Usaldus riigi vastu suurendab poliitilise edu võimalikkustEduka valimistulemuse ja valitsemise taga on inimeste usaldus oma riigi institutsioonide vastu, kirjutab Külli Taro TalTechi Ragnar Nurkse valitsemise ja innovatsiooni instituudist.Põhjuseid, mis võisid seekord valijate lõplikku otsust mõjutada, on juba mitmetes analüüsides lahti harutatud. Ei ole raske märgata, et EKREIKE koalitsiooni osapooli ei saatnud valimistel oodatud edu. Ning keerulistel ja ebakindlatel aegadel ei too poolehoidu mitte ebakindluse suurendamine ja hirmutamine, vaid kindlustunde pakkumine. Pakun valimistulemuste tõlgendamiseks välja aga veel mõned laiemad selgitused.
Viimastel aastatel on riigivalitsemise ja avaliku halduse alases teaduskirjanduses ja poliitikaanalüüsides olnud keskne teema avalik usaldus. Usaldus riigi institutsioonide vastu. Usaldus, et riik saab ette tulevate väljakutsetega üldiselt hakkama. Demokraatias tähendab usaldus seda, et valitsejatele on antud privileeg teostada võimu eeldusel, et seda tehakse kogu ühiskonna huvides, mitte ainult enda huvides. Kui tekib kahtlus, et eeldus üldisest huvist lähtuda, ei kehti enam, mureneb ka usaldus. Seetõttu suhtutakse demokraatlikus ühiskonnas eriti valuliselt poliitilisse korruptsiooni. Sest poliitiline korruptsioon õõnestab neid alustalasid, millel avalik usaldus rajaneb.
Usaldus on demokraatliku valitsemise alustala. On analüüsitud, et kõrgem usaldus riigi ja selle institutsioonide vastu parandab seadusekuulekust, maksulaekumisi ja isegi omandiõiguse austamist.
Avalikku usaldust mõõtvates uuringutes asetub Eesti tavaliselt kuskile keskmike sekka. Sel talvel tehtud Eurobaromeetri uuringu järgi Eestis pigem usaldab valitsust 36 protsenti vastajatest (ELi keskmine näitaja on 32 protsenti). Parlamenti usaldab 26 protsenti (ELi keskmine 33 protsenti), ei usalda 58 protsenti (ELi keskmine 61 protsenti). Aga meie eripära on see, et väga suur hulk on neid inimesi, kes ei oska öelda, kas nad parlamenti usaldavad (Eestis 16 protsenti, Euroopa Liidu keskmine näitaja on 6 protsenti). Nende kõhklejate otsus mõjutaks tulemust oluliselt.
Eurobaromeeter on ainult üks mõõdik. Valimistel osalemise määr on veel üks näitaja, mille pinnalt hinnatakse usaldust ühiskonnas. Üldiselt leitakse, et kõrge poliitiline usaldus ühiskonnas motiveerib valijaid hääletama minema. Ja madal usaldus toetab protestihääletust võimul olijate vastu. Aga valimisaktiivsust mõjutavad usalduse kõrval veel palju teised tegurid (näiteks traditsioonid või murrangulised ajad, mil rahvas tunnetab vajadust sekkumiseks). Seosed usalduse ning valimisaktiivsuse vahel pole nii ühesed.
Usaldus on demokraatliku valitsemise alustala. On analüüsitud, et kõrgem usaldus riigi ja selle institutsioonide vastu parandab seadusekuulekust, maksulaekumisi ja isegi omandiõiguse austamist.
Arusaadavalt kirjutatakse just pärast Covidi-pandeemiat teadusajakirjades palju selle kohta, miks ja kuidas usaldus riigi vastu on eduka poliitika elluviimise võti. On leitud, et need riigid, kus usaldus riigi institutsioonide vastu on kõrge, said ka pandeemia ohjamisega paremini hakkama. Majanduslikust vaatest annab usaldus ühiskonnas nii tarbijatele kui ka investoritele kindlustunde töökohtade loomiseks ja majanduse toimimiseks tervikuna. Ei ole võimalik toime tulla vähegi keerulisemate poliitikaväljakutsetega toimetulekust kliimamuutuste ja julgeolekuni, kui inimesed ja ettevõtted ei usalda riigi institutsioone ja üksteist.
Kas valimistel on edukamad need erakonnad, mis ehitavad usaldust või need, mis rajavad oma kampaania riigi ja selle institutsioonide usaldusväärsuse õõnestamisele? Näib, et seekord olid edukamad need erakonnad, mis püüdsid usaldust luua või vähemalt hoida.
Kui tavapäraselt võiks oodata, et uued poliitilised jõud püüavad oma populaarsuse üles ehitada olemasoleva kritiseerimisele ja sellele vastandumisele, siis Eesti200 uue tulijana ei kasutanud destruktiivset retoorikat. Nende püüd uusi ideid otsida ei väljendunud meie demokraatliku süsteemi põhimõttelises ründamises. Destruktiivne retoorika võis töötada siis, kui Isamaa tuli 1990. aastatel välja loosungiga «Plats puhtaks!», aga tollal oli see suunatud teise režiimi pärandi vastu. Mitte alavääristamaks oma riiki, mida on kõigi ühisel jõupingutusel aastaid üles ehitatud. Seekord ei toonud riiki ja riigi usaldusväärsust õõnestav retoorika EKRE-le edu. Aga 16,1 protsenti valijate häältest näitab siiski sellise mõtteviisi olulist toetust ühiskonnas.
Valimistel teeb rahvas otsuse selle kohta, keda usaldada riigijuhtimise juurde. Tuleb tähele panna, et see on põhimõtteliselt erinev küsimus sellest, millist erakonda ma toetan. Ma võin küll mõnda erakonda toetada, aga ma ei pruugi usaldada teda (veel) riigijuhtimise juurde. See on ka üks põhjus, miks arvamusküsitlused erakondade populaarsuse kohta ei saagi alati täpset valimistulemust peegeldada. Teine oluline põhjus, miks arvamusküsitlused on valimistulemuse ennustamisel ekslikud, on see, et esindusliku valimi tegemiseks peaksime suutma kindlaks teha kõik olulised tegurid, mis inimeste valimisotsust mõjutavad. Võib tõesti arvata, et vanus, sugu, rahvus või haridustase on olulised tegurid, mis mõjutavad poliitilisi eelistusi. Aga neid olulisi mõjureid on kindlasti veel (elukoht, varanduslik seis või laste arv näiteks) ja küsitluse valimi moodustamiseks ei suudeta esinduslikkuse tagamiseks neid kõiki arvesse võtta. See pole mitte kriitika küsitluste tegijate aadressil, vaid oluline rahvahariduslik puudujääk. Kui inimesed ei saa aru, miks küsitlused eksivad, õõnestab see ju jällegi usaldust.
Üks õppetund möödunud valimistest võiks olla see, et valimisvõitluses võid rünnata poliitilist oponenti, aga oponendi valijat ära ründa. Ära ründa ka demokraatliku riigi alustalasid. EKRE tegi strateegilise vea, kui tembeldas kahjulikuks elemendiks mitte ainult teiste erakondade esindajaid, vaid kõiki teistsuguse maailmavaatega inimesi. Rünnates teiste erakondade valijaid ei kehtesta nad ennast tõsiselt võetava potentsiaalse võimuparteina. Sest valitsuses olles, täidesaatvat võimu teostades tuleb valitseda ka nende huvides, kes ei ole sinu valijad.
Kui mõni erakond ei ole veel aru saanud, siis kordan üle, et valimistel edukas olemiseks on vaja ennast poliitilisest korruptsioonist väga kaugele hoida. Ükskõik, kas süüteod tulenevad teadlikust omakasu püüdmisest või rumalusest, ei mõju korruptsioon toetusele hästi. Keskerakonna usaldusväärsust kindlasti mõjutasid jätkuvad seosed korruptsioonijuhtumitega. Aga hea meel on tõdeda, et inimesed näivad usaldavat õigusriiki. Ehk Liina Kersna näitest võiks järeldada, et kui korruptsioonikahtlust uuritakse ja see tõendamist ei leia, pole ka poliitiline karjäär rikutud. See annab kindlustunnet, et ebaõiglaste süüdistustega pole võimalik lõplikku kahju teha.
Kindlustunne, et valitsejad saavad hakkama pikaajaliste väljakutsete ja igapäevaste probleemide lahendamisega, ei teki üleöö. Parim viis usaldust võita on muidugi tõestada oma usaldusväärsust tegudega. Aga uuringud on näidanud, et väga oluline on ka erapooletu, läbipaistev ja aus kommunikatsioon riigi poolt. Usaldamatust on lihtne üles kütta, kui informatsiooni ei anta või sellest infost ei saada aru.
Üks õppetund möödunud valimistest võiks olla see, et valimisvõitluses võid rünnata poliitilist oponenti, aga oponendi valijat ära ründa.
See tõdemus kehtib ka näiteks e-valimiste kohta. Lihtne on e-valimisi rünnata, sest tavainimesele ongi protsess mõistmiseks keeruline. Pean ka endale tuhka pähe raputama, ehk oleks pidanud pühapäeval ETVs rohkem selgitama, miks e-häälte tulemuste avalikustamine nii kaua aega võttis. Kui protsessi teha hästi jälgitavaks ja usaldusväärseks, siis käib iga e-häälte avamise etapi juurde kontrollimine ja dokumenteerimine, mitmekordne veendumine, et kõik on õigesti tehtud. Ja see võtab aega. Mida paremini kontrollitavaks protsessi muuta, seda enam see aega võtab.
Teine võti usalduse suurendamiseks on empaatiline suhtumine, inimeste muredele vastamine. Isegi siis, kui imelahendusi pole kohe olemas. Uuringud näitavad, et inimeste probleemide ärakuulamine, püüd samastuda erinevate ühiskonnagruppide muredega on olulised ühiskondliku usalduse tekitamiseks ja hoidmiseks. Ehk aitas just empaatilise poole välja toomine sotsiaaldemokraadid kindlalt Riigikogusse, ehk isegi valitsusse, ja seda vaatamata kesisematele ennustustele.
Poliitikas on esimene etapp osutuda valituks. Järgmine, ja hoopis keerulisem etapp on tark juhtimine, poliitika elluviimine, riigi toimimise tagamine. Ja tulles tagasi alguse juurde, vajavad demokraatlikud institutsioonid usaldust. Ent see usaldus pole päris sama mis arvamusküsitluste reitingu näitajad.


Sillamäel tegutsevad endiselt keldrivargadSillamäelt on viimastel päevadel tulnud mitmeid teateid keldritesse sissemurdmiste kohta. 6. märtsil alustas politsei kriminaalmenetlust selle kohta, et viimase nädala jooksul on Sillamäel sisse murtud keldrisse ning varastatud sealt tööriistu ja kaablit. Vargusega tekitatud kahju on 470 eurot.
 Abikaasat ähvardanud mees viidi politseisse
6. märtsil teatati politseile, et Kiviõlis ähvardas 32aastane mees oma abikaasat vägivallaga. Politseinikud pidasid mehe kinni. Juhtunu täpsemaid asjaolusid selgitab politsei kriminaalmenetluses.
Naine loovutas kelmile pea 1000 eurot
Politseisse pöördus Narvas elav naine, kes oli väidetavalt saanud politseist telefonikõne, milles anti märku kahtlastest tehingutest tema pangakontol. Probleemide kõrvaldamiseks paluti naisel teha ülekanne 900 euro ulatuses ning seda naine ka tegi. Kelmusjuhtumi üksikasju selgitab politsei kriminaalmenetluses.


Jüri Kamenik mõisteti teovõimetu sõbra nimel rohkem kui 20 000 euro laenamises süüdiEndine ilmateadlane Jüri Kamenik, kes mõisteti mullu oktoobris süüdi põie - uuringute kattevarjus toi me pandud noorte meeste seksuaalses väärkohtlemises, astus taas kohtu ette ja mõisteti seekord süüdi kelmuses.Süüdistuse järgi võttis Kamenik teovõimetu sõbra nimel üle kümne korra laene, kokku üle 20 000 euro. Kamenik kandis laekunud summad enda pangakontole ning kasutas saadud raha isiklikuks otstarbeks.Ilmateadlane endal süüd ei näe, kuid leppis karistusega. «Ma tahan eluga lihtsalt edasi minna,» sõnas Kamenik eile hommikui Harju maakohtu ukse taga. «Neljas aasta läheb sisuliselt. Tahan need asjad seljataha jätta,» viitas ta pikale kohtuprotsessile.Karistuseks mõistis kohus Kamenikule kaks aastat tingimisi vangistust, mis loetakse kaetuks talle varem seksuaalkuriteo eest määratud viieaastase tingimisi vangistusega.Ehkki süüdistus ja kohtuotsus räägivad muud, jääb Kamenik endale kindlaks, et sõbra nimel ta laene võtnud ei ole. «Ta ikka tegutses ise. Toimikus oli, et ma mõjutasin teda ja ma olevat tema PIN-koode kasutanud. Aga vähemalt toona oli tal sõrmejäljega allkirjade andmine, ma ütlen ausalt, ma ei oska selliseid asju võltsida,» rääkis Kamenik.Kuigi Kamenik ennast laenude võtmises süüdi ei tunnista, möönab ta, et oleks pidanud teisiti käituma. «Oleksin võinud sõbrana hoiatada, et kui sa järelmakse võtad, siis mõtle ka, kas sa suudad neid tagasi maksta. Ma olin kõigest teadlik, aga ma ei teinud seda.»Kohtuotsuse järgi peab Kamenik tekitatud kahju hüvitama oma taskust. «Eks ma siis 50 euro kaupa maksan, see on ikka päris suur summa,» ütles ta.Kui eelmisel kohtuistungil sõnas Kamenik, et otsib tööd, siis nüüdseks on ta enda sõnul selle leidnud.Ketlin Kruse, Elu24


Usaldus ja demokraatiaEduko valimistulemuse ja valitsemise taga on inimeste usaldus oma riigi institutsioonide vastu, kirjutab Külli Taro TalTechi Ragnar Nurkse valitsemise ja innovatsiooni instituudist.Põhjuseid, mis võisid seekord valijate lõplikku otsust mõjutada, on juba mitmetes analüüsides lahti harutatud. Ei ole raske märgata, et EKREIKE koalitsiooni osalisi ei saatnud valimistel oodatud edu. Ning keerulistel ja ebakindlatel aegadel ei too poolehoidu mitte ebakindluse suurendamine ja hirmutamine, vaid kindlustunde pakkumine. Pakun valimistulemuste tõlgendamiseks välja aga veel mõned laiemad selgitused.Viimastel aastatel on riigivalitsemise ja avaliku halduse alases teaduskirjanduses ja poliitikaanalüüsides olnud keskne teema avalik usaldus. Usaldus riigi institutsioonide vastu. Usaldus, et riik saab ettetulevate väljakutsetega üldiselt hakkama. Demokraatias tähendab usaldus seda, et valitsejatele on antud privileeg teostada võimu eeldusel, et seda tehakse kogu ühiskonna huvides, mitte ainult enda huvides. Kui tekib kahtlus, et eeldus üldisest huvist lähtuda ei kehti enam, mureneb ka usaldus. Seetõttu suhtutakse demokraatlikus ühiskonnas eriti valuliselt poliitilisse korruptsiooni. Sest poliitiline korruptsioon õõnestab neid alustalasid, millel avalik usaldus rajaneb.Avalikku usaldust mõõtvates uuringutes asetub Eesti tavaliselt kuskile keskmike sekka. Sel talvel tehtud Eurobaromeetri uuringu järgi Eestis pigem usaldab valitsust 36 protsenti vastajatest (ELi keskmine näitaja on 32 protsenti). Parlamenti usaldab 26 protsenti (ELi keskmine 33 protsenti), ei usalda 58 protsenti (ELi keskmine 61 protsenti). Aga meie eripära on see, et väga suur hulk on neid inimesi, kes ei oska öelda, kas nad parlamenti usaldavad (Eestis 16 protsenti, Euroopa Liidu keskmine näitaja on 6 protsenti). Nende kõhklejate otsus mõjutaks tulemust oluliselt.Usaldus on demokraatliku valitsemise alustala. On analüüsitud, et kõrgem usaldus riigi ja selle institutsioonide vastu parandab seaduskuulekust, maksulaekumisi ja isegi omandiõiguse austamist.Kui tavapäraselt võiks oodata, et uued poliitilised jõud püüavad oma populaarsuse üles ehitada olemasoleva kritiseerimisele ja sellele vastandumisele, siis Eesti 200 uue tulijana ei kasutanud destruktiivset retoorikat. Nende püüd uusi ideid otsida ei väljendunud meie demokraatliku süsteemi põhimõttelises ründamises. Destruktiivne retoorika võis töötada siis, kui Isamaa tuli 1990. aastatel välja loosungiga «Plats puhtaks!», aga tollal oli see suunatud teise režiimi pärandi vastu. Mitte alavääristamaks oma riiki, mida on kõigi ühisel jõupingutusel aastaid üles ehitatud. Seekord ei toonud riiki ja riigi usaldusväärsust õõnestav retoorika EKRE-le edu. Aga 16,1 protsenti valijate häältest näitab siiski sellise mõtteviisi olulist toetust ühiskonnas.Valimistel teeb rahvas otsuse selle kohta, keda usaldada riigijuhtimise juurde. Tuleb tähele panna, et see on põhimõtteliselt erinev küsimus sellest, millist erakonda ma toetan. Ma võin küll mõnda erakonda toetada, aga ma ei pruugi usaldada teda (veel) riigijuhtimise juurde. See on ka üks põhjus, miks arvamusküsitlused erakondade populaarsuse kohta ei saagi alati täpset valimistulemusi peegeldada. Teine oluline põhjus, miks arvamusküsitlused on valimistulemuse ennustamisel ekslikud, on see, et esindusliku valimi tegemiseks peaksime suutma kindlaks teha kõik olulised tegurid, mis inimeste valimisotsust mõjutavad. Võib tõesti arvata, et vanus, sugu, rahvus või haridustase on olulised tegurid, mis mõjutavad poliitilisi eelistusi. Aga neid olulisi mõjureid on kindlasti veel (elukoht, varanduslik seis või laste arv näiteks) ja küsitluse valimi moodustamiseks ei suudeta esinduslikkuse tagamiseks neid kõiki arvesse võtta. See pole mitte kriitika küsitluste tegijate aadressil, vaid oluline rahvahariduslik puudujääk. Kui inimesed ei saa aru, miks küsitlused eksivad, õõnestab see ju jällegi usaldust.Üks õppetund möödunud valimistest võiks olla see, et valimisvõitluses võid rünnata poliitilist oponenti, aga oponendi valijat ära ründa. Ära ründa ka demokraatliku riigi alustalasid. EKRE tegi strateegilise vea, kui tembeldas kahjulikuks elemendiks mitte ainult teiste erakondade esindajaid, vaid kõiki teistsuguse maailmavaatega inimesi. Rünnates teiste erakondade valijaid, ei kehtesta nad ennast tõsiselt võetava potentsiaalse võimuparteina. Sest valitsuses olles, täidesaatvat võimu teostades tuleb valitseda ka nende huvides, kes ei ole sinu valijad.Kui mõni erakond ei ole veel aru saanud, siis kordan üle, et valimistel edukas olemiseks on vaja ennast poliitilisest korruptsioonist väga kaugele hoida. Ükskõik, kas süüteod tulenevad teadlikust omakasu püüdmisest või rumalusest, ei mõju korruptsioon toetusele hästi. Keskerakonna usaldusväärsust kindlasti mõjutasid jätkuvad seosed korruptsioonijuhtumitega. Aga hea meel on tõdeda, et inimesed näivad usaldavat õigusriiki. Ehk Liina Kersna näitest võiks järeldada, et kui korruptsioonikahtlust uuritakse ja see tõendamist ei leia, pole ka poliitiline karjäär rikutud. See annab kindlustunnet, et ebaõiglaste süüdistustega pole võimalik lõplikku kahju teha.Kindlustunne, et valitsejad saavad hakkama pikaajaliste väljakutsete ja igapäevaste probleemide lahendamisega, ei teki üleöö. Parim viis usaldust võita on muidugi tõestada oma usaldusväärsust tegudega. Aga uuringud on näidanud, et väga oluline on ka erapooletu, läbipaistev ja aus kommunikatsioon riigi poolt. Usaldamatust on lihtne üles kütta, kui informatsiooni ei anta või sellest infost ei saada aru.Teine võti usalduse suurendamiseks on empaatiline suhtumine, inimeste muredele vastamine. Isegi siis, kui imelahendusi pole kohe olemas. Uuringud näitavad, et inimeste probleemide ärakuulamine, püüd samastuda eri ühiskonnagruppide muredega on olulised ühiskondliku usalduse tekitamiseks ja hoidmiseks. Ehk aitas just empaatilise poole väljatoomine sotsiaaldemokraadid kindlalt riigikogusse, ehk isegi valitsusse, ja seda vaatamata kesisematele ennustustele.Poliitikas on esimene etapp osutuda valituks. Järgmine, ja hoopis keerulisem etapp on tark juhtimine, poliitika elluviimine, riigi toimimise tagamine. Ja tulles tagasi alguse juurde, vajavad demokraatlikud institutsioonid usaldust. Ent see usaldus pole päris sama, mis arvamusküsitluste reitingu näitajad.2 MÕTET• Usaldus on demokraatliku valitsemise alustala. On analüüsitud, et kõrgem usaldus riigi ja selle institutsioonide vastu parandab seaduskuulekust, maksulaekumisi ja isegi omandiõiguse austamist.• Üks õppetund möödunud valimistest võiks olla see, et valimisvõitluses võid rünnata poliitilist oponenti, aga oponendi valijat ära ründa.Külli Taro


Prokuratuur kahtlustab reisibürood pettusesEuroopa prokuratuur kahtlustab Eesti üht vanimat reisibürood Baltic Tours ja selle omanikku Andreas Metsamaad suures kelmuses; võimalik kuritegu on seotud Euroopa piirivalveametile Frontex osutatud majutusteenustega, mille kogumaksumus on ligi viis miljonit eurot, kirjutab Eesti Ekspress. Kahtlustuse kohaselt paisutas Baltic Tours arveid salaja kümne protsendi võrra ehk kokku umbes 460 000 euro väärtuses, kirjutab ajaleht. Metsamaa on võetud vahi alla.

ERR


Muutus aastaga: Vene kanaleid vaadatakse ja usutakse oluliselt vähem   Nende mitte-eestlaste osakaal, kes peavad Venemaa meediakanaleid oluliseks infoallikaks, on aastaga vähenenud kolm korda. Kuigi Vene kanalitele pääseb peamiselt internetist ligi, plaanib TTJA ligipääsu veel rohkem piirata.   Pea võimatu on täpselt mõõta, kui palju inimesi Vene meedia kanalite keelust mööda hiilib. Siiski näitavad riigikantselei tellitud uuringud, et Vene infokanalite osatähtsus on langenud. "Kui veebruaris 2022 muust rahvusest [kui eestlased] elanikest 33 protsenti valis üheks kolmest kõige olulisemast infokanalist Vene telekanalid, siis selle aasta veebrauriks on see kahanenud 11 protsendi peale," rääkis riigikantselei nõunik Marianna Makarova. Üle kahe korra on langenud ka usaldus, et sõda Ukrainas kajastatakse Venemaa kanalites ausalt. Kui veel möödunud aasta veebruaris, enne täiemahulise sõja algust, pidas 40 protsenti muust rahvusest inimestest sõjakajastusi usaldusväärseks, siis nüüd usub neid 18 protsenti inimestest. Kuigi alati saab kahelda, kas inimesed vastavad ausalt, nentis Makarova, siis need muutused on nii suured, et saab kindlalt väita – Vene kanaleid vaadatakse oluliselt vähem ning usutakse vähem. Tegelikult lõppes Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ameti (TTJA) Vene telekanalite keeld veebruari lõpus, ent kuna kõik aasta tagasi Eestis keelatud kanalid ja veel ka teised on nüüd Euroopa Liidu sanktsioonide all, siis ei ole neid ikka Eestis näha. "Kokku on neid telekanaleid, mida Eestis ühel või teisel põhjusel – olgu see siis finantssanktsioonid või kanali sisu tõttu – edastada ei tohi, hetkel 50. Lisaks on veebilehti, mis samamoodi langevad sanktsioonide alla, 80, mille kättesaadavus Eestis piiratud on," rääkis TTJA infoühiskonna talituse juhataja Helen Rohtla. Siiski saab keelust läbi murda, osa kanaleid levib lihtsalt üle piiri, kuid populaarsem on neid vaadata internetist. Riigikantselei sügisesest uuringust selgus, et lõviosa ehk 40 protsenti neist, kes veel Vene kanaleid vaatasid, tegi seda just internetist. "Mida me olemegi hetkel sihikule võtnud on, kuidas neid internetis levivaid televisioonikanaleid kinni panna. Ehk neid veebilehti või aplikatsioone, mille kaudu endiselt näeb teatud kanalite nimekirju ja nende kanalite seas on ka meie jaoks probleemsed kanalid," ütles Rohtla. Rohtla rõhutas, et lisaks Vene kanalitele ligipääsu piiramisele on oluline anda inimestele olulist infot emakeeles.  "Paraku üleöö keegi eesti keelt ära ei õpi." Riigikantselei uuringutest selgub ka, et mitte-eestlaste seas on infoallikana sotsiaalmeedia olulisus tõusnud. Mis tüüpi sisu seal jälgitakse, on veel raksem hinnata. Rohtla tõdes, et avatud ühiskonnas ei ole võimalik Vene infokanalitele ligipääsu täielikult välistada. "Loomulikult jäävad endiselt alles Vene või kolmandate riikide satelliidid, mille kaudu need kanalid on saadaval ja mida paraku saab Eestis endiselt kätte. See on tuuleveskitega võitlemine, kus paraku head lahendust ei ole. Töötame nende asjade kallal, kus on võimalik lahendust leida."    					Toimetaja:  Mirjam Mäekivi


Henn Põlluaas: On kurioosne, et Kaja Kallase valitsus hakkab Kremli-meelsele Vasakparteile tegevustoetust maksmaÜksikkandidaat Mihhail Stalnuhhini ja Eestimaa Ühendatud Vasakpartei nimekirjas kandideerinud Aivo Petersoni edu Riigikogu valimistel tõstis teravalt esile olukorra Ida-Virumaal. Postimees uuris poliitikutelt, kuidas Kremli-meelsete valijatega ja nende ässitajatega ümber käia.
Uued Uudised avaldavad Riigikogu EKRE fraktsiooni esimehe Henn Põlluaasa vastuse:
Kremli-meelsete isikute ja Vasakpartei edu näitab, et Eesti kodakondsuspoliitika, mis on olnud üks maailma leebemaid, on olnud vale. Aastaid jagati kodakondust lõdva käega kõikidele soovijatele argumendiga, et see tagab lojaalsuse. Algul ei peetud vajalikuks nõuda isegi eesti keele oskust, hiljem lasti keeleeksamit taotleja asemel teha teistel, ja kui petuskeem paljastati, ei tühistatud ebaseaduslikult saadud kodakondsust kellelgi.
Vähe sellest – sotsid ja Keskerakond nõudsid kõikidele Eestis elavatele võõrpäritolu isikutele kodakondsuse andmist ehk kodakondsuse nullvarianti. Reformierakond üritas seadustada topeltkodakondsust, mille omajate arvu me tegelikult ei tea. Kodakondsuse saajate meelsust ega lojaalsust nad oluliseks ei pea. Lisaks on raisatud miljoneid eurosid integratsiooniprogrammidele, millest on kasu olnud vaid kraani juures olijatele.
Kremli-meelse erakonna teke, osalemine valimistel ja suur toetus venelaste seas kõneleb ka meie jõuametite tegemata tööst. Eriti kurioosne on, et Kaja Kallase valitsus hakkab Vasakparteile tegevustoetust maksma.
Mida teha? Venemaa propagandaruuporid tuleb sulgeda. Naturalisatsiooni teel kodakondsuse saanud, kuid oma ebalojaalsust näidanud isikute kodakondsus tuleb tühistada. Vajadusel tuleb nad riigist välja saata.
Eesti iseseisvuse ja põhiseaduse vastu olevad ning välisriikide huve teenivad erakonnad peaks olema keelustatud. Karmistada tuleb kodakondsus- ja keeleseadust. Riik peab näitama selgroogu!
Henn Põlluaas
Riigikogu EKRE fraktsiooni esimees


Tundmatu tehing kontol: raha tagasi saada on keeruline, kuid mitte võimatuKiige sõnul on tundmatud tehingud kontol üldiselt kasvanud trend, mistõttu näevad pangad hetkel ka
tavapärasemast suuremat pöördumiste arvu.Foto: Shutterstock
Luminori pettuste tõkestamise spetsialisti Veiko Kiige sõnul mõtlevad petturid välja aina nutikamaid võimalusi, kuidas inimestelt raha välja petta – seetõttu pole ka tundmatud tehingud igapäevapanganduse mõttes midagi uut, kuna tehingute vaidlustamisi tuleb aeg-ajalt ikka ette. Ent kui tõenäoline on see, et raha ka inimese kontole kunagi tagasi jõuab?
Kahtlaste tehingute arv on suurenenud
Kiige sõnul on tundmatud tehingud kontol üldiselt kasvanud trend, mistõttu näevad pangad hetkel ka tavapärasemast suuremat pöördumiste arvu. “See trend on viimastel aastatel kõvasti suurenenud, kuna kelmid leiutavad kogu aeg uusi skeeme ja võimalusi, kuidas raha välja petta: järjest osavamalt võltsitakse erinevate teenusepakkujate, näiteks kullerfirmade veebilehti, mille link saadetakse inimese telefonile samuti justkui sellesama firma nime alt,” tõi ta päevakajalise näite.
Kui inimene on kõik nupuvajutused või kinnitused ise teinud, võib selliste juhtumite puhul tehingute nii-öelda tagasipööramine olla väga keeruline. “Soojalt soovitan andmete sisestamise puhul kolm korda veenduda enne, kui päriselt tehinguks läheb – vahel piisab kasvõi sellest, kui märgatakse mõnda kirjaviga või kahtlast nuppu, tänu millele läheb inimese peas häirekell tööle, tehing jääb katki ja ka raha kontole alles,” sõnas ta.
Eesti piires tehtud tehingute vaidlustamine on Kiige sõnul üldjuhul lihtsam, mistõttu tasuks ostutehingute tegemist kaaluda kohalike kaupmeeste juures. “Rahvusvaheliste tehingute puhul pole maailmas loodud tagatud süsteemi, kuidas näiteks Saksamaa e-poest raha tagasi saada, mistõttu on ka tehingu vaidlustamine märksa keerulisem, kuid kindlasti tasub seda ikkagi teha.”
Autentimine pakub suuremat kindlustunnet
Peamine erinevus vaidlustatavate tehingute juures seisneb autentimises, mis otsustab suuresti ära ka edasise protsessi kujunemise. “Kui autentimist pole toimunud, siis on kliendil võimalik raha üldjuhul lihtsamalt tagasi saada, sõltumata summast. Kui aga autentimine toimus, siis läheb juhtum juba märksa keerulisemaks ning olenevalt sooritatud tehingust sõltub ka selle vaidlustamise võimalikkus ning tihti tuleb pangal küsida küsimusi näiteks teenuse osutamise või kauba kohaletoimetamise kohta,” selgitas ta.
“Pank on sellistes situatsioonides vahendaja rollis, kes üritab veenduda selles, kas protsess on nii müüja kui ka ostja poolt korrektselt tehtud. Kui on, siis paraku ei ole võimalik raha tagasi kutsuda, aga kui esineb puudujääke ning klient on üritanud kaupmehe või müüjaga korduvalt ühendust võtta, on siiski väga suur tõenäosus, et raha õnnestub tagasi saada,” rääkis Luminori pettuste tõkestamise spetsialist. Siiski tuleb kliendil arvestada, et raha tagasisaamiseks võib veidi aega minna – taaskord olenevalt juhtumist peaks arvestama kuni paarikuise ooteajaga.
Kuidas kahtlaseid tehinguid vältida?
Ent kuidas vältida kahtlaseid tehinguid oma pangakontol? Kiik kinnitab, et selleks on tegelikult mitu võimalust, kuid kõige tähtsam on kontrollida kaupmehe tausta – näiteks veenduda, kas ettevõte on kantud äriregistrisse või mitte, kas esineb võlgnevusi või on ettevõtte tegevuse kohta ilmunud mõni kriitiline artikkel.
Samuti võiks jälgida, kas kaupmehe kodulehel on vastavad tähised nagu Verified by VISA või MasterCard SecureCode, mis viitavad turvalistele makselahendustele. “Üks halvim situatsioon, mis võib juhtuda, on olukord, kus petulehekülg salvestab maksmisel kõik maksevahendiga seotud andmed – selliste juhtumite lahendamine on kliendi jaoks ebameeldiv ning tülikas, seega tuleks vältida andmete avaldamist osapooltele, kelles ei olda täiesti kindel ning vältida tuleks selliste tehingute kinnitamist, milles klient ei ole kindel, et ta on neid ise algatanud,” märkis ta.
Kindlasti võiks e-poest ostu tegemisel tutvuda privaatsus- ja tagastuspoliitikaga, samuti otsida üles ettevõtte kontaktandmed, kui neid peaks vaja minema. “Eestis on enamik inimesi juba harjunud, et e-poest ostu tegemisel on aega 2 nädalat selle tagastamiseks. See aga ei tähenda, et sellised reeglid kehtivad globaalselt, mistõttu tuleks tingimustega end kindlasti kurssi viia,” toonitas Kiik.
Kui e-pood tundub kahtlane, tuleks sellest tundest ka juhinduda. “Hiljem, kui selgub, et ettevõte läks hoopis pankrotti või keeldub raha tagastamast, on sellest palju rohkem tüli – seega tasub kõik juba algusest peale õigesti teha, et hiljem tekkivaid vigu vältida,” sõnas ta lõpetuseks.


Varro Vooglaid e-valimistest: hakkan riigikogus võitlema selle eest, et emaplaadi kõrvale tuleks ka isaplaatVarro Vooglaiu sõnul on e-valimiste põhiprobleemiks see, et serveri kõik komponendid on ühendatud emaplaadile. “Hakkan riigikogus võitlema selle eest, et emaplaadi kõrvale tuleks ka isaplaat, nagu traditsiooniline perekonnamudel ette näeb,” ütles Vooglaid.
Varro Vooglaid ütles pärast valimisi, et peab e-hääletust pettuseks, sest ainult üksikemaplaati ei saavat usaldada, sest see on ühiskonnale kahjulik element.
Traditsiooniline perekond
“Arvutid juhivad tänapäeval meie maailma peaaegu kõikides elu aspektides, alustades meie telefonidest ja lõpetades kasvõi autodega,” kommenteeris Vooglaid.
“Seda enam on veider, et kõike juhtivaks ja ühendavaks elemendiks arvutites on mingisugune üksikemaplaat.”
“Nüüd, kui Eestis saab võimule liberaalne valitsus, siis ma ei imestaks üldse, kui isegi see emaplaat vahetatakse välja ja asemele tuleb näiteks homoplaat,” usub Vooglaid.
Traditsiooniline arvutimudel: emaplaat ja isaplaat. Isaplaat saab ise valida, kuhu emaplaadi auku ta oma elektriimplusid saadab.
“Seega ei jää mul midagi muud üle, kui hakata riigikogus seisma selle eest, et seda ei juhtuks.”
“Ja veelgi enam – hakkan seisma hea selle eest, et emaplaadi kõrvale tuleks hoopis juurde isaplaat, nii nagu näeb ette traditsiooniline peremudel,” selgitas Varro Vooglaid oma eesmärke riigikogus.
“Sest on selgemast selgem, et igasuguseid elektrisignaale läbi isaplaatide suunamine tagab oluliselt turvalisema süsteemi töö – ka päris elus on mees see, kes väljutab endast erinevaid signaale ja juhib sellega maailma – miks peaks see arvutimaailmas teistmoodi olema?”
Varro Vooglaiu sõnul hakkab ta isaplaatide arvutitesse lisamise eest ja homoplaatide vastu võitlema kohe, kui uus riigikogu on ametisse nimetatud.
Lugu meeldis? No siis kliki siia ja toeta Eesti kõige usaldusväärsema ja tõsiseltvõetavama uudisteallika Lugejakiri.ee ilmumist!


MART SOIDRO | Liberaalide lillepidu: lähed peast lolliks ja hakkadki koos ingliga Toompea kohal tiirutamaValimised on selleks korraks möödanik. Tänavapilt on harjumatult üksluine, telekas ei unda valimisreklaam, keegi ei jaga pastakaid ning postkastidesse ei potsatagi enam nii suurel hulgal makulatuuri.
Pilk protokolli. XV riigikogu valimistel sai Reformierakond 37 (+3), EKRE 17 (-2), Keskerakond 16 (-10), Eesti 200 14 (+14), Sotsiaaldemokraatlik Erakond 9 (-1) ja Isamaa 8 (-4). 40 parlamendiliiget peavad vähemasti ajutiselt Toompea tolmu jalge alt pühkima, mis tähendab seda, et uues parlamendis on 40 uut liiget. Aga need arvud on ebatäpsed, sest esiteks võib pärast valitsuse moodustamist nii mõnigi rahvaasemik pääseda parlamenti asendusliikmena ja teiseks on näiteks Eesti 200 nimekirjas riigikokku pääsenud Margus Tsahkna ja Liisa Pakosta n-ö vanad kalad, kes ka varem parlamenti kuulunud.
Veel statistikat. 6,7% hääli anti äsjastel valimistel künnise alla jäänud erakondadele ja üksikkandidaatidele (eelmisel korral 9,0%). Riigikokku pääses 30 naist ja püstitati valimiste häälterekord – 610 299 valijat. Elektrooniliselt hääletajaid oli 312 181 ja paberkandjal valijaid 298 118.
Suurimad põrujad
Uuringufirmadele tuginedes tundus enne valimisi, et valimistel osalevad kaks suurt (Reformierakond ja EKRE), kaks kõva keskmiku (Keskerakond ja Eesti 200) ja kaks tugevat tagumikku (Isamaa ja sotsid). Tegelikult purjetasid oravad uhkes üksinduses, EKRE, Keskerakond ja Eesti 200 madistasid omavahel ning sotsid ja Isamaa sõudsid üheskoos üle 5%-lise künnise. Kuigi ERRi Meediatunni saates väitsid Anvar Samost ja Peep Kala, et viimased arvamusküsitlused olid päris täpsed, leian siiski, et päris palju panid firmad mööda. Näiteks viimasena areenile ilmunud Rait/Faktum&Ariko ennustas oravatele 24%-list toetust, aga õige toetusprotsent oli 31,2. Keskerakonda toetas Norstati küsitluses 18,6%, aga tegelik arv oli 15,3. Rait/Faktum&Ariko ennustas EKRE-le hiilgavat valimistulemust - 22%, paraku näitas valimistulemus 15,3%-list toetust. Kantar Emor ennustas sotsidele 11,5%, aga nende tegelik toetus oli 9,3%. Kõige täpsem oli seekord Turu-uuringute AS, kelle viimane küsitlus jäi statistilise vea piiresse ja erines erakondade osas maksimaalselt 1,7 protsendipunkti. Nii või teisiti võib uuringufirmasid nimetada nende valimiste üheks suurimaks põrujaks. Kes vastutab? Halb, kui selgub, et mõni uuringufirma oli mõne erakonna teenistuses.
Aga kes olid erakondadest suurimad põrujad?
Külmad arvud näitavad, et Keskerakond, sest isegi ükski uuringufirma ei ennustanud neile hiilgavat tulevikku. Keskerakonna jaoks langesid kõik halvad asjad kokku: Vene-Ukraina sõda ja jant Narva tankiga, leebe talv, suured võlad ja sulitempe tegevad erakonnakaaslased (kohtualune Mailis Reps, taksondusse sukeldunud Martin Repinski, valitsust fašistideks sõimav Mihhail Stalnuhhin, altkäemaksudes kahtlustatav Tõnis Liinat ja korteritega mahhineerinud Siret Kotka jt). Üksnes paadunud optimistid ennustasid neile 20 kohta, aga et nad piirduvad üksnes 16 mandaadina, oli ilmselt ka Isamaa ja EKRE jaoks halb üllatus. Mänguruumi neile kolmele ei jäänud.
Kastanid oleks pidanud tulest tooma hoopis EKRE, aga seekord vedas nende vaist alt. Inimesed on oma loomult head, paljud olid valmis Ukraina heaks oma viimased veeringud hinge tagant ära andma. Näguripäevi nägevad ukrainlased ei ole kontingent, keda sõimata ja kellega hirmutada. Lisaks pusklemine kaitseväelastega, pidev ähvardamine ning pehme, õigemini selgusetu seisukoht sõjategevuses võis peletada potentsiaalse valija neist eemale. Fakt jääb faktiks: kuigi perekond Helme on saanud Toompeal neli aastat mööbeldada, said nad seekordsetel valimistel kaks kohta vähem. Eriti mõru pill on nende jaoks aga see, et 125-liikmeline ratsakahurvägi kogus vähem hääli (97 996) kui Indrek Tarand üksi 2009. aasta europarlamendi valimistel (102 509).
Isamaast pole suurt midagi kirjutada. 2011. aastal said nad riigikogu valimistel 22, 2015. aastal 15 ja 2019. aastal 12 kohta. Nüüd siis piirduti hoolimata mastaapsest valimiskampaaniast 8 kohaga. Sümptomaatiline, et nende ainus värske saadik uues parlamendis on nelja aasta jooksul rahvastiku- ja riigihalduseministri ametit pidanud Riina Solman. Ülejäänud on vanad ja kulunud näod. Kaasaarvatud Helir-Valdor Seeder, kes enda kinnitusel ei sugugi ole Brežnev (Õhtuleht, 7.05.2018). Isamaad tuleb muidugi kiita, et enamik oma valimislubadusi sai täidetud, aga millise hinnaga? Tätoveering EKREIKE on nende nahalt visa kuluma.
Oravatel ei maksa ülbeks minna
Pärast valimistulemuste selgumist tulid meelde 1995. aasta valimised, mil valimiste suurim monstrum KMÜ (Valimisliit Koonderakond ja Maarahva Ühendus) sai riigikogus 41 kohta. Ka neil oli valida, keda kosida. Algatuseks langes pilk Keskerakonna (16 mandaati) peale ning elu olnuks lill, kui mitte Edgar Savisaar poleks enne valimisi salaja lindistanud tipp-poliitikute vestlusi. Pikka pidu seega Tiit Vähi teisel valitsusel ei olnud (esimene valitsus oli ametis aastal 1992). Ametis oldi vaid 214 päeva.
Seejärel proovis KMÜ õnne noorusliku Reformierakonnaga (19 kohta). See pidas vastu 17. märtsini 1997, sest siis hakkas Tiit Vähi taas mehkeldama vahepeal rehabiliteeritud Edgar Savisaarega.
Mis ma selle meenutusega öelda tahan?
Seda, et Reformierakonna mäekõrgune ülekaal võib tuua kasu asemel hoopis kahju. Lähed peast lolliks, tõused õhku ja pole välistatud, et hakkadki koos ingliga Toompea kohal tiirutama. Tõsi, Kaja Kallas on õppinud nelja aasta tagustest sündmustest ja kinnitas juba oma võidukõnes, et valimistulemus teeb teda tänulikuks ja alandlikuks. Aga nii või teisiti on Kaja Kallasel kõvasti manööverdamisruumi, kui väiksemad koalitsioonipartnerid hakkavad pilli lõhki puhuma. Ukse taga on ju järjekord. Lauri Läänemets ütles Aktuaalses Kaameras, et sotsid ei lähe valitsusse, et alustada eelarvekärpeid, „sest kärped Eesti suuri probleeme ei lahenda” (ERR, 8.03.2023). Sotside esimees ei saanud ilmselt aru, et ta kas läheb valitsusse, mis teeb kärpeid või valitakse sotside asemel teine koostööpartner. Valik on ju lai. Ja ärgem unustagem Eesti 200 juhatuse liiget Margus Tsahknat, kes tuletas meelde, et Reformierakonnal ja Eesti 200-l on kokku 51 kohta. Lisades samas, et kolmas partner on siiski vajalik (ERR, 7.03.2023). Iseasi, kust seda kolmandat partnerit leida, kes palehigis kärpida tahaks. Parempoolsed jäid ju riigikogust välja.
Kokkuvõtteks. Koalitsioonilepingu start anti seekord varakult. Kuni EKRE kohtuuksi kulutab, läheb veel nädalaid. See lubab rahulikus tempos kõnelusi jätkata ja kõik kitsaskohad selgeks vaielda. Kiiret pole ju kuhugi, sest riigikogu tuleb kokku alles märtsi lõpus või aprilli alguses.


Annetusi koguvad petised trügivad politsei tähelepanule vilistades linnapiltiPoolteise nädala eest hoiatas Viljandi politsei sotsiaalmeedia kaudu, et keegi ei teeks annetust inimestele, kes koguvad linnas raha, ning seejärel kadusid rahaküsijad vaat et päevapealt. Nüüd on nad tagasi ja leidnud ka esimesed ohvrid.
Facebooki grupis Märgatud Viljandis UUS kirjeldab üks grupi liige, et oli kolmapäeva lõuna ajal ühes Viljandi suures toidupoes sisseoste tegemas, kui üks heleda peaga neiu talle õlale koputatas. Too neiu näitas paberit, millel oli kirjas, et ta on kurt ega räägi, ning ulatas siis kirjutusaluse paberilehega, millel oli pooleldi täidetud tabel allkirja-, aadressi-, indeksi- ja annetatava summa lahtriga.
Et inimesel, kelle poole pöörduti, oli kiire ja ta sattus ka veidi segadusse, andis ta kümme eurot ning kirjutas mõned oma andmed paberile.
Esimese hooga ei osanud ta juhtunust midagi arvata, sest kaubanduskeskustes liigub ju ka legaalseid annetusekogujaid. Järgmise riiuli juures koputas talle aga õlale järgmine tüdruk, seekord tema hinnangul väga lõunamaise välimusega, ning tollelgi oli käes samasugune kirjutusalus. Kui ta seekord annetamast keeldus, küsija kadus.
Viljandi politseijaoskonna juht Margus Sass nentis, et niisugused juhtumid on paraku muutunud üsna tavapäraseks ning politsei sooviks selliste annetuseküsijatega kindlasti vestelda. Nii ongi politseinikud teinud korduvalt sotsiaalmeedias üleskutseid, et kui keegi märkab annetuseküsijaid või kahtlasi esemete müüjaid, annaks ta sellest kohe teada telefonil 112.
Seni on politsei saanud infot liiga hilja – siis, kui kahtlased tegutsejad on ammu kadunud. Välja on siiski selgitatud, et säärased tegutsejad pole tõenäoliselt Eestist ja nad kasutavad välismaiste numbrimärkidega autosid. Eesti keelt nad ei räägi ja seepärast valetavad nad end tihti kurtideks.
Eesti vaegkuuljate liidu esindajad on Sakalale korduvalt kinnitanud, et nemad mitte mingil juhul sellisel moel annetusi ei kogu ning on mainekahju tõttu ühed suuremad juhtunus kannatajad.
Peale annetuseküsijate on Viljandi parklates tänavu kohatud võõrkeelt kõnelevaid inimesi, kes püüavad möödujatele midagi müüa. Enamasti on nood pakkunud potte ja panne ning pakkumist on saatnud jutt, et neil on vaja osta kiiresti lennupilet Gruusiasse ja neil pole selleks raha. Potid ja pannid on tavaliselt halva kvaliteediga, mis ei vasta hinnale, millega neid pakutakse.
Sassi sõnul on mõni pakkunud parklas müüa ka võltsitud kuldsõrmuseid jutuga, et tal on hädasti vaja raha, et koju sõita. Jutu järgi mitusada eurot maksvat kuldsõrmust on pakutud mõnekümne euro eest. Hiljem on selgunud, et sõrmus sisaldab vaid vaske.
Sassi sõnul tuleks kaubanduskeskuses annetust tehes rakendada kriitilist meelt ja loogilist mõtlemist. "Näiteks neil, kes koguvad raha vähihaigete aitamiseks, on esitada dokumendid ja nad on nähtaval kohal," lausus ta ning lisas, et nende puhul, kes vaikselt ligi astuvad ja raha küsivad, on kõige mõistlikum kohe politseisse helistada. "Me tahaksime nendega väga vestelda ja nende isikud kindlaks teha."


Valimispidudel peeti nii võidu- kui ka sojakonesidValimispäeva õhtul kogunesid Eesti erakonnad lõpptulemusi ootama erinevatesse restoranidesse-kohvikutesse. Pjedestaalile jõudnute pidudel lasime ka meie võitjate kulul söögil-joogil hea maitsta.Päev enne suurt valimispäeva kuulsin tuttava staažika taksojuhi arvamust meie valimistega seoses.Juba aastaid ei saa ma aru, mis värk siin toimub. Mitte ükski minu kohalikest klientidest, ei eestlastest ega venekeelsetest ei salli Reformierakonda ega taha peaministriks Kaja Kallast. Mitte ükski! Kuid mis tegelikult toimub, reform ja Kallas on ometi võimul. Kuidas see võimalik on?"Tuttav sümpaatne ja eestimeelne ning -keelne venelanna oli minult just enne kategoorilises toonis nõudnud, et ma ei hääletaks Reformi ega EKRE poolt.Valimised ise tegid aga mitu rekordit. Kogu Eesti Vabariigi 105 aasta peale suurim valijate arv. Aegade suurim toetus senisele peaministrile. Aimus ka, et kõige suurema naiste esindatusega riigikogu läbi aja. Pronksipidu!Lahe atmosfäär ja väljapeetud rahvalikkusKui nelja aasta eest pidutses Keskerakond eriti suurejooneliselt tuhandeid mahutavas Saku Suurhallis, siis seekord võeti asi ette veidi tagasihoidlikumalt, Tallink Express Hotellis A-terminali lähistel. Rahvast kogunes erinevatest Eesti piirkondadest kokku palju, kuid ruumi jagus ikkagi.Külaliste nimekirja kontrolliti uksel hoolikalt, kuid mingeid probleeme ei tekkinud. Ajakirjanikud olid lahkelt oodatud ja meid oli peol palju.Nagu nelja aasta tagusel valimispeol, oli seegi kord roogade valik eriti suur, lisaks kuulus asja juurde loomulikult klaasike tervitusvahuveini.Rikkaliku söögilaua osas tegi Keskerakond kõigile teistele kohalikele parteidele selgelt ära. Üldises sõbralikus ja positiivsusest pungil õhkkonnas õnnestus klaasid kokku lüüa ka erakonna esimehe Jüri Ratasega.Üldse tundub praegu, et Keskerakonna poliitikud on tõesti rahva eest ausalt väljas ja nende valimisloosungit «Julgelt inimeste heaks!" saab ja tulebki võtta tõsiselt.Mis pidu see ilma muusikata! Muusikalise külakosti osas visati ühe külalise arvel natuke naljagi. «Meil on siin kohal küll ka Aivar Riisalu, kuid teda me ei jõua kinni maksta!"Üllatusesinejana tuli lavale hoopis Karl Madis kitarriga ja üle saali hõigati, et «Nüüd on tantsu aeg!"Enne seda oli muidugi veel Jüri Ratase lühike, konkreetne ja selge kõne, kus ta muuhulgas tänas kogu Keskerakonna meeskonda.Kokkuvõtvalt, kuidagi kodune ja hubane pidu, kus nagu kõik olid ja käitusid täiesti omad.Hõbepidu! EKRE oli ilmselgelt kaotuses pettunudVaatamata hoogsale loosungile jäi Eesti sel korral päästmata ja seda oli tunda ka peo õhkkonnas. EKRE pidas oma pidu Hilton Park hotellis, kus, nagu Peeter Ernits ütles, pidavat kõige parem köök olema. Valikut peolauas muidugi oli, lõhet ja muudki maitsvat, kuid Keskile jäädi selles osas ikkagi selgelt alla.EKRE pidu oli ka ainuke koht, kus sissepääsuga probleeme tekkis. Miks? Mart Helme väitis, et „Nelli Teataja" on neist negatiivselt kirjutanud ja tõi ühena vastavatest autoritest ette Reet Kudu. Kunagine hea tuttav Henn Põlluaas ei saanud oma sõnul kahjuks samuti abiks olla.Kuid osaliselt ja väga lahedalt olukord siiski lahenes. Mitte küll fotograafi jaoks, kes literaatide vana tüli mälestuseks ikkagi minema saadeti. Rõõmsameelne Helle-Moonika Helme viis siinse jutuveeretaja suisa käevangus peole. Mida kosta, Eesti naised on vahvad! Tal oli ka põhjust tähistadahäältesaak kujunes pea poole suuremaks kui eelmistel valimistel.EKRE peomeeleolud muidugi tervikuna ülevad polnud, selleks ajaks oli selge, et reform oli kahjuks „neile ära teinud". Aga nii Mart kui Martin Helme sõnavõtud olid omamoodi sütitavad ja heas mõttes bravuurikad.„See ei ole võidukõne vaid sõjakõne! Me veel näitame!" koorusid välja mõttevälgatused. Loomulikult lubati ühtlasi minna kohtusse ja vaidlustada e-valimised, e-hääled. Sest just tänu nendele võitiski reform, kusjuures hõbedameeste meelest kuidagi liiga ülekaalukalt.Tahaks väga loota, et nii ei saa olema, kuid ekrekate väitel nüüd järgmise nelja aasta jooksul vaesumine, migratsioon ja korruptsioon Eestis jätkub. Ning võimule saama ennustati vahest senini kõige jubedamat koalitsiooni üldse!Kuldpidu! Reformikate pidu oli eliitseid külalisi tulvil Väga noobel paik, SAS Radisson hotell, uhkeldav värk, peen seltskond... Poliitika poliitikaks, kuid ilmselgelt säras peol kaunis, naiselik ja elegantne peaminister Kaja Kallas, kellega koos tehti ka lõputu arv pilte ja seifisid.Muidugi, EKRE peolt tulnuna võiks siinkohal võiks ju kergelt ironiseerida, et mis viga tal kogu aeg naeratada ja sädeleda, kui valimistulemused kogu erakonna ja Kaja Kallase enda koha pealt üle ootuste heaks kujunesid.Vahva moment õnnestus aga kinni püüda endise peaministri Taavi Rõivase ja tema vestluskaaslase diskussioonist, kus Taavi imestas, „et Rõivasele ja Ansipile pole veel mitte ühtegi häält antud!" Muidugi ei jäänud tulemata ka need hääled.Kui eelmiste Riigikogu valimiste aegu sai nalja visatud, et reformikate peol oli palju vähem ilusaid naisi kui tsentristidel, siis nüüd võiks isegi vastupidist väita. Tuntud poliitikutest, keda olenevalt vaatenurkadest kas kõrgelt hinnatakse või kõvasti kritiseeritakse, viibisid peol näiteks Siim Kallas, Urmas Paet ja Marko Mihkelson. Muusikaosakonnast jäid aga silma DJ Heidy Purga ja laulja Luisa Rõivas.Sõõgid-joogid. Suur valik erinevaid kohvijooke, mida masin tasuta väljastas. Alkoholi osas ei viitsinud vaadata. Menüü jäi põhiroogade osas keskerakonnale alla, kuid söögipoolist ja paari sorte kookegi jagus kõigile.Ah jaa. Kohe praktiliselt reformikate kõrval, Reval Cafes pesitses sotside seltskond. Sinna seekord minema ei hakanud, kuid läbi akna vaadates nägin selgelt, et sealgi korralik melu käis. Kuigi häältesaak oli väiksem kui Keskerakonnal ja EKRE1, paistsid sotsiaaldemokraadid siiski tulemusega rahule jäävat. Nende eksliider Indrek Saar tegi väljas suitsu ja temal sai möödaminnes kätt surutud.Ülo Kül


Läti opositsioonierakonnad nõuavad kaitseministri tagandamistRIIA, 9. märts, BNS – Läti opositsioonierakonnad Läti Ennekõike ja Stabiilsuse Eest nõuavad kaitseminister Ināra Mūrniece (Rahvuslaste Ühendus) tagandamist.
Läti Ennekõike saadikud Ainārs Šlesers, Mārcis Jencītis, Linda Liepiņa, Ramona Petraviča, Oļegs Burovs jt esitasid neljapäeval seimile kaitseminister Mūrniecele umbusalduse avaldamise eelnõu.
Sellele kirjutasid alla ka saadikud erakonnast Stabiilsuse Eest Aleksejs Rosļikovs, Nataļja Marčenko-Jodko, Svetlana Čulkova jt.
Läti Ennekõike seimifraktsiooni hinnangul tekitas muret teave, et 220 miljoni euro suuruse hanke võitnud ettevõte Zītari LZ omanikel on tihedad sidemed teatud erakondadega. Läti Ennekõike rõhutab, et ettevõtte hankevõidule aitasid kaasa just need poliitilised sidemed.
Lisaks saatis kaitseministeerium mullu sügisel hankeprotsessiga seotud dokumendid korruptsioonitõrjebüroole, mis tähendab, et kaitseminister pidi sellest ametisse asudes teadma. Läti Ennekõike rõhutas, et  Mūrniece oleks pidanud hanke selsamal hetkel katkestama, kuid ei teinud seda.
Samas juhtis erakond tähelepanu, et Mūrniece olevat tunnistanud kaudselt oma vastutust sõlmitud lepingu eest, mistõttu peaks vabatahtlikult ametist tagasi astuma. Poliitilise vastutuse võtmise tava ei ole aga Lätis au sees, seisab Läti Ennekõike avalduses.
Läti Ennekõike ja Stabiilsuse Eest fraktsiooni saadikud esitasid varem Mūrniecele  rarupärimise relvajõudude toiduhanke kohta.
Seimi opositsioonifraktsioonide liikmed nõudsid Mūrniecelt aru, kas ta kannab hankelepingu eest poliitilist vastutust, ja ka seda, miks Mūrniece kaitseministriks saades ei kontrollinud ministeeriumi hankeid, mis ületavad nimetamisväärseid summasid.
Baltic News Service


„Anna mulle oma lapse isikukood, maksan 100 eurot!“ ehk kuidas üksikuid lapsi tuludeklaratsiooni lisades pettuse teel rikastutakseTuludeklaratsioonide esitamise ja väljamaksete periood on täies hoos ning vanemate seas käib pidev arutlus, kes kui palju raha tagasi saab. Mida rohkem lapsi, seda paremad on väljavaated, sest riik lubab alates teisest lapsest vanematel kasutada täiendavat maksuvaba tulu. Esimese lapse pealt ei saa midagi... kui just riiki petma ei asu. Selgub aga, et petetakse küll ja pidevalt!
„Anna mulle oma lapse isikukood, panen ta omale tuludeklaratsiooni ning sinule annan selle eest 100 eurot!“ Just sellise kõne sai Margit tuttavalt naiselt Tiinalt (nimed muudetud, toimetusele teada). Tiinal on endal ka üks laps ning ta olla juba aastaid sõprade üksikuid lapsi oma tuludeklaratsiooni lisanud, et nende pealt maksusoodustust saada. Tiina ise saab nii esimese võõra lapse eest riigilt tulumaksu tagastust 396 eurot ja iga järgmise eest 609 eurot! Päris kopsakad summad ning nii pole üldse kahju igale vanemale 100 eurot lapse kasutamise eest maksta – kõik võidavad?
Margit kuulas naise ära ja kuigi väike rahasüst kulunuks pere-eelarvesse ära, siis oma lapse andmeid ta siiski anda ei tihanud. Äkki jääb veel vahele? Küll aga võttis järgmisel päeval teema üles sõpradega ühise kohvilaua ääres. Tema üllatuseks selgus, et üks samas lauas olev ema on ühele teisele tuttavale juba mitu aastat niimoodi oma üksiku lapse andmed deklareerida andnud. Seega tundub, et tegemist on päris levinud skeemitamisega.
Pere ja Kodu uuris Maksu- ja Tolliametilt, kuidas taoline lauspettus võimalik on ning kas neil on meetmeid, kuidas skeemitajaid vahele võtta? Väga suure üllatusena saime teada, et tegelikult süsteem ise selliseid pettusi tuvastada ei suudagi... kõik teavad, et nii teha ei tohi ning loodetakse justkui lihtsalt kodanike aususele. Õnneks tehakse siiski pistelist kontrolli ning seda veel mitu aastat hiljemgi.
Tulumaksu tagastuse laekumine pangakontole ei tähenda, et kõik toimingud deklaratsiooniga on lõppenud
Sellise tegevuse näol on tegemist seaduserikkumisega – tulumaksuseadus näeb ette, et lapse üks residendist vanem, eestkostja või muu last ülalpidav isik, kes peab ülal kahte või enamat alaealist last, võib maksustamisperioodi tulust maha arvata täiendava maksuvaba tulu kuni 17 aasta vanuse lapse kohta alates teisest lapsest. See tähendab, et mahaarvamist saab teha ükskõik kumb lapsevanem. Samuti võivad abikaasad deklareerida ka teise abikaasa lapsi, kui nende laste teine vanem ei ole mahaarvamist deklareerinud. Kindlasti aga mitte sõber, tuttav või veel hullem – võõras inimene internetist või tänavalt.
Lapse andmed on eeltäidetud selle inimese deklaratsioonil, kes sai lapse eest detsembris lastetoetust. Tehniliselt aga on võimalik deklaratsioonide vahel lapsi n-ö ümber tõsta ühelt inimeselt teisele. Süsteem välistab automaatselt isikukoodi järgi topelt kasutused, kuid inimeste vahelisi peresuhteid me automaatselt kontrollida ei saa.
Küll aga toob laste ühelt deklaratsioonilt teisele liigutamine teatud juhtudel kaasa meie keeles n-ö riskirühma sattumise, mis annab põhjust deklaratsioonil esitatud andmete põhjalikumale kontrollile ja lisa dokumentide küsimisele.
Rahvastikuregistri andmete alusel on maksu- ja tolliametil võimalik andmeid kontrollida ja kui selgub, et inimene on alusetult oma deklaratsioonile maksusoodustusi lisanud, palume deklaratsiooni parandada. Vajadusel määrame maksuotsusega tasumisele kuuluva maksusumma. Lisaks maksusummale peab sellisel juhul tasuma ka maksuintressi ja maksuhalduril on õigus karistada maksumaksjat rahatrahviga kuni 1200 eurot. Rikkumise tuvastamisel vaatame kindlasti ka varasemaid deklaratsioone ja tuleb ka arvestada sellega, et deklaratsiooni parandamist saab tagasiulatuvalt nõuda kuni kolm aastat ja maksu tasumist võib nõuda kuni viis aastat.
Kusjuures sageli arvatakse, et kui keegi on oma tuludeklaratsiooni alusel tulumaksu tagasi saanud, siis on kõik korras. Tegelikult aga ei tähenda tulumaksu inimesele tagastamine, et MTA kinnitaks tuludeklaratsioonil esitatud andmete korrektsust. Seega võib tuludeklaratsioon ka pärast tulumaksu tagastamist minna järelkontrolli.
Igal aastal alustab MTA tuhandete tuludeklaratsioonide järelkontrolli, mille tulemusena enamasti määrakse tulumaksu.


Rahvas ei saa valimisi kaotadaEKRE on seadnud valimiste järel kahtluse alla Eesti riigi legitiimsuse, leiab TLÜ võrdleva poliitika dotsent Tõnis Saarts.Räägitakse, et EKRE juhid vaidlustavad e-valimiste tulemusi seetõttu, et nad võtavad üheselt eeskuju Donald Trumpist. See võib ka nii olla, kuid tegelikult järgib nende käitumine klassikalist populistlikku loogikat. Kuna Helmete jaoks on EKRE taha koondunud «õige ja tõeline» eesti rahvas, siis viimane ei saa ju valimisi kaotada. See oleks demokraatia olemuse vastane. Seetõttu peabki mängus olema mingi mahhinatsioon või võltsing, kus «tõelist rahva häält» püütakse igati varjata.
Siinkohal tasubki meenutada populismi klassikalist määratlust. See pole mitte rahva hulgas populaarsete, kuid kulukate ja lühinägelike poliitlubaduste andmine, vaid populismi tuumaks on arusaam, et meie ühiskonda lõhestab lepitamatu vastuolu, kus ühel pool on korruptiivne ja riukalik eliit, millele vastandub aus ja tõeline rahvas, kellelt eliit on võimu röövinud.
Eesti konteksti tõlkides kõlaks see nii: eliit on korrumpeerunud liberaalid, keda ei morjenda ei rahva ega Eesti rahvusriigi saatus ning kes on vaid omakasu peal väljas; rahvas aga on vaikiv, konservatiivne enamus, kes suures osas toetab EKREt. Seetõttu need valijad, kes hääletasid rahvusriigi hävitajate, Eesti vaesusesse tõukajate ja massiimmigratsiooni soosijate poolt, ei saagi olla osa «tõelisest rahvast» ja nende häältega ei peaks arvestama.
Miks see kõik on ohtlik? EKRE juhid ütlevad otseselt oma toetajatele, et Eesti riik on ebalegitiimne ja meie demokraatia ei tööta.
Enamgi veel, Helmed, kes tunnetavad rahva hingeelu kõige paremini, sõitsid läbi terve Eesti ja esinesid täistuubitud rahvamajades. Kõik olid ju EKRE poolt – kõigile oli silmaga näha, et rahvas ootas Eesti päästmist. Seega on võimatu, et valimistulemused tulid teistsugused. Kirjeldatud loogikat ongi väga hästi kirjeldanud üks tuntumaid populismiuurijaid Jan-Werner Müller: rahvas ei saa populistide meelest valimisi kaotada, kuna rahvast esindav partei peab alati õiges demokraatias saama valimisvõidu – kui see nii ei ole, siis on tegu valimiste varastamisega. Nagu Mart Helme EKRE valimispeol seda ilmekalt väljendas: «Me peame äratama selle maa rahva, sest selle maa rahva vastu ei saa valimiste võltsijad … Enne kui tulid e-hääled, meie poolt oli ka rahvas.». Erakonna juht Martin Helme sekundeeris talle hiljem, öeldes, et enne kui väidetavalt võltsitud e-hääled pole kõrvaldatud, ei saa me teada rahva tahet.
Miks see kõik on ohtlik? EKRE juhid ütlevad otseselt oma toetajatele, et Eesti riik on ebalegitiimne ja meie demokraatia ei tööta. Sellest järeldub, et kui EKRE võimule tuleb, on vaja riik ja demokraatia alustaladeni laiali lammutada ja ümber kujundada. Liberaalne, ehk valeliku eliidi juhitud, demokraatia tuleb saata ajaloo prügikasti ning asemele tuua õige demokraatia. Kuna õiges demokraatias valitsebki rahvas ja rahva hingeelu kõige paremini tundvad juhid, siis on õigustatud igasuguse liberaal-korruptiivse opositsiooni maha surumine rahva tahtest lähtuvalt. Mitmekesisus ja ühiskondlike häälte paljusus ei käi kokku populistliku visiooniga demokraatiast – rahvas on ühtne ja muidugi EKRE taga.
Valimiste kaaperdamise süüdistust esitades kirjutasid Helmed alla sõjakuulutuse Eesti demokraatiale, nii nagu me seda seni tunneme. Sõjakuulutuse tekst oli paberile pandud muidugi ammu. EKRE loogika järgi ei saa rahvas valimisi kaotada. See, et see rahvas moodustab kõigi küsitluste järgi vaid 1/5 Eesti valijaskonnast, pole seejuures muidugi mingi argument.


Politico: Hololei ei deklareerinud Katarilt saadud reise   Veebiväljaanne Politico jätkab eestlasest Euroopa Komisjoni juhtiva transpordiametniku Henrik Hololei Katari reiside uurimist. Politico kirjutab nüüd, et Hololei ei deklareerinud Katarilt saadud saadud tasuta lende.   Euroopa Komisjoni transpordi peadirektoraadi juht Henrik Hololei on sattunud kriitikatulva alla, sest lendas mitmel korral Katari vahet äriklassis sealse valitsuse kulu ja kirjadega. Politico kirjutas hiljuti, et Hololei otsustas ise, et Katari valitsuse pakutud tasuta lennupiletite võtmisel pole huvide konflikti.  Euroopa ombudsman Emily O'Reilly hakkas uurima Euroopa Komisjoni ametnike lennureise, mille eest tasusid ettevõtted ja välisriigi valitsused. Komisjon muudab ka Hololeid puudutava skandaali tõttu reegleid. Edaspidi ei saa komisjoni kõrgemad ametnikud enam iseenda huvide konflikte hinnata. Politico tõi neljapäeval välja aga veel ühe tõsiasja, Hololei pole oma Katarilt saadud reise deklareerinud.  Politico vaatas üle nimekirja, kuid sealt puudusid Doha reisid, mille eest maksis Katar ja Qatar Airwaysiga seotud organisatsioonid. Euroopa Parlamendi saadikud uurisid samuti transpordivolinik Adina Valeanilt, kas nende kohtumiste deklareerimata jätmine rikkus ametnike ja organisatsioonide vaheliste kohtumiste teabe avaldamise reegleid.  Komisjon kommenteeris olukorda ka Politicole. Komisjoni teatel sisaldab koosolekute nimekiri mitu kahepoolset kohtumist, millest Hololei võttis 2019. aasta novembris osa ühe sellise reisi ajal.  "2021. aasta novembris peetud koosolekud, oleks tulnud samuti lisada tema ametlikku koosolekute nimekirja. Need lisatakse sinna tagasiulatuvalt," teatas komisjoni pressiesindaja. Politico kirjutab, et endiselt pole märkigi 2017. aasta kohtumistest Kataris, kui lennud maksis kinni Katar.  Politico andmetel lendas Euroopa Komisjoni liikuvuse ja transpordi peadirektoraadi eestlasest peadirektor Hololei aastatel 2015-2021 üheksa korda Katari riigile kuuluva lennufirma Qatar Airways lennukite äriklassis. Kuus neist lendudest toimusid ajal, kui peeti läbirääkimisi Qatar Airwaysi Euroopa Liidu turule lubamise üle ning neljal juhul maksis lendude eest kas Katari valitsus või sellega seotud isikud. 2021. aasta oktoobris Katariga sõlmitud lennunduslepinguga sai Qatar Airways õiguse lennata enamikusse Euroopa Liidu lennujaamadesse, millega avanes firmale 450 miljoni inimese suurune turg. Vastutasuna said EL-i lennufirmad ligipääsu kolme miljoni inimesega Katari turule ning Doha lennuväljale, mis on strateegiliselt tähtis sõlmpunkt Euroopa ja Aasia vaheliste lendude korraldamisel.    					Toimetaja:  Karl Kivil


Asjaolu, mis kahekordistas Petersoni ja Stalnuhhini häältesaakiMilleks üldse peab Ida-Virumaa olema eraldi valimisringkond? Kas selleks, et Mihhail Stalnuhhin ja Aivo Peterson saaksid seal oma vürstiriiki ehitada, nii et ülejäänud Eesti ei näe? Tänan, ei!Meeldetuletus: Ida-Virumaal on tinglikult kuus mandaati, valimistel anti 29 542 häält; suurimad magnetid olid üksikkandidaat Mihhail Stalnuhhin (4578) ning Vasakpartei nimekirja kuulunud Aivo Peterson (3968). Stalnuhhinil jäi isikumandaadist puudu umbes 350 häält.
Naabruses on väikseim valimisringkond Lääne-Virumaa vaid viie mandaadiga. Kahel Virumaal kokku on 11 mandaati ehk viie võrra vähem, kui on suurimas Harju-Rapla valimisringkonnas. Ma ei peatu pikemalt kääridel ringkondade suuruse vahel, mis on süsteemne lahendamata probleem.
Juhin tähelepanu, et kunagi oli Virumaa üks ühtne valimisringkond. Näiteks 1999. aasta riigikogu valimistel sai Stalnuhhin Virumaal Keskerakonna nimekirjas 2570 häält, millest 2564 anti Ida-Virumaal. Kui Virumaa olnuks ka nüüd ühtne ringkond, polnuks Stalnuhhinil ega Petersonil mingit lootust isikumandaadile. Nende häältesaak ligi poole suuremas ringkonnas olnuks sisuliselt sama suur ehk protsentuaalselt poole nõrgem.
Kui seni oli Ida-Viru suure valimisringkonna keeruline osa, siis edaspidi oli ta koht, millega paljud Eesti erakonnad ei suutnud või ei tahtnud enam tõsiselt tegeleda.
Keskerakonna juht Edgar Savisaar kogus samal 1999. aastal Lääne-Virus 6554 ja Ida-Virus 7754 häält. Valimisseaduse suurema kohendamise käigus otsustati 2002. aastal Ida-Virumaa ja Lääne-Virumaa valimisringkonnad lahutada. Pole raske märgata selle sammu halvasti varjatud eesmärki – kärpida Savisaare isiklikku häältesaaki. Aga järgmistel valimistel (2003) kandideeris Savisaar hoopiski Tallinnas Kesklinna-Lasnamäe-Pirita ringkonnas ja kogus taas väga palju hääli.
See on õpetlik lugu, kuidas ühe poliitiku vastu suunatud kavalus tegelikult ei töötanud, pärandades järgmisele põlvkonnale valimiste mõistes lõhestatud Virumaa. Kui seni oli Ida-Viru suure valimisringkonna keeruline osa, siis edaspidi oli ta koht, millega paljud Eesti erakonnad ei suutnud või ei tahtnud enam tõsiselt tegeleda.
Petersoni ja Stalnuhhini ambitsioone saab edaspidi vaos hoida, kui me kunagist viga tunnistame ja Virumaa ühtne ringkond taastub.
See muidugi ei lahenda kõiki hädasid. Enne järgmisi riigikogu valimisi tuleb silmas pidada kohalikke valimisi, eriti Narvas. Seal ei saa olukorda lahendada lihtsalt ühe gerrymandering'i tagasipööramisega.
Narvas on tihti nii läinud, et probleeme, mida parteid lahendada ei suuda – meenutame Keskerakonna läbikasvamist kohaliku korruptsiooniga –, lahendavad hoopis julgeolekuasutused. Venemaa agressioonisõda Ukrainas keris ohuhinnangu üles. Seega tuleb Ida-Viru asjadega tegeleda kiirelt – enne kui olukord üle pea kasvab.


Kui kohus tunnistaks e-hääled kehtetuks, toimuksid valimised uuesti. EKRE-t esindav advokaat: seadust peab remontimaEKRE pöördus neljapäeval riigikohtu poole taotlusega tunnistada riigikogu valimiste e-hääletamise tulemused kehtetuks. Riigi valimisteenistuse juht Arne Koitmäe ütles, et kehtetute tulemuste korral tuleb valimised uuesti korraldada, kuid ta rõhutas, et seni pole ükski kahtlustus usaldusväärsuse kohta leidnud kinnitust.
Erakond peab valimistulemuste kindlakstegemise toimingut õigusvastaseks, väites, et e-hääletamisel esines mitmeid anomaaliaid ja tehnilisi tõrkeid, mis seavad kahtluse alla e-hääletamisel kasutatava infrastruktuuri töökindluse ja usaldusväärsuse.
Milliseid anomaaliaid EKRE meelest on esinenud? „Oli mitmeid inimesi, kes ei saanud kinnitust oma e-hääle andmise kohta, lisaks tuvastati häälte arvu kasv pärast e-hääletamise lõppemist. Oli juhtum, kus keegi läks pabersedeliga valima, aga talle öeldi, et on juba e-hääletanud ja veel sarnaseid juhtumeid,“ kirjeldas EKRE-t esindav advokaat Paul Keres.
Kuigi taotluse eesmärk on tunnistada e-hääletamise tulemused kehtetuks, siis Keres loodab, et lisaks sellele arendab riigikohus edasi mõtet, millest räägiti pärast 2019. aasta valimisi.
„Riigikohus selgitas 2019. aastal, et elektroonilise hääletamise nõuded tuleb sätestada seadusega. Siiani ei ole mitte midagi tehtud. Olemasolev regulatsioon on sisuliselt vabariigi valimiskomisjoni suva, kes loob õigusnormid, korraldab nende täitmist ja samuti ka järelevalvet nende täitmise üle, mis on põhimõtteliselt vastuolus võimude lahususe ja õigusriigi põhimõtetega. See on toonud kaasa olukorra, kus elementaarsed turva- ja kontrollitavuse nõuded on täitmata ning valimised on mittekontrollitavad,“ väitis EKRE esimees Martin Helme.
Riigi valimisteenistuse juht Arne Koitmäe ütles, et esiti tuleb riigikohtul otsustada, kas nad võtavad EKRE kaebuse menetlusse. „Juhul kui riigikohus otsustab e-hääletamise tulemused tühistada, tuleks valimised uuesti korraldada,“ ütles ta ja lisas, et seekord andsid pooled valijatest oma hääle elektrooniliselt. „Kui kõik e-hääled tühistada, poleks valimistulemus enam legitiimne ja tuleks korraldada uued valimised. Valija jaoks tähendab see, et tal tuleb uuesti hääletada.“
Koitmäe sõnas, et valimiste korraldajad ja nende järele valvavad asutused teevad iga päev tööd selle nimel, et valimised oleksid võimalikult turvalised ja usaldusväärsed. „Siiani pole ükski e-hääletuse usaldusväärsust kahtluse alla seadev väide faktilist tõestust leidnud,“ märkis ta.
Keres: valimisseadust peab remontima
Keres selgitas, et kõik valimiste ja e-häälte lugemisega seotud põhimõtted peavad olema seadustes paremini lahti selgitatud ning praegune e-hääletamise regulatsioon on väga üldine ja puudulik. Ta loodab, et kui midagi muud ei muutu, siis äkki on vähemalt valimisseadus järgmiseks korraks selgem, sest vahepeal tulevad veel Euroopa Parlamendi ja kohalike omavalitsuste valimised.
„Vahepeal tuleb ju Euroopa Parlamendi valimised ja kohalike omavalitsuste valimised, selleks ajaks võiks valimisseadus olla läbinud sellise remondi, et kõik hääletamiste ja häälte kokkulugemiste ning kontrollimise, avaliku vaadeldavuse ja usaldusväärsuse põhimõtted on selgelt seaduses sätestatud, praegu seda pole,“ märkis Keres.
Lisaks peab erakond probleemiks, et e-hääletamise süsteem ei taga valimiste üldpõhimõtete järgimist ning riigikogu valimise seaduses puuduvad elektroonilise hääletamise ja tulemuste kindlakstegemise reeglid.
Mida arvab Keres ise e-hääletamisest? Tema sõnul on see lihtsalt üks hääletamisviis ning selles pole midagi halba. „Mina ise ei käi e-hääletamas, aga seda lihtsalt sellepärast, et olen kogu aeg käinud pabersedeliga hääletamas – on kodu lähedal ja meeldib seda teha. Praegu, kui loen kriitikat korraldusliku poole kohta, siis arvan, et mulle endale on kindlam valida pabersedeliga, sest ma lihtsalt saan enam-vähem algusest lõpuni aru, kuidas see protsess käib,“ ütles ta.
Keres märkis, et andmed, mida ta on kasutanud kaebuse ettevalmistamisel näitavad, et valimiste protsessi vaadeldavus ja kontrollitavus on väga madal. Tema sõnul sõltub kindlustunne valimiste õigsuses eelkõige sellest, kui palju usaldatakse inimesi, kes sellega tegelevad. „Minu arvates peaks printsiip olema selline, et valimistulemused on usaldusväärsed ka sellisel juhul, kui juhtuvad mingid tehnilised rikked või leiab aset näiteks korruptsiooni valimist korraldavate isikute seas,“ rääkis ta.
Valimisteenistuse juhi sõnul pole EKRE vaidlustusel alust
Sellel nädalal saatis EKRE riigi valimisteenistusele ka teabenõude, milles palub väljastada e-valimiste süsteemi logidesse talletunud teabe ning info süsteemi arendajate ja sellele vahetult liigi pääsevate isikute kohta. Advokaat Paul Keres ütles, et teabenõue ja riigikohtusse pöördumine on paralleelsed protsessid ning üks ei sega teist.
Täna ilmus Fortes lugu, kus riigi valimisteenistus lükkab ümber EKRE e-hääletuse tulemuste vaidlustustes toodud põhiväited.
EKRE väide 1. „Juhendi järgi luuakse igaks valimiseks server (Ubuntu) algusest peale, paigaldades uuendused jne. Kui kasutada 1,5 aasta vanust serverit, siis pole teada vahepeal sellele ligi pääsenud isikud, kes oleksid võinud seda mõjutada. Kas serverit on vahepeal kasutatud ja milline on uuenduste seis (kas on uuendatud)? Uuendusteta server on turvarisk. Meile teadaolevalt ei ole seda auditeeritud.“
Arne Koitmäe vastus. „Server on uuendatud kõige värskemate olemasolevate turvapaigaldustega. Arvuti on seadistatud 2021. loodud juhendi järgi. Arvuti nimi ei mängi turvalisuse tagamisel mingit rolli. Samuti ei hoita selles arvutis e-hääli. E-häälte töötlemisel on olulised arvutisse läinud andmed ja sealt väljastatud andmed. Neid saab sõltumatult kontrollida. Auditeeritavad protseduurid algavad e-valimiskasti riigi valimisteenistusse jõudmisest. E-valimiskasti annab riigi infosüsteemi amet riigi valimisteenistusele audiitorite juuresolekul üle turvaümbrikus DVD-plaadil. Selle käigus veendutakse e-valimiskasti autentsuses.“
EKRE väide 2. „Valimiste korraldamisel kasutatakse ka Windows 10 arvutit, mis oli korraldaja Indrek Leesi valduses. Meile teadaolevalt ei ole seda auditeeritud. Kas sama või teise Windows 10 arvutiga tehti häälte dekrüpteerimine valimiste päeva õhtul? Kuigi hääli hoitakse Ubuntu (avatud lähtekood) serveris, siis nende üleviimine windowsi tähendab ka turvariske. Miks ei tehtud seda samuti Ubuntut kasutavas masinas?“
Arne Koitmäe vastus. „Sisult on riigi valimisteenistusele häälte lugemiseks toodud e-valimiskast DVD-plaat. Hääli ei hoita arvutis. Ubuntu server, millele kaebuses viidatakse, on töötlusmasin. E-häälte dekrüpteerimiseks kasutatakse teist Windows 10 operatsioonisüsteemiga serverit (sama serveriga loodi häälte krüpteerimisvõtmed). E-hääletamise juht kontrollib oma arvutiga häälte lugemise käigus loodud signatuurfaili abil valimistulemuse autentsust ja terviklust. Sellist kontrolli saab teostada igaüks, juhend koos kontrollitavate andmetega on riigi valimisteenistuse juhi digiallkirjastatud ja valimised.ee lehel kättesaadav.“
Esmaspäeval toimus e-häälte ülelugemine, kuhu olid kutsutud ka kõik erakonnad. EKRE esimees Martin Helme ütles, et erakonna esindajad ei osalenud e-valimiste vaatlemisel ning esmaspäeval toimunud e-häälte ülelugemisel seetõttu, et olulist infot valimisteenistus seal ei avaldada. „Me ei soovi näitemängu, vaid tegelikku vastuseid, kuidas e-hääled kokku tulid. Kui valimiskomisjon infot ei väljasta, pöördub erakond kohtu poole,“ ütles Helme.
EKRE sai uues riigikogu koosseisus 17 kohta.


Huvitav kokkusattumus: valimiskomisjoni ja valimisteenistuse juht on Kaja Kallase kursusekaaslasedEestimaa on väike ning kõik on kõikidega kuidagi seotud. Eriti iseloomulik kokkusattumus ilmneb aga valimiste otsustajate vahel.
Nimelt on peaminister Kaja Kallas, valimiskomisjoni esimees Oliver Kask ja valimisteenistuse juht Arne Koitmäe kõik kursusekaaslased TÜ õigusteaduskonnast.
Nad kõik lõpetasid Tartu ülikooli bakalaureuseõppe 1999. aastal.
Siinkohal on põnev meenutada, kuidas Postimees 2019. aastal ei teinud mingit probleemi siduda omavahel asjaolu, et tollane maaeluminister Mart Järvik ja PRIA pettusega vahele jäänud Rein Soosaar õppisid aastase vahega Võidula algkoolis.


Petised trügivad politsei tähelepanule vilistades linnapiltiPoolteise nädala eest hoiatas Viljandi politsei sotsiaalmeedia kaudu, et keegi ei teeks annetust inimestele, kes koguvad linnas raha, ning seejärel kadusid rahaküsijad vaat et päevapealt. Nüüd on nad tagasi ja leidnud ka esimesed ohvrid.
Facebooki grupis Märgatud Viljandis UUS kirjeldab üks grupi liige, et oli kolmapäeva lõuna ajal ühes Viljandi suures toidupoes sisseoste tegemas, kui üks heleda peaga neiu talle õlale koputatas. Too neiu näitas paberit, millel oli kirjas, et ta on kurt ega räägi, ning ulatas siis kirjutusaluse paberilehega, millel oli pooleldi täidetud tabel allkirja-, aadressi-, indeksija annetatava summa lahtriga. Et inimesel, kelle poole pöörduti, oli kiire ja ta sattus ka veidi segadusse, andis ta kümme eurot ning kirjutas mõned oma andmed paberile. Esimese hooga ei osanud ta juhtunust midagi arvata, sest kaubanduskeskustes liigub ju ka legaalseid annetusekogujaid. Järgmise riiuli juures koputas talle aga õlale järgmine tüdruk, seekord tema hinnangul väga lõunamaise välimusega, ning tollelgi oli käes samasugune kirjutusalus. Kui ta seekord annetamast keeldus, küsija kadus. Viljandi politseijaoskonna juht Margus Sass nentis, et niisugused juhtumid on paraku muutunud üsna tavapäraseks ning politsei sooviks selliste annetuseküsijatega kindlasti vestelda. Nii ongi politseinikud teinud korduvalt sotsiaalmeedias üleskutseid, et kui keegi märkab annetuseküsijaid või kahtlasi esemete müüjaid, annaks ta sellest kohe teada telefonil 112. Seni on politsei saanud infot liiga hilja - siis, kui kahtlased tegutsejad on ammu kadunud. Välja on siiski selgitatud, et säärased tegutsejad pole tõenäoliselt Eestist ja nad kasutavad välismaiste numbrimärkidega autosid. Eesti keelt nad ei räägi ja seepärast valetavad nad end tihti kurtideks. Eesti vaegkuuljate liidu esindajad on Sakalale korduvalt kinnitanud, et nemad mitte mingil juhul sellisel moel annetusi ei kogu ning on mainekahju tõttu ühed suuremad juhtunus kannatajad.
Peale annetuseküsijate on Viljandi parklates tänavu kohatud võõrkeelt kõnelevaid inimesi, kes püüavad möödujatele midagi müüa. Enamasti on nood pakkunud potte ja panne ning pakkumist on saatnud jutt, et neil on vaja osta kiiresti lennupilet Gruusiasse ja neil pole selleks raha. Potid ja pannid on tavaliselt halva kvaliteediga, mis ei vasta hinnale, millega neid pakutakse. Sassi sõnul on mõni pakkunud parklas müüa ka võltsitud kuldsõrmuseid jutuga, et tal on hädasti vaja raha, et koju sõita. Jutu järgi mitusada eurot maksvat kuldsõrmust on pakutud mõnekümne euro eest. Hiljem on selgunud, et sõrmus sisaldab vaid vaske. Sassi sõnul tuleks kaubanduskeskuses annetust tehes rakendada kriitilist meelt ja loogilist mõtlemist. «Näiteks neil, kes koguvad raha vähihaigete aitamiseks, on esitada dokumendid ja nad on nähtaval kohal,» lausus ta ning lisas, et nende puhul, kes vaikselt ligi astuvad ja raha küsivad, on kõige mõistlikum kohe politseisse helistada. «Me tahaksime nendega väga vestelda ja nende isikud kindlaks teha.»

MARKO SUURMÄGI


Liberaalide lillepidu valimistelValimised on selleks korraks möödanik. Tänavapilt on harjumatult üksluine, telekas ei unda valimisreklaam, keegi ei jaga pastakaid ning postkastidesse ei potsatagi enam nii suurel hulgal makulatuuri.Pilk protokolli. XV riigikogu valimistel sai Reformierakond 37 (+3), EKRE 17 (-2), Keskerakond 16 (-10), Eesti 200 14 (+14), Sotsiaaldemokraatlik Erakond 9 (-1) ja Isamaa 8 (-4) kohta. 40 parlamendiliiget peavad vähemasti ajutiselt Toompea tolmu jalge alt pühkima, mis tähendab seda, et uues parlamendis on 40 uut liiget. Aga need arvud on ebatäpsed, sest esiteks võib pärast valitsuse moodustamist nii mõnigi rahvaasemik pääseda parlamenti asendusliikmena ja teiseks on näiteks Eesti 200 nimekirjas riigikokku pääsenud Margus Tsahkna ja Liisa Pakosta n-ö vanad kalad, kes ka varem on parlamenti kuulunud.Veel statistikat. 6,7% hääli anti äsjastel valimistel künnise alla jäänud erakondadele ja üksikkandidaatidele (eelmisel korral 9,0%). Riigikokku pääses 30 naist ja püstitati valimiste häälterekord - 610 299 valijat. Elektrooniliselt hääletajaid oli 312 181 ja paberkandjal valijaid 298 118.Suurimad põrujadUuringufirmadele tuginedes tundus enne valimisi, et neis osalevad kaks suurt (Reformierakond ja EKRE), kaks kõva keskmikku (Keskerakond ja Eesti 200) ja kaks tugevat tagumikku (Isamaa ja sotsid). Tegelikult purjetasid oravad uhkes üksinduses, EKRE, Keskerakond ja Eesti 200 madistasid omavahel ning sotsid ja Isamaa sõudsid üheskoos üle 5%-lise künnise. Kuigi ERRi saates „Meediatund“ väitsid Anvar Samost ja Peep Kala, et viimased arvamusküsitlused olid päris täpsed, leian siiski, et päris palju panid firmad mööda. Näiteks viimasena areenile ilmunud RAIT Faktum & Ariko ennustas oravatele 24%-list toetust, aga õige toetusprotsent oli 31,2. Keskerakonda toetas Norstati küsitluses 18,6%, aga tegelik arv oli 15,3. RAIT Faktum & Ariko ennustas EKRE-le hiilgavat valimistulemust - 22%, paraku näitas valimistulemus 15,3%-list toetust. Kantar Emor ennustas sotsidele 11,5%, aga nende tegelik toetus oli 9,3%. Kõige täpsem oli seekord Turu-uuringute AS, kelle viimane küsitlus jäi statistilise vea piiresse ja erines erakondade osas maksimaalselt 1,7 protsendipunkti. Nii või teisiti võib uuringufirmasid nimetada nende valimiste üheks suurimaks põrujaks. Kes vastutab? Halb, kui selgub, et mõni uuringufirma oli mõne erakonna teenistuses.Aga kes olid erakondadest suurimad põrujad?Külmad arvud näitavad, et Keskerakond, sest isegi ükski uuringufirma ei ennustanud neile hiilgavat tulevikku. Keskerakonna jaoks langesid kõik halvad asjad kokku: Vene-Ukraina sõda ja jant Narva tankiga, leebe talv, suured võlad ja sulitempe tegevad erakonnakaaslased (kohtualune Mailis Reps, taksondusse sukeldunud Martin Repinski, valitsust fašistideks sõimav Mihhail Stalnuhhin, altkäemaksudes kahtlustatav Tõnis Liinat, korteritega mahhineerinud Siret Kotka jt). Üksnes paadunud optimistid ennustasid neile 20 kohta, aga et nad piirduvad üksnes 16 mandaadiga, oli ilmselt ka Isamaa ja EKRE jaoks halb üllatus. Mänguruumi neile kolmele ei jäänud.Kastanid oleks pidanud tulest tooma hoopis EKRE, aga seekord vedas nende vaist alt. Inimesed on oma loomult head, paljud olid valmis Ukraina heaks oma viimased veeringud hinge tagant ära andma. Näguripäevi nägevad ukrainlased ei ole kontingent, keda sõimata ja kellega hirmutada. Lisaks pusklemine kaitseväelastega, pidev ähvardamine ning pehme, õigemini selgusetu seisukoht sõjategevuses võis peletada potentsiaalse valija neist eemale. Fakt jääb faktiks: kuigi perekond Helme on saanud Toompeal neli aastat mööbeldada, said nad seekordsetel valimistel kaks kohta vähem. Eriti mõru pill on nende jaoks aga see, et 125-liikmeline ratsakahurvägi kogus vähem hääli (97 996) kui Indrek Tarand üksi 2009. aasta europarlamendi valimistel (102 509).Isamaast pole suurt midagi kirjutada. 2011. aastal said nad riigikogu valimistel 22, 2015. aastal 15 ja 2019. aastal 12 kohta. Nüüd siis piirduti hoolimata ulatuslikust valimiskampaaniast kaheksa kohaga. Sümptomaatiline, et nende ainus värske saadik uues parlamendis on nelja aasta jooksul rahvastiku- ja riigihalduse ministri ametit pidanud Riina Solman. Ülejäänud on vanad ja kulunud näod. Kaasa arvatud Helir-Valdor Seeder, kes enda kinnitusel ei ole sugugi Brežnev (Õhtuleht, 07.05.2018). Isamaad tuleb muidugi kiita, et enamik oma valimislubadusi sai täidetud, aga millise hinnaga? Tätoveering EKREIKE on nende nahalt visa kuluma.Oravatel ei maksa ülbeks minnaPärast valimistulemuste selgumist tulid meelde 1995. aasta valimised, kui valimiste suurim monstrum KMÜ (valimisliit Koonderakond ja Maarahva Ühendus) sai riigikogus 41 kohta. Ka neil oli valida, keda kosida. Algatuseks langes pilk Keskerakonna (16 mandaati) peale ning elu olnuks lill, kui mitte Edgar Savisaar poleks enne valimisi salaja lindistanud tipp-poliitikute vestlusi. Pikka pidu seega Tiit Vähi teisel valitsusel ei olnud (esimene valitsus oli ametis aastal 1992). Ametis oldi vaid 214 päeva.Seejärel proovis KMÜ õnne noorusliku Reformierakonnaga (19 kohta). See pidas vastu 17. märtsini 1997, sest siis hakkas Tiit Vähi taas mehkeldama vahepeal rehabiliteeritud Edgar Savisaarega.Mis ma selle meenutusega öelda tahan?Seda, et Reformierakonna mäekõrgune ülekaal võib tuua kasu asemel hoopis kahju. Lähed peast lolliks, tõused õhku ja pole välistatud, et hakkadki koos ingliga Toompea kohal tiirutama. Tõsi, Kaja Kallas on õppinud nelja aasta tagustest sündmustest ja kinnitas juba oma võidukõnes, et valimistulemus teeb teda tänulikuks ja alandlikuks. Aga nii või teisiti on Kaja Kallasel kõvasti manööverdamisruumi, kui väiksemad koalitsioonipartnerid hakkavad pilli lõhki puhuma. Ukse taga on ju järjekord. Lauri Läänemets ütles „Aktuaalses kaameras“, et sotsid ei lähe valitsusse, et alustada eelarvekärpeid, „sest kärped Eesti suuri probleeme ei lahenda“ (ERR, 08.03.2023). Sotside esimees ei saanud ilmselt aru, et ta kas läheb valitsusse, mis teeb kärpeid, või valitakse sotside asemel teine koostööpartner. Valik on ju lai. Ja ärgem unustagem Eesti 200 juhatuse liiget Margus Tsahknat, kes tuletas meelde, et Reformierakonnal ja Eesti 200-l on kokku 51 kohta. Lisades samas, et kolmas partner on siiski vajalik (ERR, 07.03.2023). Iseasi, kust seda kolmandat partnerit leida, kes palehigis kärpida tahaks. Parempoolsed jäid ju riigikogust välja.Kokkuvõtteks. Koalitsioonilepingu start anti seekord varakult. Kuni EKRE kohtuuksi kulutab, läheb veel nädalaid. See lubab rahulikus tempos kõnelusi jätkata ja kõik kitsaskohad selgeks vaielda. Kiiret pole ju kuhugi, sest riigikogu tuleb kokku alles märtsi lõpus või aprilli alguses."Reformierakonna mäekõrgune ülekaal võib tuua kasu asemel hoopis kahju. Lähed peast lolliks, tõused õhku ja pole välistatud, et hakkadki koos ingliga Toompea kohal tiirutama."MART SOIDRO literaat


"Pornokütid" ei taha Järvamaa inimesi ja ettevõtteid kuidagi rahule jättaViimassel ajal on sagenenud teated levivatest petukirjadest. Neid e-kirju saadavad Järvamaa inimestele ja ettevõtetele kelmid ning need tuleb kustutada.Analoogsetest kirjadest teavitas PPA juba mullu sügisel.
Nii politsei, kaitsepolitsei aga ka ministeeriumite töötajate nimel saadetavate kirjade puhul on tegemist on pettusega ja see kiri tuleb kustutada.
„Suur tänu kodanikele, kes petukirja ära tunnevad ja sellest politseile teada annavad," ütles Põhja prefektuuri kriminaalbüroo raskete kuritegude talituse juht Vjatšeslav Milenin. "Saame seeläbi parema ettekujutuse pettuse leviku ulatusest, et ka teisi inimesi hoiatada."
"Kuigi e-kirjade ülesehitus on läbi nädalate veidi muutunud, niisamuti nagu ka saatja nimi, on nende kirjade sisu jäänud samaks. Inimest süüdistatakse tema suhtes läbiviidavast menetlusest, mis on seotud pornograafiaga. Pettuse eesmärk on inimene segadusse viia ja raha välja petta,“ kirjeldas Milenin.
Politsei lükkab ümber levivate kirjade sisu. „Kirjades on kasutatud päris politseinike või tuntud inimeste, näiteks endise justiitsministri nime, kuid need inimesed ei ole kirja saatnud. Tegemist ei ole politsei ega ka teiste asutuste poolt saadetud e-kirjadega, vaid pettusega.“

PPA

„Kirja saatjaga ei tohi vestlusesse asuda. Kelmid hakkavad inimest survestama ja manipuleerima, väites, et kui inimene teeb koostööd, viiakse menetlus läbi kiiremini või lastakse inimesel karistusest pääseda. Seeläbi pressitakse inimeselt raha välja. Sellisel viisil politsei juhtumeid ei lahenda. Taolise või sarnase sisuga e-kirjad tuleb kustutada. Samuti ärge avage manuses olevaid faile, mis on teie arvates ebaselged või kahtlust tekitavad,“ rõhutas Milenin.

Petukirjade tunnused:
Asutuste nimed on välja mõeldud. Näited välja mõeldud nimedest: „Euroopa Politseiamet“, Keskdirektoriaat“, „Riigipolitsei“ jne.
Logod e-kirjas on välja venitatud või kokku surutud.
Esinevad kirjavead ja ebaloogilised laused.
Kiri on saadetud kahtlaselt e-posti aadressilt.