aga muidugi loeme Lääne ajalehtedest tihtipeale anonüümsete tsitaatidega artikleid, mis sellest räägivad. Ametlikus suhtluses seda ei esine.Teiste seas jahutavad ootusi vastupealetungile ka meie peaminister ja välisministeeriumi kantsler. Miks?Sest me peame Venemaad realistlikult hindama. Meil on tugev ja laia haardega vaenlane, kellel on küllalt arenenud relvajõud ja majandus. See ei ole kerge. Oleme siiski 100 protsenti valmis. Kui meenutame meie kohtumist aasta aega tagasi, kui arutasime tulevikku, siis arvasin toona, et järgmised arengud muudavad Ukraina tugevamaks. Nii läkski. Pool aastat pärast energiataristu ründamist, tuumaähvardust, aasta jagu raketirünnakut ja kõike seda vajame palju rohkem toetust ja aega enne vastupealetungi. Et töötada välja erinevaid lahendusi. Peame olema plaanide tegemisel väga täpsed. Me teame, et meie sõjavägi on võimeline imedeks, ja me loodame sellele, aga ei ole halb strateegia töötada millegi suure kallal, lähenedes sellele siiski samm-sammult.Nagu viitasite, rääkisime mullu täpselt samamoodi Eurovisioni-järgsel hommikul (muu hulgas selle võimalikust korraldamisest Mariupolis – Toim.). Kus oleme järgmise aasta mais?Loodan, et järgmise aasta arutelul Lennart Meri konverentsil räägime juba kindlamast tulevikust. Praegu vestleme pigem määramatust tulevikust. Sellisest, mille üle saab arutleda, aga mille sisu pole selge. Seetõttu toimuvad siin abstraktsete aruteludega diskussioonid Venemaa tuleviku üle koos ekspertide ja sealsete nn valgete jõududega. Peame Venemaa väljapressimistega toime tulema. Ka sellega, et Venemaa majandusele ei avaldata praegu sanktsioonidega piisvalt survet. See on ülitähtis teema – kuidas korraldada sellised sanktsioonid, et Venemaa majandus ei kasvaks. Paljud kolleegid siin on asjatundjad selles, kuidas oskab riik sanktsioonidest kõrvale hiilida. Venemaa on selles lausa väga hea.Loodetavasti räägime ka julgeolekugarantiidest ja Ukraina tulevikust NATOs, samuti Euroopa Liiduga ühinemisest. Ukrainlaste jaoks on see lisamotivatsioon võidelda ja püsida tugev, kui näeme nendesse organisatsioonidesse lõimimise perspektiivi lähitulevikus. Euroopa Liidu puhul on asi selgem, NATO puhul on aga vaja mingit arusaadavamat sõnastust.Järgmisel aastal oleme loodetavasti kas võitnud või võidule lähemal. Kõik võib aga hetkega muutuda.Kas saate kirjeldada, mis täpselt oleks NATO Vilniuse tippkohtumisel see, mis Ukrainat rahuldab?See on küsimus riigijuhtidele ja diplomaatidele, aga vajame poliitilist otsust sellest, mis on järgmine samm pärast nn avatud uste poliitikat. Kui jääme eelneva sõnastuse juurde (deklareeritud lubadus võtta Ukraina NATOsse ilma täpsustusteta – Toim.), jääme püsivalt avatud uste režiimi. Vajame enamat.Muret tekitabki see, et kellelgi ei paista olevat head mõtet, mis see lahendus siis on. Kõik räägivad, et see peab olema konkreetsem – aga kuidas?Võib-olla nii, et Ukraina saab NATO liikmeks pärast sõja lõppu. Võib-olla nii, et NATO teeb Ukraina liikmeks võtmise nimel kõik. Ma ei tea, milline sõnastus tuleb, aga see peab sisaldama termineid „NATO“, „Ukraina“, „liikmesus“. Mis sõnad veel? Ma ei tea. NATO peakorteris on tööl loovad inimesed, loodetavasti mõtlevad nad midagi välja ja kaaluvad ka meie ettepanekuid. Järgmise nädala NATO parlamentaarsel assambleel Luksemburgis pakume välja tugeva deklaratsiooni koos asjakohaste definitsioonidega. See on võimalus teie küsitud sõnastuse variante testida.Leedu parlamendis võeti hiljuti vastu deklaratsioon meie liikmesuse kohta, loodetavasti juhtub see järgmisel nädalal ka Eestis vaatamata teie sisemistele protsessidele. Me teame, et teie poliitikud on Ukrainaga seonduvas väga vastutustundlikud ja suudavad muu kümneks minutiks kõrvale jätta, et Ukrainat toetav avaldus vastu võtta.Juunis toimub Vilniuses suur NATO parlamendispiikrite kohtumine, kus osaleb ka ülemraada spiiker Ruslan Stefantšuk. Üldiselt on see valitsuste teema, aga parlamentide hääl on endiselt väga oluline. Mida valjem see on, seda parem meile.Mõeldes kuulsale Prigožini-videole: kui palju saate aru, mis toimub praegu Vene võimustruktuuris?Me mõtleme omaenda probleemidele, mitte Venemaale. Kui seal on mingi sisevõitlus, on see Ukrainale hea. 90 protsenti Venemaa võimumuutustest on toimunud paleepöördena. Kõik peale oktoobrirevolutsiooni toimusid kas tsaaripalees või KGBs või poliitbüroos. See on Venemaa poliitika spetsiifika. Telegrami ja muuga seoses on läbipaistvust rohkem, aga see võib olla ka psühholoogiline erioperatsioon, et tekitada meis olukorrast ebaõige kujutlus. Kui seal on päriselt eri rühmade vahelised erimeelsused, on see meile hea.USAs saab vabariiklaste presidendikandidaadiks ilmselt taas Donald Trump, kes keeldus viitamast Vladimir Putinile kui sõjakurjategijale ning kes on öelnud: „Anname ära nii palju relvastust, et meil pole enam enda jaoks laskemoona.“ Olete te Ameerika poliitiliste protsesside pärast mures?Praegu on meil väga hea koostöö mõlema parteiga. Töötame lähestikku nii Esindajatekoja kui ka Senati kolleegidega, riikliku julgeolekunõukoguga. Ma ei näe praegu mingeid probleeme. See kõik on osa USA sisepoliitikast. Me teeme koostööd kõigiiga, kes toetavad Ukrainat ning aitavad võitu lähemale tuua.Ukrainaski peaks järgmisel aastal toimuma presidendivalimised. Mis neist saab?Ülemraada valimistega on keerulisemgi, sest need peaks toimuma juba sel aastal. Sõjaseisukorra lükkamine augustisse tähendab, et korralisel ajal need toimuda ei saa. Okupeeritud aladel, kus on hävitatud taristu, näiteks koolid, on väga keeruline valimisi korraldada. Eraldi küsimus on neli miljonit välismaal elavat valijat. Me muidugi teeme tehnilise poole kallal tööd ning räägime partneritega, et leida lahendus. See on esmakordne olukord.Presidendivalimised võiks loodetavasti õigel ajal toimuda, aga see sõltub taas olukorrast. Sõjaseisukorra ajal valimised toimuda ei saa.Kas president Volodõmõr Zelenskõi kandideerib uuesti?Tuleb tema käest küsida. See on tema isiklik otsus. Kui olin Rahva Teenri erakonna esimees (Zelenskõi partei – Toim.), ütlesime koos fraktsioonijuhi Davõd Arahhamijaga juba 2020. aasta suvel, et ta peaks kandideerima. Kordasin seda 2021. aasta suvel. Ukraina jaoks oli ta justkui parim võimalik õnnetus. Ma ei kujutaks ette ühtegi teist Ukraina poliitikut sellisel ajal selles ametis. Meil on olnud varasemaid kogemusi, nimesid nimetamata, kelle puhul polnud Venemaa-küsimus selge. Kes tegi Venemaaga koostööd, kes elas seal, kes õppis seal. See on muidugi mõistetav, sest olime osad samast riigist. Aga Zelenskõi oli esimene, kellel ei olnud tugevat sidet Moskvaga.See on tema valik. Mina isiklikult ja minu kolleegid oleksime väga kurvad, kui ta ei kandideeriks.


Maris Lauri: opositsioon nõuab mitut kriisi   Opositsioon nõuab avaliku diskussiooni viimist kinniste uste taha ehk riigikogu rolli vähendamist ja marginaliseerimist. Kõik see on demokraatliku ühiskonna toimimisest kaugel, kirjutab Maris Lauri.   Ma oletan, et suurem osa valijatest ootab, et riigikokku valitud pingutavad parema Eesti nimel. Tõesti, ettekujutus paremast Eestist on erinev. Kuid meil on alati olnud mingid ühisosad, eelkõige selles, mis puudutab välis- ja julgeolekupoliitikat, kuid ka arusaama, et riigi rahandus peab olema korras. Isegi kui viimase puhul see "korras" on mõneti varieeruv, ei ole senini ükski erakond eesmärgiks seadnud sellist olukorda, mida nõuavad praegu EKRE, Isamaa ja Keskerakond ehk EKREIKE. Täpsemalt eelarvepuudujääki, mis ulatuks 12 protsendini SKP-st. Kuidas see kokku tuleb? Rahandusministeeriumi prognoosi kohaselt tuleb selle aasta puudujäägiks 1,7 miljardit eurot, 2026. aastast juba kaks miljardit eurot. See on vastavalt 4,3 ja 4,5 protsenti SKP-st. Eelmistel päevadel EKREIKE esitatud seaduseelnõude kohaselt lisanduks puudujääki hinnanguliselt vähemalt kolm miljardit eurot, see on selle aasta SKP suhtes 7,8 protsenti. Ehk siis kokku üle 12 protsenti SKP-st. Kontekstiks: Kreeka eelarvepuudujääk oli 2013. aastal 13,4 protsenti SKP-st, sellele järgnes katastroof. Eesti valija – isegi kui talle meeldib riigilt toetusi saada – suudab mõista, et lõpmatud maksukärped ja ohjeldamatu toetuste suurendamine pole jätkusuutlik. Tõestuseks pisut enam kui kahe kuu vanune valimistulemus. Tuletan meelde, et suurima kulupaketiga oli Keskerakond ja sai valimistel väga suure kaotuse. Peretoetuste tõusu välja pressinud Isamaa samuti ning ega EKRE käsigi väga hästi käinud. Kui me soovime tõsta kaitsekulutusi (ja tundub, et enamus seda soovib) ja jagada enam toetusi, siis tuleb ka enam makse maksta ja koguda. Toetustega muidugi kipub olema nii, et need, kes saavad, sooviks enam, ning loobuda on neist raske. Ühiskonnana tuleb meil aga teha valikuid, sest kõike ei saa. Mitte kunagi ei saa kõike seda, mida tahaks, ka siis, kui teeme oma pere raha kasutamise valikuid. Juba kuulen ka EKREIKE armastatud etteheiteid, et riigikogu enamusel polevat mandaati makse tõsta. Tsiteerin Reformierakonna valimisprogrammi: "hoida maksukoormus nii madal kui võimalik ja ühiste kulude rahastamiseks hädavajalik". Oletan, et igaüks, kel on pisutki funktsionaalset lugemisoskust, saab sellest lausest aru. Lisan vaid, et maksukoormus ei ole maksumäär, vaid makstud maksude suhe SKP-sse. Tõesti saab ka kärpida ja asju odavamalt teha. Kuid hiigelmahus kärbete tegemine ei ole lihtsalt realistlik. Riigieelarve tulude prognoos selleks aastaks on 15,2 miljardit eurot, sealhulgas 12,7 miljardit maksudeks."Kas nende plaan on kärpida pensione, haridus- või tervishoiukulusid? Kahtlen, aga mine tea."Kogu valitsussektori (omavalitsused, tervisekassa, jne) tuluprognoos on 14,8 miljardi, kuluprognoos 16,5 miljardit. Selle aasta puudujääk on enam kui kümme protsenti riigi kogukuludest, EKREIKE pakutavad lisakulud suurendaksid seda suhet kiiresti viiendikuni. Kas nende plaan on kärpida pensione, haridus- või tervishoiukulusid? Kahtlen, aga mine tea. Eelmisel aastal Isamaa algatatud peretoetuste ülisuure tõstmise üle käinud kirglikud vaidlused lõppesid kompromissiga, kus suurperede toetuste tõus jäi algselt nõutust väiksemaks ja tähelepanu said ka väiksemad ja üksikvanemate pered, kuid samuti leiti, et rahalise katte peab sellele kõigele otsima järgmine valitsus. Ehk siis andis eelmine riigikogu, ka EKREIKE, praegusele valitsusele ülesande. See ülesanne oleks antud ka EKREIKE valitsusele, kui nad saanuks tegelikkusest kõvasti parema valimistulemuse. Nüüd on nad teatanud, et neile ei sobi maksude tõstmine ega ka kärped. Mis siis oleks nende pakutav lahendus järjest suuremaks käriseval eelarvepuudujäägile? Laenuvõtmine püsikulude katteks? See oleks tee Kreeka kriisi sarnasesse olukorda, mille puhul muutuks laenude saamine järjest keerulisemaks ja kallimaks. Seetõttu tundubki mulle, et asi ei ole mitte valitsuse pakutavates lahendustes, vaid milleski muus. Nii on rahanduskomisjon arutanud juba korduvalt valitsuse pakutud maksumuudatusi ning arutelud on olnud sisukad. Isamaa ja Keskerakonna saadikud – kui nad on kohal – on esitanud asjalikke küsimusi, EKRE omad on aga kiiresti ruumist lahkunud. Riigieelarve kontrolli erikomisjonis oli arutelu eelarveseisu ja lahendusteede üle asjalik. Ehk siis asi ei ole eelnõudes või nende sisus, kõik teavad probleemi ja sellele lahenduse leidmise vajalikkust. Ka riigikogus praeguse põhiseaduslikkust ähvardava kriisi lahenduse otsimiseks pakutavad ettepanekud ei osuta EKREIKE tahtele lahendada mingeid sisulisi probleeme. Asjaolu, et vastutulekule – maksueelnõu neljaks jagamine – vastatakse uute nõudmistega ning nn kompromiss on lihtsalt teisiti sõnastatud algnõudmine, viitab sellele, et asi ei ole eelnõude sisus, vaid võimetusega leppida valimiskaotusega. EKREIKE – seltskond, kes sai suurimad valimiskaotused – nõuab kangekaelselt õigust otsustada, mida valitsus tohib teha ja kuidas tohib. Samuti, et nende loa saamiseks tuleb teha kinniste uste taga diile. Vähemus nõuab seega enamuselt enda soovide ja tahtmiste täitmist. Nõuab seda viisil, mida varasemalt ei ole peetud riigimehelikuks, väärikaks ega eetiliseks (võimalusest ollakse ammu teadlikud). Opositsioon nõuab avaliku diskussiooni viimist kinniste uste taha ehk riigikogu rolli vähendamist ja marginaliseerimist. Kõik see on demokraatliku ühiskonna toimimisest kaugel. Et kui ei saa, mida ma tahan, siis… Kui Isamaad ja Keskerakonda ja nende juhte paistab vaevavat kaotusvalu ja soov end jõulisena näidata, siis EKRE ei taha vähemat, kui valimistulemuste tühistamist ja uusi valimisi. Nende juht on seda ise tunnistanud ja eesmärgiks seadnud. Vähe sellest, Martin Helme on värskelt ähvardanud riigikogus koalitsiooni füüsilise vägivallaga ("…mööbel hakkab lihtsalt lendama. No sõna otseses mõttes."). EKRE-t juhtiva perekonna soov on ammu olnud haakida Eesti lahti Euroopast ja läänelikust demokraatiast, nüüd on sellega liitunud ka Isamaa ja Keskerakond. Ma tõesti ei saa aru, kas nad tõesti ei suuda mõista, et neist on saanud EKRE mängukannid? Kas tõesti tahetakse luua mitte üksnes eelarveline kriis, vaid ollakse valmis ohverdama demokraatia lihtsalt selleks, et saada oma tahtmist, et maksta valimiste võtjatele kätte oma valimiskaotuse eest? Riigimehelikkusest on see igatahes väga kaugel.    					Toimetaja:  Kaupo Meiel


FOTOD KOHTUST | KELMUSES KAHTLUSTATAV HELDNA LÕHKAS POMMI: kapo on ise sama pättust teinud!Kaitsepolitsei endise asedirektori, pensionikelmuses kahtlustatava Eerik Heldna kaitsja Margus Kurm lõhkas esmaspäeval ringkonnakohtus pommi, kui teatas, et kapo peadirektor Arnold Sinisalu on ise saanud hakkama täpselt sama teoga, mida kapo ja riigiprokuratuur nüüd Heldnale ja politseiameti eksjuht Elmar Vaherile süüks panevad.
„Pensioniõiguse trikitamise Eesti meistriks võib pidada kapo peadirektor Arnold Sinisalut,“ teatas Margus Kurm. Mida Kurm sellise rünnakuga kapo juhi vastu silmas peab? See on juhtum, mida riigiprokuratuur uurida lubab.
See jääb samasse ajajärku Eerik Heldnale eripensioni määramisega ja puudutab aastakümneid kapos töötanud endist osakonnajuhti Ene (selle nime tõi istungil välja prokuratuur, kuid Õhtuleht ei avalda naise täisnime), kes lahkus kapost 2009. aastal.
Selleks ajaks oli naisel staaži kapos 18 aastat, üheksa kuud ja 20 päeva. Ehk eripensioni saamise nõuete täitmisest lahutas teda toona aasta, kaks kuud ja 10 päeva.
Kurmi väitel lahkus varem komissarina kapos töötanud Ene tüliga. Ene kõrgest ametikohast ilma jätnud toonane kapo juht Raivo Aeg mäletab asju veidi teisiti.
„Mina ei tea, et meil oleks nüüd tüli olnud. Ta oli pikalt oma ametis olnud ja ma panin sellele osakonnale lihtsalt uue juhi. Mingi aeg seejärel läkski ta meilt kapost ära. Teinekord vajavad inimesed sellist rutiini muutust elus,“ meenutab Aeg.
Kapo raudvara Ene roteerub sarnaselt Heldnale
Viis aastat hiljem asus Ene tööle teises luureasutuses ehk välisluures. Ja mingil hetkel tekkis päevakorda naise eripensioni küsimus. 2018. aasta 1. juunist vormistati Ene osakoormusega tagasi tööle kaposse. Selleks osakoormuseks oli 0,1 kohta ja tingitud oli see sellest, et julgeolekuseadus nõuab eripensioni saamise tingimuseks selle, et pensile mindaks otse kapost.
Ene kaposse naasmise aeg jääb ajajärku, kui riigikogus oli viimasel lugemisel eripensionide kaotamise seadus. Ene töölevõtjaks oli kolleegi väidetavalt alati soosivalt suhtunud peadirektor Arnold Sinisalu. Sellise 0,1 ametikohaga oli Ene kapo palgal kuni 2019. aasta viimase päevani.
Järgmisel päeval, 2020. aasta 1. jaanuaril vormistati Ene Kurmi väitel kaposse tööle juba täiskohaga ja juba samal päeval roteeriti naine tagasi välisluuresse, kus Ene niigi kuus aastat juba töötanud oli.
Tallinna ringkonnakohus arutas täna Eerik Heldna vara aresti alt vabastamist. Kohal oli ka Elmar Vaher.
(Stanislav Moškov)
„See on ju täpselt sama nagu Vaheri-Heldna juhtum. Prokuratuur on retooriliselt küsinud, miks oli politseil vaja võtta tööle inimest ja kohe roteerida asutusse, kus ta juba töötab. Sama võiks küsida Arnold Sinisalult,“ küsib Kurm.
Endise prokurörina arvab Kurm vastust teadvat. Kuna Ene oli selleks ajaks juba üle viiekümne aastane ning tema nõutav eripensioni staaž oli juba täis, siis võinuks ta niigi rahulikult erru minna.
Kurmi hinnangul oli selline käik tingitud vaid soovist hakata hiljem saama veelgi suuremat eripensioni. Sest iga teenistusaasta üle kahekümne annab pensionile lisa kaks ja pool protsenti. Ja just see oli Ene isiklikes huvides. Leiab Kurm.
Prokurör – seda tuleb uurida
Kohtus Kurmi sõnavõttu kuulnud riigiprokurör Maria Entsik leidis, et seda näidet tuleks kaitsepolitseis eraldi uurida. „Väga usutav. Et kapo uurija kuulab üle oma peadirektori ja tõde ongi teada,“ ironiseeris Kurm.
Kaitsepolitsei büroojuht Harrys Puusepp kommenteeris esmaspäeval kohtus kõlanud väiteid nii: „Me ei võta kedagi kaitsepolitseisse näiliselt tööle, vaid ikka päriselt. Kui see on põhjendatud, siis roteerime oma töötajaid teistesse asutustesse. Ikka päriselt.“
Varem Estonia huku uurimist juhtinud Kurm asus nüüd ründama ka riigiprokuratuuri, kelle argument tema kaitsealuse Eerik Heldna süüdistamisel olevat, et Heldnale loodi tema töölevõtmiseks politseisse eraldi töökoht. Selleks oli ametikoht keskkriminaalpolitsei tunnistajakaitseüksuses, mille koosseisu suurendati kuue inimese võrra.
Need kohad täideti Heldna ja nelja toona välisluureametis töötanud endise politseinikuga, kes otsisid samuti võimalust eripensioni huvides politseisse naasta. Ka nemad roteeriti kohe samal päeval välisluuresse tagasi, kuid neid pensionikelmuses ei kahtlustata.
Kaitsja Kurmi väitel on eraldi ametikoha loomise etteheide prokuratuurilt sobimatu, sest nad ise on samamoodi käitunud. Kurm toob näiteks endise riigi peaprokuröri Lavly Perlingu, kellest sai ametist lahkudes lihtsalt juhtiv riigiprokurör ligi 5000eurose palgaga.
Kui prokuratuuri põhimäärus näeb ette, et juhtiv riigiprokurör juhib mõnda prokuröride osakonda, siis Perlingu puhul oli vaid ametkoht ilma osakonnata. „Et seda ametikohta tegelikult prokuratuuril vaja polnud, tõestab see, et keegi teine peale Lavly Perlingu pole sellel ametikohal töötanud ja varsti pärast tema lahkumist see koht kaotati,“ väidab Kurm.
Ringkonnakohtus selgus esmaspäeval ka asjaolu, mis prokuratuuri ja kapo nägemuses kinnitavat, et Eerik Heldnal polnud mingit soovi tegelikult politseisse tööle naasta.
Nimelt leiti Heldna arvutist tema enda koostatud CV, kus mees mainib küll oma roteerumise perioodil teenistusi sõjaväeluures ning maksuametis, kuid jätab mainimata oma ametikoha politseis.
„Veri ajas rähnipoja tagasi puu otsa.“
Heldna vaatenurgast olevat see prokuratuuri väide tugevalt kallutatud, sest samasse ajajärku jääb tema kandideerimine riigiprokuratuuri sideohvitseriks USA-sse, kus Heldna jäi konkursil teiseks.
Konkursile saadetud CVs olevat tema politsei ametikoht ilusti kirjas ja selle mainimata jätmine olevat seda kummalisem, et konkursi komisjonis istus toona ka nüüd Heldna kriminaaluurimist juhtiv riigiprokurör Maria Entsik.
Lisaks põrmustavat prokuratuuri väite Heldna mitmed samaaegsed kandideerimised muudele ametikohtadele politseis. Selle kinnituseks on Heldna e-kirjad konkursiga seotud politseinikele, kus Heldna põhjendab politseisse naasmise soovi sellega, et „veri ajab rähnipoja tagasi puu otsa“. Ühe sellise konkursi Heldna lõpuks ka võitis ja temast pidi saama maikuust Eesti politsei poolne sideohvitser Euroopa Liidu missioonil Ukrainas.