TÜ: Raul Eamets sõlmis ülikooli ja Pere Sihtkapitali vahel õigusvastase lepingu, rikkudes korruptsioonivastast seadustPere Sihtkapitali hiljutises uuringus on rahvastikuregistrist inimeste andmeid küsitud Tartu Ülikooli (TÜ) nimel. Viimane teatas täna, et seda tehti õigusvastaselt ning rikkudes korruptsioonivastast seadust.
ERR-i teatel on tegemist uuringuga, kus küsiti rahvastikuregistrist välja tuhandete lastetute Eesti naiste andmed ning mille raames esitati neile isiklikke küsimusi - läbikandva joonena analüüsiti asjaolu, miks neil lapsi pole. Andmekaitseinspektsioon peab küsitlust problemaatiliseks.
Kuidas aga Tartu Ülikool siia segatud on?
Pere Sihtkapital pöördus tänavu kevadel sama sihtasutuse nõukogu liikme ja TÜ sotsiaalteaduste valdkonna dekaani Raul Eametsa poole ettepanekuga sõlmida ülikooliga koostööleping, et sihtasutusel oleks võimalik küsida rahvastikuregistrist andmeid teadusuuringute tegemiseks. Dekaan sai aga ülikoolilt õigusliku hinnangu, et kuna ülikool ei ole uuringu sisuline partner, siis ei saa ka ülikool sellist lepingut sõlmida.
Tegu on jämeda eksimusega ja ülikool mõistab sellise teguviisi ühemõtteliselt hukka.
„Täna, 11. augustil selgus, et dekaan on lepingu siiski sõlminud, rikkudes sellega korruptsioonivastasest seadusest tulenevat toimingupiirangut ja ülikoolisisest korda ning eiranud teaduseetika põhimõtteid,“ märkis Tartu Ülikool pressiteates.
„Peame kahetsusväärselt tõdema, et dekaan on lepingut sõlmides ületanud oma volitusi, ehkki ülikool on institutsioonina öelnud, et sedalaadi lepingut sõlmida ei tohi,“ sõnas Tartu Ülikooli rektor professor Toomas Asser. „Tegu on jämeda eksimusega ja ülikool mõistab sellise teguviisi ühemõtteliselt hukka. Soovime, et uuringu kutse saanud inimesed oleksid teadlikud, et uuring ei ole kooskõlas hea teadustavaga, selle läbiviimisel ei ole Tartu Ülikoolil mingit rolli ja uuringul puudub Tartu Ülikooli inimuuringute eetika komitee luba.“
Rektor lisas, et kuna olukord on ülikoolile teatavaks saanud alles äsja, tuleb esmalt välja selgitada kõik asjaolud selleks, et otsustada, millised on ülikooli edasised sammud.
Sihtkapitalist
Pere Sihtkapital korraldab Eesti rahvastikuarengu ja kestlikkusega seotud uuringute läbiviimist, töötab välja uuringutele tuginevaid poliitikasoovitusi, teavitab rahvastikuarengu olulisematest suundumustest nii valitsust kui ka avalikkust ja algatab ning toetab lastega perede väärtustamisega seotud tegevusi.
Sihtasutuse eesmärk on olla tunnustatuim rahvastikupoliitika valdkonna mõttekoda Eestis, kes loob ja vahendab usaldusväärset teavet ning on oma valdkonnas usaldusväärseks ja sõltumatuks partneriks Vabariigi Valitsusele, avalikule- ja erasektorile ning laiemale üldsusele.
Sihtasutuse nõukoguse kuuluvad Katrin Kiisk (nõukogu esimees – MTÜ Eesti Lasterikaste Perede Liit), Allan Puur (Tallinna Ülikool), Monika Haukanõmm (MTÜ Eesti Naisliit), Parvel Pruunsild (MTÜ Lasterikkad Isad), Raul Eamets (Tartu Ülikool) ning Tarmo Soomere (Eesti Teaduste Akadeemia).
Sihtasutuse juhiks on Hillar Petersen.


Veok sõitis pööret teinud sõiduautole otsa10. augusti hommikul sõitis 54aastane mees Narva-Jõesuus Peeterristi külas Tallinna-Narva maantee 203. kilomeetril veoautoga Scania tagant otsa vasakpööret sooritama hakanud sõiduautole Toyota Yaris, mida juhtis 33aastane naine. Toyota juht toimetati haiglasse kontrolli.Libapolitseinik pettis narvalannalt raha välja
10. augustil helistas end politseinikuna tutvustanud inimene Narvas elavale naisele ning teavitas, et naise nimel püütakse tema enda teadmata laenu võtta. Tehingu katkestamiseks palus väidetav politseinik naisel oma arvutisse laadida AnyDeski programmi ning siseneda oma netipanka. Naine nii ka tegi ning avastas hiljem, et tema pangakontolt on maha võetud 4828 eurot.
Jõhvis läksid mehed karvupidi kokku
10. augustil puhkes Jõhvis Tartu põigus kahe mehe vahel rüselus, mille käigus rebenes 33aastase mehe särk. Vägivallajuhtumi asjaolusid selgitab politsei kriminaalmenetluses.
Varastatud võtme abil ärandati auto
8. augustil varastati Kohtla-Järvel Vahtra tänava korterist autovõti ning seejärel ka maja juures seisnud sõiduauto Volvo S60. Vargusega tekitatud kahju on 1500 eurot.
Kaubikust viidi tööriistad
8. augustil varastati Narvas Tallinna maanteel seisnud kaubikust Ford Transit tööriistad. Vargusega tekitatud kahju on 1300 eurot.
Eakat ema vigastanud poeg viidi politseisse
Politsei sai teate, et 9. augustil puhkes Kohtla-Järve Ahtme linnaosas Salu tänava korteris 57aastase mehe ja tema eaka ema vahel rüselus, mille tagajärjel vanaproua kukkus ning sai viga. Meedikud kontrollisid eaka naise terviseseisundi üle, haiglaravi ta ei vajanud.
Politsei pidas mehe kuriteos kahtlustatavana kinni.
Noormees lõi isa ja sattus arestimajja
9. augustil sai politsei väljakutse Narva-Jõesuusse E. Vilde tänavale, kus 21aastane noormees oli löönud oma eakat isa. Politsei pidas lööja kuriteos kahtlustatavana kinni.


Pärnu naine sai internetist kutsikat ostes pettaPärnumaal elav naine leidis Facebookist toy-puudli kutsika müügipakkumise. Tasus müüjale kutsika eest 2100 eurot, pärast seda kadus müüja pildilt. Pole koera, pole raha.Politsei sai teate võimaliku pettuse kohta 9. augustil. Selleks ajaks oli tehingust möödas üle kahe nädala ehk tõenäosus tuhanded eurod tagasi saada pea olematu.Selliste kelmuste korral kontrollib politsei muu hulgas, kuhu kannatanu raha liikus. Teatud juhtudel saavad pangad kahtlased tehingud peatada. See eeldab aga panga kiiret teavitamist. Pärnu politseijaoskonna väärtegude ja varavastaste kuritegude grupi juht Reelika Kivi lausus, et üldjuhul liigub selliste kelmuste puhul raha kiiresti edasi kolmandate riikide kontodele ja sealt seda tagasi saada on väga vähe tõenäoline. Seetõttu tuleks internetiostude puhul alati teha kõik endast sõltuv, et veenduda müüja aususes.Lemmikloomade ostmisega seotud pettustest on politseile tänavu teada antud umbes kümme korda, sealhulgas paaril korral Pärnu maakonnast.Kivi tõi veel ühe näite käesoleva aasta veebruarist, mil Harjumaalt anti teada, et inimene leidis internetist kuulutuse, kus müügiks pakuti spitsi tõugu koerakutsikat hinnaga 200 eurot. Kokkuleppel müüjaga kandis inimene koera eest ettemaksu 80 eurot, pärast mida lubas müüja tuua looma ostjale koju. Koera soovija ei saanud, nagu jäi tagasi saamata ettemaksuna üle kantud raha.Mis puudutab tõuloomade ostu, tasuks politseiniku soovitusel teha alati müüja taustakontroll. Näiteks uurida, kas kennel teab sellist müüjat. Samuti tasub lemmiklooma ostes alati müüjaga kokku saada, et veenduda tema usaldusväärsuses ja selles, et ostetav loom ka tegelikult olemas on ja milline on looma tervislik seisund ja kasvatustingimused.Kui loom lubatakse saata välismaalt, siis tuleks tunda huvi, kuidas ta siia jõuab. Mõelda ja küsida: kas ja kuidas saavad korda tõupaberid?Kivi märkis, et korralikud tõuloomakasvatajad teevad ise ostja kohta põhjaliku taustakontrolli. Kui müüja suhtub ostu-müügitehingusse kergel käel, võib seegi olla ohu märk.Ükskõik milliste suuremate ostude puhul soovitab Kivi ettemaksu asemel leppida müüjaga enne kokku kauba ülevaatamises ja seejärel kokku saades sobivuse korral teha tehing kohapeal. «Kui miski tundub liiga hea, et tõsi olla, siis sageli see polegi tõsi,» märkis Kivi. «Internetis levib tohutult eri pettusi. Suuremat summat välja käies tuleb jätta emotsioonid tagaplaanile ja proovida teha omalt poolt kõik, et veenduda kauba ja müüja usaldusväärsuses.»Lemmikloomade ostmisega seotud pettustest on politseile tänavu teada antud umbes kümme korda. Mihkel MaripuuAnnika Auväärt


Naiselt peteti välja 9650 eurot8. augustil pöördus politsei poole kohalik naine, kes oli saanud kõne Läti numbrilt. Helistaja oli rääkinud naise kontol toimuvatest krüptotehingutest, mille eest tulevat helistaja sõnul makse maksta.Naisele pakuti võimalust maksudest kõrvale hiilida ja selleks tuli tal sisestada etteantud kohta oma PIN-koodid. Seda teinuna avastas naine, et tema kontolt on maha läinud 9650 eurot.Kelmusjuhtumi üksikasju selgitab politsei kriminaalmenetluses. (VT)


Valgamaa mees kaotas kelmidele suure summa9. augustil alustati kriminaalmenetlust, sest politseisse pöördus Valgamaal elav mees, kellele helistas juuni alguses end Tele2 töötajana esitlenud inimene ja väitis, et mehe postkasti on sisse tungitud, ning soovitas tal parooli vahetada.Väidetav Tele2 töötaja ütles, et saadab kirja ka SEB panka, et kontrollida, kas seal on tehtud kahtlaseid toiminguid. Pärast seda helistas mehele end SEB panga töötajana esitlenud inimene ja ütles, et mehe nimele on võetud laene viiest pangast. Mehel soovitati laenulepingud lõpetada ja selleks pidi ta Smart-IDga oma avalduse kinnitama.Seejärel avastas mees, et tema nimele on tehtud konto mitmesse panka ja nendelt on vormistatud laenulepingud. Kelmusega tekitati kahju 13 215 eurot. Politsei alustas juhtumi uurimiseks kriminaalmenetlust. LEPM


Mees sai tehinguga pettaNeljapäeval pöördus politseisse mees, kes oli sotsiaalmeedia kaudu soovinud Soomest osta mootorsaani.Mees oli postitanud transpordigruppi palve, kas keegi aitaks mootorsaani Eestisse tuua ning müüjale ka raha üle anda.Temaga võttis ühendust inimene, kes oli nõus seda teenust pakkuma. Mees kandis nii transpordi kui mootorsaani eest raha Soome firmale arvele ja jäi saani ootama.Seda aga ei tulnud. Kui mees viimaks firmast küsis, kaugel autojuht omadega on, siis selgus, et firma ei olnud sellist arvet väljastanud. Mees ei ole senini mootorsaani ega raha kätte saanud. Kelmusega tekitati kahju 1790 eurot. LEPM


Mootorsaani asemel tuli tüng10. augustil pöördus politseisse mees, kes soovis Facebook Marketplace'i kaudu osta Soomest mootorsaani. Mees postitas Facebooki transpordigruppi palve, et kas keegi aitaks saani Eestisse tuua ja müüjale raha üle anda. Temaga võttis ühendust inimene, kes oli nõus seda teenust pakkuma, ja ostja kandis nii transpordi kui ka mootorsaani eest raha Soome firma arvele. Kui mees küsis firmast, kaugel autojuht on, siis selgus, et firma ei olnud sellist arvet väljastanud. Tänaseks ei ole mees mootorsaani ega raha kätte saanud. Kelmusega tekitatud kahju on 1790 eurot. OHTULEHT.EE


Eesti Ukraina-poliitika – tahtsime parimat, aga välja tuli nagu ikkaÖeldakse, et ka põrgutee olevat sillutatud heade kavatsustega ning see maksab ka Reformierakonna ja Kaja Kallase Ukraina-poliitika kohta – ja nagu ikka, kipub selguma, et EKRE-l on alati õigus.
Rahvuskonservatiivide erakonda on vahel peetud Ukraina suhtes ebasõbralikuks – nad küll toetavad Ukrainat, kuid tahavad seda oma võimaluste piirides teha, oma maad ja rahvast kahjustamata, lähtuvalt eestlaste kehvast demograafilisest positsioonist olid nad nõus vastu võtma ainult tõeliselt hädas põgenikke, kes peaksid sõja lõppedes kodu naasma, ning nad ei läinud kaasa ülepingutatud Ukraina-patriotismiga.
Kaja Kallas ja Reformierakond seevastu lõikasid kogu Ukraina sõjast tohutut poliitilist kasu – nad lubasid Ukraina heaks piltlikult kasvõi püksid jalast ära anda, peaminister kuulutas, et me olevat koos Ukrainaga sõjas, poliitoravad tegid vabaks ja lausa kontrollimatuks ukraina põgenike sissevoolu, Ukraina abistamine usaldati aferistidele jne. Kogu see poliitikat alles hakkab põhjalikke tagasilööke andma, kuigi oli rahva seas üsna populaarne.
Liberaalses Eestis ei taheta siiani mõista, kui hävitav oli Eesti 200 poliitiku Johanna-Maria Lehtme ja Slava Ukraini afäär. See kustutas väga paljude inimeste usu annetamisse kui heategevusprotsessi üldse. Eesti poolelt sattus kampaania etteotsa aferist ning täiesti lasti meelest see, et ka vabaduse eest sõdiv Ukraina on endiselt korruptiivne riik, nagu ta oli enne sõda ka tuntud.
Kaja Kallase sõjakus, mis andis talle “sõjaprintsessi” tiitli, töötab juba pikalt Eesti vastu. Väidetavalt tõmmati Kallas seetõttu koguni NATO peasekretäri kandidaatide nimekirjast maha. Ukraina sõja üks suurimaid tagasilööke ongi tegelikult lääneriikide pragmaatiline hirm tuuma-Venemaa ees, mis on takistanud neid tarnimast Ukrainale tõsiselt surmavat raskerelvastust (hävituslennukid, rasketankid, kaugmaaraketid jne).
Kui seda oleks juletud teha, oleks Ukraina sõda võib-olla juba läbi. Paraku kardab Lääs, et hävingu serval olles võib Kreml kasutusele võtta tuumarelva, kasvõi väikese mõjuga taktikalised tuumalaengud, kuid siiski massihävitusrelva. Ja see on vajutanud kogu sõjale pitseri. Lääs kardab olla sõjakas ja Venemaad välja vihastada, nad eelistavad tasa ja targu ning ohutumalt tegutseda, näiteks sanktsioonidega.
Ukrainlastel napib tõsiselt surmavat relvastust, samas pole lehelugeja ilmselt kunagi saanud meediast nii palju lugeda sellest, kuidas nende toetatud osapool asuvat kohe võimsale vastupealetungile. Praegu tuleb tõdeda, et ukrainlased küll liiguvad edasi, kuid ei edene sugugi nii hästi, nagu kõik ootasid, ja üheks põhjuseks peetakse seda, et venelased on suutnud rajada võimsad kaitse-ehitised. Ees terendab vihmadega sügis (mis muudab stepimullad porimülkaks) ja siis külm talv ning Krimmi ja Donbassi vabastamist pole sel aastal kindlasti oodata. Sõda on kestnud juba poolteist aastat ja lõppu pole veel näha.
Siit koorubki välja Kaja Kallase üks kuritegu, kui nii võib öelda – katteta patriotismi õhutamine, mis võib Ukrainale hoopis karuteene teha. Reformierakonna valitsus on loonud klantspildi, mille kohaselt Ukraina sõja lõpp on vaid loetud aja küsimus, ning kui ukrainlaste pealetung nüüd takerduma peaks, järgneb meeleheide, tüdimus ja lootusetus ka Ukrainat toetavate eestlaste seas. Liiga palju sõdu on maailmas muutunud külmutatud konfliktideks ja Ukraina puhul on sama oht, vähemalt seni, kuni sel riigil ei aidata Venemaa suhtes ülekaalu saavutada.
Suurima kuriteo aga tegi Kaja Kallas eesti rahva vastu, lubades kontrollimatult siia suure massi ukraina põgenikke, mis muudab Eesti veelgi venekeelsemaks ning nõrgendab eestlust oma kodumaal. Vähegi targem poliitik oleks näinud ette, et kõnealune põgenikeprotsess pole see, mis tavaliselt – väljaränne Ukrainast algas juba ammu enne Venemaa agressiooni ja oli nähtav ka Eestis (nn maasikasõda). Praegu kasutab suur osa ukrainlastest ilmselt sõda ära, et leida kodumaa mujal ja ukrainlased on oma kohanemist varemgi näidanud, nende diasporaad on tugevad. Ning väga paljud lahkujad polegi Ukraina patrioodid, suur osa neist on venekeelsed ja võimalik, et ka -meelsed.
Kui lisada siia veel relvastuse äraandmine Ukrainale olukorras, kus ise asendust nii ruttu ei saa, siis on Ukraina-poliitikas tehtud palju vigu ja valearvestusi. Seejuures halvendab Kaja Kallas maksutõusude ja kliimapoliitikaga oma rahva hakkamasaamist ning hävitab eesti väärtusruumi, Ukrainale aga antakse kõike ja isegi pakutakse. Kõik see on kuritegelik.
Ilmselt on Ukraina-poliitikas väga suur möödalaskmine ka lootus Putini kukutamisele ja Venemaa demokratiseerumisele liberaalses võtmes. Arvatavasti toetab vene rahvas Putinit kindlalt, nad pole ju Teisest maailmasõjast saati kaevikutest välja saanudki, mida näitab igal aastal 9. mai. Venelaste puhul maksab päris kindlasti ütlus, et nad söövad ka kartulikoori, peaasi, et “deržaava” püsiks.
Sotsiaalmeedias kirjutas üks postitaja, et praeguse Vene-loogika järgi pettis Tšingis-khaan ka mongolid ära, nood ei tahtnud sugugi suurt vallutussõda läbi poole maailma. Tegelikult tahtsid küll ja Tšingis-khaan sai valitsejaks, sest viis nende tahte ellu. Sama teeb nüüd ka Putin, õhutades venelaste igipõlist suurvenelikku impeeriumimeelsust. Vaadakem kasvõi Postimehe ja Delfi venekeelsete keskkondade kommentaariumi, kus räägitakse eestlaste “väikerahva alaväärsuskompleksist” – järelikult tunnevad kommenteerijad ennast “kultuuritoojast” suurrahvana.
Venelased elavad hoopis teises, bütsantslikus kultuuriruumis, kus eluruumi laiendamine teiste arvelt on märgatavalt aktsepteeritavam kui läänekristlaste ruumis, ning venelaste puhul toetab seda ka mongoli-tatari aegade mentaliteet. Venelased ei hakka kunagi jagama “lääne väärtusi”, seda enam, et need on nüüd ära lagastatud marksistlike “uusväärtustega”, mida “õige” venelane ei võta kunagi omaks. Seda tasub teada lihtsalt selles võtmes, et pole mõtet loota Kremlisse sellist demokraatiat, nagu näiteks Soomes, kus vasakpoolseid vahetasid valimistel välja konservatiivid. Maailm võib olla rahul, kui Moskvas on võimul valitsus, kes naabreid ei ohusta, kuid sellist, kes Kremli seinale homolipu püstitab, ei ole kindlasti oodata.
Ukrainast on kahju. Loodetavasti suudavad nad Venemaa minema tõrjuda, kuid see ei saa kerge olema. Ukraina lippe täis topitud Eestis võib tüdimus kõigest juba käes olla, sest suur osa Ukraina-patriotismist oli nagunii õhk, mida ei vaja ka kodumaa eest sõdivad ukrainlased ise. Lääs aga pakubki oma “väärtustega” palju õhku.
Jüri Kukk, toimetaja
Artikkel väljendab autori isiklikke seisukohti


„Ei kommenteeri!“ Jan Palmer pole valmis kinnitama, et ei esitanud Nordica nõukogule ilustatud infotKas Nordica eksjuht Jan Palmer on valmis vanduma, et Nordica juhatus ei ilustanud infot, mida anti nõukogule ja ministeeriumile? „Ei kommenteeri,“ vastab ta.
Mis Nordicas täpselt valesti läks, peab välja selgitama riigi palgatav erikontroll. Sellist sammu ei astuta kunagi vaid kahjumi tõttu. Ametnikel peab olema kahtlus, et Palmer või mõni teine Nordicaga seotud inimene tegi midagi valesti. Kas pahatahtlikult või kogemata – vahet ei ole. Tippjuhtidele kehtib hoolsuskohustus ehk ilmselgete juhtimisvigade eest saab juhatuse liikme vastutusele võtta isegi juhul kui hiigelkahjum tuli lihtsalt riskide ebapiisavast analüüsist.
Varem on riigiettevõttes erikontroll tehtud näiteks seoses Tallinna Sadama korruptsioonikaasusega või põllumajandusministeeriumi äriühinguga, mis esitas seakatkus kärsaliste põletamise eest arveid, kuigi tegelikult põletit ei kasutanud.
Ehk siis: ministeeriumil on kahtlus, et Nordicas tehti midagi, mis äriseadustiku järgi pole lubatud. Näiteks vilistati omaniku ootustele. Või esitati valeandmeid. Või hoiti teadlikult infot kinni.
„Meil ei ole kahtlused. Meil on küsimused,“ rõhutab kliimaministeeriumi asekantsler Sander Salmu. „Me ei saa aru, kuidas lumepalliefekt nii kiiresti nii suureks läks. Juunis oli teadmine, et kõik läheb hästi. Juuliks oli aga pilt kardinaalselt muutunud. Tahame aru saada, kus tekkis infolõtk.“
„Me ei saa aru, kuidas lumepalliefekt nii kiiresti nii suureks läks.“
Palmer seevastu rõhutab, et juhatus andis ettevõtte nõukogule igakuiselt väga põhjalikke ülevaateid. Ehk näiteks info varjamise kahtlused jäävad rootslasele arusaamatuks.
Et nõukogu oleks omaniku esindaja (loe: ministri) eest infot varjanud, ministeeriumis ei usuta. Pigem tahetakse vastust küsimusele, ega lennufirma juht Palmer pahatahtlikult nõukogule valeandmeid ei esitanud. Nõukogu puhul tahetakse aga kliimaministeeriumis Suur-Ameerika tänaval teada, ega nad äriplaani kohta olulisi küsimusi pärimata ei jätnud.
On aga üks konks. Tõenäoliselt erikontroll Jan Palmerilt midagi küsida ei saa. Ega näiteks Palmeri meilivahetusi vaadata. See viiakse läbi vaid ettevõtte majandustulemuste, nõukogu protokollide, memode ja lepingute põhjal.
„Neil ei ole mingit ülekuulamisõigust,“ nendib Salmu. Erikontrolli esialgsed tulemused peaksid selguma juba septembri lõpuks. Kliimaministeeriumis lubatakse, et nad ei pista neid sügavale sahtlipõhja, vaid esitlevad ka avalikkusele.
Eksjuhist rootslane on aga veendunud, et Nordicale tuleb vee peale jõudmiseks lihtsalt aega anda. Tema sõnul jõuab Nordica kahe-kolme aastaga olukorda, kus neil on üle kümne A320 lennuki, mis lööb kulud võrreldes tänasega märkimisväärselt alla.
Loe pikemalt: „Nordica krahhi uskumatu lugu. Eksminister ei saanud aru, et lennukite ostmine tähendab ettevõtte laienemist“


Eamets: leidsime ühes rektoriga, et olen valesti käitunud   Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna dekaan Raul Eamets sõlmis ülikooli poolt lepingu Pere Sihtkapitaliga, mis andis rohelise tee tuhandete naiste delikaatsete isikuandmeteni. Praeguseks on Pere Sihtkapital Tartu Ülikooli loata alustatud uuringu läbiviimise peatanud.    Raul Eamets, miks te sõlmiste lepingu Pere Sihtkapitaliga Tartu Ülikooli poolt lepingu uuringu läbiviimiseks?  See oli minu viga. Ma tahtsin kogu protsessi kiirendada, sest see uuring oli ammu juba plaanis ja teadlased on selle uuringu ettevalmistamisse kaasatud. Ilmselgelt oli see minupoolne viga ja oleksin pidanud asju ajama, nagu on ette nähtud. Tormasin asjadest ette.  Miks ei saanud Pere Sihtkapital küsida andmeid otse rahvastikuregistrist? Miks oli vaja Tartu Ülikooli sinna vahendajaks?  Pere Sihtkapital ei oleks saanud seda teha seadusemuudatuse tõttu. Neid andmeid saab anda teadus- arendusasutustele. Oleks pidanud olema nii, et Pere Sihtkapital oleks teinud ülikooliga lepingu, et ülikool viib selle uuringu läbi, see on skeem, mis töötab.  Miks oli vaja neid delikaatseid isikuandmeid üldse välja küsida? Kas poleks saanud uuringut teha ilma nendeta?  Kuna tegemist on väga spetsiifilise uuringuga, siis seda juhuvalimiga teha ei saa. Kuna uuringule vastamine on vabatahtlik – siis taolisi uuringuid viiakse kogu aeg läbi. On ju selge, et on teemad, kus me registri andmetega pilti probleemi olemusest ei saa, siis on vaja küsida inimeste käest. See ei ole midagi ainulaadset.  Te esitasite Tartu Ülikooli eetikakomisjonile taotluse uuringu läbiviimiseks, aga te ei mallanud luba ära oodata. Alustasite küsitlusega enne, kui seda taotlust jõudis eetikakomitee menetleda. Miks?  See tuli minule üllatusena [et uuringut alustati varem]. Selle küsimuse peaks esitama Pere Sihtkapitali juhatusele, kes sellega varem alustas. See oli kindlasti väga suur rikkumine.  Kas te varasemate Pere Sihtkapitali uuringute jaoks olete luba küsinud Tartu Ülikooli eetikanõukogult ja kas olete neid saanud?  Jah, ikka. Mina ei ole sellega tegelenud, sest mina ei ole Pere Sihtkapitali tegevjuht. Eks ikka, ega väga paljusid uuringuid läbi viia ei saagi, kui ei ole seda luba.  Kas naiste meelsuse uuringuks oli vaja ka andmekaitseinspektsioonilt lube?  Ma jään vastuse võlgu. See küsimus tuleks adresseerida Pere Sihtkapitali juhatusele. Ma ei ole tehnilise poolega kursis.  Kas peale seda, kui Tartu Ülikoolile sai teatavaks, et te olete selle lepingu vastu nende nõusolekut sõlminud, olete vestelnud ka rektor Toomas Asseriga?  Jah, olen vestelnud. Arutasime seda ja jõudsime ühisele arusaamale, et ma olen valesti käitunud.  Kas jätkate Tartu Ülikooli dekaanina?  Me pole praegu seda teemat sellises vaates arutanud. Iseenesest ei tekkinud sellest mittemingisugust materiaalset kahju ja ta ei ole korruptiivne korruptsiooni mõttes. See oli toimingupiirangu rikkumine ja mainekahju kindlasti tuli.  Kuidas korvate kahju kõigile naistele, kelle andmed on sattunud kohta, kuhu nad poleks pidanud sattuma?  Seda peab arutama Pere Sihtkapitalis. See uuring peatatakse, kui ta pole juba peatatud, aga ma ei oska siin nii täpselt vastata.  Pere Sihtkapital: peatasime uuringu läbiviimise  Laupäeval saatis Pere Sihtkapitali juhatuse liige Hillar Petersen meediaväljannetele kirja, kus teatas, et Pere Sihtkapital on enne uuringu alustamist olnud ühenduses nii inimuuringute eetikakomitee kui ka andmekaitse inspektsiooniga ja et andmekaitse inspektsioon on varasemalt Pere Sihtkapitalile esitanud kirjaliku seisukoha, et nende luba pole käesoleva uuringu puhul vajalik. "Tartu Ülikooli inimuuringute eetikakomiteele on Pere Sihtkapital esitanud taotluse loa saamiseks. Pere Sihtkapital palub vabandust, et on eetikakomitee seisukohta loa vajalikkuse osas küsitluse alustamiseks valesti mõistnud ja käivitanud küsitlustöö enne loa saamist, kuivõrd rahvastikuregistrist ei ole päritud eriliigilisi isikuandmeid. Kuni olukorra lahendamiseni koos eetikakomitee ja andmekaitse inspektsiooniga oleme uuringukutsete väljasaatmise peatanud," sõnas Petersen. Ta lisas, et andmed uuringu läbiviimiseks on taotletud vastavalt seadusele ja kuritarvitamist ei esine. "Mõistame, et leidub inimesi, kes tunnevad teatud küsimuste puhul vastamisel ebamugavust. Selgitame, et paljud uuringu küsitlusankeedis olevad küsimused on esindatud varasemates Eesti Pere- ja sündimusuuringutes, mis on osa ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni poolt koordineeritud uuringuprogrammist," selgitas Petersen.    					Toimetaja:  Mari Peegel


Tartu Ülikooli dekaan tõdeb õigusvastast käitumist, ent oma ametikohta veel kaotada ei karda: keegi ei saanud rahalist kahjuTartu Ülikooli sotsiaalteaduste valdkonna dekaan Raul Eamets sõlmis õigusvastase lepingu, et hankida rahvastikuregistrist Pere Sihtkapitalile delikaatseid isikuandmeid lasteta naiste kohta. Eamets tunnistab viga, kuid ametikoha kaotusohtu ta veel ei näe.„Olen valesti käitunud ja nii on,“ tunnistas Eamets täna hommikul Delfile. „Ülikool ütles oma teates tegelikult kõik ära.“Kuigi ülikoolipoolset kooskõlastust lepingu sõlmimisel polnud, oli dekaan siiski lepingu sõlminud ja enda volitusi ületanud, rikkudes sellega korruptsioonivastasest seadusest tulenevat toimingupiirangut ja ülikoolisisest korda. Ühtlasi läks ta oma tegevusega vastuollu teaduseetika põhimõtetega.Kas tegevuse tagajärjel on ohus ka Eametsa töökoht? „Ei oska öelda, sest sisuliselt mingisugust rahaliselt mõjutavat kahju kellelegi ei tekkinud,“ ütles ta. Rektoriga pole ta veel sel teemal vestelnud.„Tegin seda selleks, et anda [Pere Sihtkapitalile] võimalus seda uuringut läbi viia, sest täna enam sihtasutus sellisel kujul otse registrist andmeid pärida ei saa, kuna toimus seadusmuudatus – just see tegelikult ongi natukene probleem,“ põhjendab dekaan enda tegutsemist. „Selleks tuligi leida ülikoolipartner, kes uuringu läbi viib.“Ülikoolipoolses teates toob rektor välja, et tegu on jämeda eksimusega ja ülikool mõistab sellise teguviisi ühemõtteliselt hukka. „Soovime, et uuringu kutse saanud inimesed oleksid teadlikud, et uuring ei ole kooskõlas hea teadustavaga, selle läbiviimisel ei ole Tartu Ülikoolil mingit rolli ja uuringul puudub Tartu Ülikooli inimuuringute eetika komitee luba,“ ütles Tartu Ülikooli rektor Toomas Asser.Kuna olukord on ülikoolile teatavaks saanud alles hiljuti, selgitatakse esmalt välja kõik täpsed asjaolud ja seejärel teeb ülikool edasised sammud ja otsused, sh Eametsa dekaanina jätkamise osas.Pere Sihtkapital on loodud Isamaa erakonna toelPere Sihtkapitali näol on tegemist Isamaa erakonna toel sündinud rahvastikupoliitika mõttekojaga, mis kutsuti ellu mõni aasta tagasi ning uuringute läbiviimiseks sai Pere Sihtkapital Isamaalt nii-öelda katuserahadena 2019. aastal miljon eurot, vahendab ERR.Andmekaitse inspektsiooni valdkonnajuht Maarja Kirss rääkis ERR-ile, et naistelt oli küsitud näiteks seksuaaleluharjumusi, poliitilisi eelistusi, usulisi eelistusi ja maailmavaatelisi veendumusi ehk väga delikaatseid isikuandmeid.Siseministeeriumi rahvastiku toimingute osakonna nõunik Mairis Kungla lisas ERR-ile, et andmete seas saadi teada näiteks naiste isikukoodid, e-posti aadressid ja telefoninumbrid, juhul kui oleks olnud vaja veel täiendavalt ühendust võtta. Kungla sõnas ERR-ile, et neid andmeid üldjuhul uuringuteks ei väljastata, välja arvatud, kui tegemist on teenuse osutamisega avaliku ülesande täitjale.„Pere Sihtkapital on niisugune sihtasutus, kelle tegevuse eesmärk on kaasa aidata Eesti rahvastiku kestlikkusele. Need uuringud ongi üks põhiline viis, mille kaudu see sihtasutus oma eesmärki püüab realiseerida,“ rääkis Allan Puur ERR-ile. Ta ütles, et eesmärk on anda uuringu tulemusi võimalikult laiale kasutajate ringile ning soovi korral saab algandmeid jagada edasi ka uurijatele-analüütikutele.Pere Sihtkapitali nõukokku kuuluvad Tallinna Ülikooli professor Allan Puur, Tartu Ülikooli dekaan Raul Eamets, Isamaa endise justiitsministri Lea Danilson-Järgi nõunikuna töötanud Katrin Kiisk, Isamaa suurrahastaja Parvel Pruunsild, keskerakondlane Monika Haukanõmm ning teaduste akadeemia president Tarmo Soomere.


Inimesed saavad tõukoera ostes valusalt petta: maksad raha, aga koera ei saagiPärnumaal elav naine langes paari nädala eest kurva pettuse ohvriks, makstes armsa tõukoera eest tuhandeid eurosid, kuid jäädes koerast ikkagi ilma. Sarnaseid juhtumeid on tänavu juba kümmekond.9. augustil sai politsei teate, et Pärnumaal elav naine leidis Facebookis toy-puudli kutsika müügipakkumise ja tasus müüjale kutsika eest 2100 eurot. Koera ei ole naine aga tänaseni saanud, samuti ei ole talle tagastatud makstud raha ja müüjaga ta enam kontakti ei saa.
Levinud probleem
Sarnastest lemmikloomade ostmisega seotud pettustest on politseile selle aasta jooksul teada antud umbes kümnel korral, sh paaril korral Pärnu maakonnas.
Tänavu veebruaris anti Harjumaalt teada, et inimene leidis internetist kuulutuse, kus müügiks pakuti spitsitõugu koerakutsikat hinnaga 200 eurot. Kokkuleppel müüjaga kandis inimene koera eest ettemaksu 80 eurot, pärast mida lubas müüja tuua koera ostjale koju. Koera inimene ei saanud, samuti ei saanud ta tagasi ettemaksuks ülekantud rahasummat, rääkis Pärnu politseijaoskonna grupijuht Reelika Kivi Lemmikule.
Küsisime Kivilt kommentaari ka Pärnus aset leidnud pettuse kohta. «Esialgsetel andmetel on raha tasumisest möödas üle kahe nädala,» täpsustas ta.
Vastab Pärnu politseijaoskonna grupijuht Reelika Kivi
Kuidas politsei seesuguse juhtumiga edasi tegeleb ning milline on tõenäosus, et pettuse ohvriks langenud inimene kaotatud raha tagasi saab?
Selliste kelmust puhul, kui on võimalik, siis me kontrollime seda, kuhu kannatanu raha liikus. Teatud juhtudel saavad kahtlaseid tehinguid peatada pangad. See eeldab aga panga kiiret teavitamist, et nad saaksid tehingu tagasi pöörata. Üldjuhul liigub selliste kelmuste puhul raha väga kiiresti edasi kolmandate riikide kontodele ja üldjuhul seda raha tagasi saada on väga vähetõenäoline. Seetõttu tuleks internetiostude puhul alati teha kõik endast sõltuv, et veenduda müüja aususes.
Kas politsei poolt on anda ka mingisugust nõu või soovitusi, kuidas selliste kelmuste ohvriks langemist vältida?
Kindlasti tasub teha müüjale taustakontroll ja püüda teada saada tema usaldusväärsust. Tõuloomade ostu puhul tasub näiteks uurida kennelist, kas kennel teab sellist müüjat.
Samuti tasub lemmiklooma ostmise puhul alati müüjaga kokku saada, et veenduda tema usaldusväärsuses ja selles, et ostetav loom ka tegelikult olemas on, milline on looma tervislik seisund ja kasvatustingimused (nn kutsikavabrikud).
Tasub alati võtta pigem rohkem aega ja läbi mõelda, kas selles müügikuulutuses on midagi kahtlast ja küsimusi tekitavat. Näiteks, kui lubatakse lemmikloom sulle saata välismaalt, siis kuidas ta siia saab? Kas on piisavalt infot selle kohta, kuidas loom kohale toimetatakse, milline on looma tervislik seisund, kas ja kuidas saavad korda tõupaberid, kas loom on vaktsineeritud jne. Haige looma puhul lisanduvad suured ravikulud.
Tihti teevad korralikud tõulooma kasvatajad/aretajad ise ostjale põhjaliku taustakontrolli ning on ka juhuseid, kus keeldutakse looma müümast välisriiki või kogemusteta loomapidajale. Kui müüja suhtub kergekäeliselt ostu-müügi tehingusse, siis ka see võib olla üks ohu märk.
Suuremate ostude puhul ei tasu ikkagi raha ette kanda, vaid leppida müüjaga enne kokku kauba ülevaatamises ja seejärel kokku saades sobiva kauba puhul teha kohapeal tehing. Kui miski tundub liiga hea, et olla tõsi, siis sageli see polegi tõsi.
Internetis levib tohutult erinevaid pettusi ja suuremat summat välja käies tuleb emotsioonid jätta tahaplaanile ning proovida teha omalt poolt kõik selleks, et veenduda kauba ja müüja usaldusväärsuses. Vastasel juhul võib paraku tekkida olukord, kus inimene kaotab suure summa raha ja jääb ilma ka loodetud kaubast või ei vasta kaup ootustele/kirjeldusele (nt tõukoer, kellel puuduvad põlvnemis- ja tõupaberid või saadakse luksuskauba asemel odav võltskaup jne).

9 viisi, kuidas teha vahet kasuahnel (ehk millerdaja) ja loomadest hoolival kasvatajal

Ka Eesti Loomakaitse Selts on kirja pannud 9 punkti, mis aitavad vahet teha kasuahnel ja loomadest hoolival koerakasvatajal. Kasumiahnet koerakasvatajat nimetatakse ka millerdajaks. Loe selle kohta pikemalt siit:

	Üksnes tulu taga ajav loomapidaja loovutab tihti loomapojad liiga vara ehk alla 2 kuu vanuselt. Koera- ja kassipoegi peab ema juures hoidma minimaalselt kaks kuud. Pikem aeg tuleb üksnes kasuks, kuna nii õpivad pojad emalt rohkem ja on suurema tõenäosusega vaimselt terved. Loomi tundev ja hoidev kasvataja hoiab loomapoegi vanemate juures pigem kauem.
	Kasumi nimel hoitakse loomi tingimustes, mis tagab loomale vaid miinimumi kui sedagi. Sageli ei saa loomad kvaliteetset või loomuomast toitu, neil ei ole piisavalt ruumi, neil puuduvad korralikud asemed, neil ei ole mänguasju ning ruum, kus loomad elavad, on räpane või haiseb ja mõnikord elab liiga palju loomi koos. Korralik kasvataja tagab kõikidele oma loomadele vaimse ja füüsilise heaolu.
	Sageli on kasuahnel kaubitsejal korraga palju loomi, erinevaid liike või tõuge, ja tavaline on ka, et kõigil või mitmel on järglased. Kuid kõik inimesed, kes peavad palju koeri või kasse (või muid lemmikloomi) koos, ei ole alati millerdajad, vaid mõnikord võib see olla ka inimene, kellel on enda elu ja loomade pidamine käest läinud.
	Millerdaja müüb loomapoegi, reeglina tõuloomalaadseid või erilise välimusega loomi, mõnikord võivad olla ka tõupaberitega loomad. Tõupaber kahjuks ei garanteeri midagi peale selle, kust loom põlvneb. Ka tõupaberitega loomi võidakse hoida ja kasvatada kasinates tingimustes.
	Tüssav kasvataja ei pruugi näidata loomalapse vanemaid ega ka õdesid-vendi. Reeglina pahatahtlik äritseja ei näita või tal ei ole näidata loomapoja lähisugulasi. Seda tõenäoliselt seetõttu, et loomad ei ela viisakates tingimustes, looma üleandja on vahendaja või ei soovita tegutsemise asukohta avalikustada. Aus kasvataja näitab loomahuvilisele loomalapse vanemaid ja õdesid/vendi ning kohta, kus loomad kasvasid.
	Kasuahne kasvataja ei oska põhjalikult rääkida loomapoja iseloomust või vanemate tervisest, terviseuuringuid ei ole tehtud. Loomadest hooliv kasvataja tunneb oma loomi hästi ja on sageli teinud looma vanematele terviseuuringud ning oskab oma loomade tervisest rääkida ja näitab uuringute tulemusi.
	Ebaaus müüja ei ole nõus sõlmima looma ostu-müügilepingut. Enne looma koju toomist tuleb sõlmida ostu-müügileping või loovutusleping. Leping näitab, kellele loom kuulub, seda võib tulevikus vaja minna. Samuti annab uuele omanikule garantii, et probleemide ilmnemisel võetakse müüja või looma ostja vastutusele. Ausal müüjal on sageli leping juba endal olemas ja on valmis selle sõlmima.
	Millerdaja reeglina ei ole loomalapsele lasknud teha esmaseid vaktsiine ja parasiiditõrjet. Kuigi Eestis on kohustuslik üksnes marutaudivaktsiin, mis tuleb teha loomapojale 3-kuuselt, siis loomalapse tervise kaitseks on olulised ka teised vaktsiinid, millega tuleb alustada enne looma loovutamist. Hooliv kasvataja on lasknud loomale teha parasiiditõrje ja alustanud vaktsineerimisega. Kõik see on märgitud lemmikloomapassi. Reeglina on koer või kass ka kiibistatud.
	Kasumit taga ajav kasvataja ei ole sageli lasknud loomale teha lemmikloomapassi, mis tõenäoliselt tähendab, et tegemata on ka parasiiditõrje ja vaktsiinid. Võib juhtuda, et loomale on pass tehtud ja märgitud on ka vaktsiinid, kuid see ei vasta tegelikkusele, vaid pass on võltsitud. Korralikul kasvatajal on loomadele kaasa anda lemmikloomapassid.


SUUR JAMA PÜSSIMÄNGU ÜMBER! Prokurör: kuigi peteti arvutimängus, on see ikkagi kelmus!„Soovitame kindlasti soetada skinne või muid arvutimängu lisasid mängukeskkonnast, mitte teistelt kasutajatelt,“ lausub prokurör Iris Asuküla, kes viis kohtusse siinmail erandliku juhtumi: arvutimängu iluasjade üle käiva kelmuse.
Hiljaaegu kirjutas Õhtuleht, et Narva kohtumajas arutati kriminaalasja, mille keskmes on tuntud arvutimäng „Counter-Strike: Global Offensive“ ehk lühidalt „CS: GO“. Nimelt oli juulis kohtu all Klen, kes pettis teiste käest välja 1950 eurot. Ta pakkus müügiks arvutimängus kasutatavaid iluasju ehk skinne, ent ei edastanud paraku ostetut klientidele. Niisiis sai Klen kohtus tingimisi karistada ja peab kahju hüvitama.
Juhtumiga tegelnud Viru ringkonnaprokuratuuri prokurör Iris Asuküla ütleb, et temale teadaolevalt on tõepoolest see esimene kelmusjuhtum, kus petmise tõttu tekkis varaline kahju, sest saamata on jäänud arvutimängudes kasutatavad virtuaalsed esemed.
Tema sõnul ei olnud uurimine siiski politsei ega prokuratuuri jaoks kuidagi teistsugune. „Kuigi juhtum pandi toime arvutimängus, on tegu ikkagi kelmusega, kus kannatanutele on tekitatud varaline kahju,“ lausub Asuküla.
Kuid ikkagi, miks otsustas noor inimene teist ligi 2000 euroga tüssata? Asuküla ütlust mööda ei põhjendanud Klen oma käitumist, kuid tunnistas oma tegu ning lubas kannatanutele kahju hüvitada.
„CS: GO“ on mäng, mis ei vaja meile pikka tutvustamist. Näiteks on eestlane Robin Kool selles mängus maailma tipus ja teenib sellega elatist. Küll aga pole paljud kursis, et mänguga käib kaasas ka aktiivne ostu ja müügi turg, mille keskmes on virtuaalsed iluasjad ehk skinnid. Säärased jubinad võivad maksta mõnest sendist kuni kümnete tuhandete eurodeni. Kuid kus on raha, seal on ka inimesed. Niisiis on ka eestlaste oma Facebooki grupp, kus käiakse „CS: GO“ iluasjadega äritsemas.
Kui vaadata kõnealuses grupis, kus ka Klen oma ohvrid leidis, ringi, siis on seal ligi 2000 liiget, kes pea iga päev üksteise käest skinne ostavad. Enamjaolt müüakse seal arvutimängus kasutatavaid nuge, mille hind jääb 90–250 euro vahemikku. Ehkki siinmail pole sarnaseid pettusi varem olnud, siis välismaal on need pigem tavalised.


Soomere: me peame teadma vahel vastust ka väga valusatele küsimustele   Teaduste Akadeemia president Tarmo Soomere, kes samuti kuulub mõttekoja Pere Sihtkapital nõukokku, ütleb, et ei teadnud Raul Eametsa toimingupiirangu rikkumisest, kuid peab tekkinud olukorda kahetsusväärseks. Samas leiab ta, et põhjusi, miks naised lapsi pole saanud, tuleb neilt ikka uurida.    Kas olite teadlik, milliste meetoditega saadi andmed selle uuringu jaoks?  Nõukogu roll Pere Sihtkapitalis on nagu nõukogude roll paljudes teistes analoogilistes institutsioonides. Nõukogu otsustab, mis tüüpi küsimustele me tahame vastust, mis aitaks Eestit edasi ja kui palju on nõus sihtkapital selle eest välja käima.  Mis on teie roll Pere Sihtkapitali nõukogus? Kuidas te sinna sattusite ja miks?  Mul on väga raske öelda, miks mind eri kohtadesse kutsutakse. Ma ise arvan, et see on teatav kummardus mu akadeemilisele pagasile ja kindlasti teatav lootus, et akadeemiliste uuringute kvaliteet on selle võrra paremini tagatud.  Kuna Raul Eamets on ka nõukogu liige, siis kas teil oli omavahel juttu tööjaotusest, et tema hoolitseb lepingulise poole eest Tartu Ülikooliga, et andmed rahvastikuregistrist kätte saada?  See, mis initsiatiivil Raul Eamets selle konkreetse lepingu enda peale võttis, ei ole minu probleem kunagi olnud. Ja nagu ma aru saan, on tema vastu praegu tõstetud päris räiged süüdistused. On äärmiselt kahetsusväärne, kui selle tööga seonduvalt on tekkinud kas korruptsioonihõngulised olukorrad või siis teaduseetika rikkumise võimalus. Niivõrd, kuivõrd ma tahaksin akadeemia juhina olla Eesti teaduse suur pealik, ei ole mul mitte mingit õigust, võimalust või mandaati sekkuda teise avalik-õigusliku asutuse sisemisse töökorraldusse.  Kas teie ei pelga, et see võib ka teile kui Teaduste Akadeemia presidendile ja Eesti teadlaskonnale sellega laiemalt halba varju heita?  Need riskid, mida teadlased võtavad, kui nad asuvad praktiliste uuringute juures mingil moel toimetama, korraldama või neid hindama, need on kogu aeg olemas. Aga ma arvan siiski, et need riskid ei ole siiski väga suured.  Peate te seda eetiliseks küsitluseks?  Kui me tahame, et Eesti riik jääks püsima, nii nagu see on öeldud põhiseaduse preambulis. Eesti riigi mõte on meie rahva, kultuuri ja keele püsimajäämine, siis me peame teadma, kus on need kännud, mis on meie püsimajäämise teel. Ja me peame teadma vahel vastust ka väga valusatele küsimustele.    					Toimetaja:  Marko Tooming


Anvar Samost: „JAH-laul” ja maksumaksja raha tuulde loopimineKolleeg Huko Aaspõllu rahvusringhäälingust luges eelmisel nädalal hoolega läbi Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse (EAS) ja Kredexi liitmisel tekkinud liitasutuse Ettevõtluse ja Innovatsiooni Sihtasutus (EISA) mulluse majandusaasta aruande. See, mis ta leidis, tekitas imestust nii teistes ajakirjanikes kui ka pärast aruandest kirjutamist laiemas üldsuses.
Igaüks võib ise aruandega tutvudes veenduda, et EISA teeb suures mahus kaheldava otstarbekusega kulutusi. Lisaks ei ole kahe asutuse liitmisest sündinud kulude kokkuhoidu, mida kahe aasta eest neid ühendama asudes lubati, vastupidi – kulud on hoopis kasvanud.
Rõhutama peab, et kolleeg ei käinud kuskilt hankimas salajasi dokumente, ei suhelnud vilepuhujaga. Ta lihtsalt luges läbi paar aruannet ja tutvus EISA avalike teadetega.
Avalikkuses on uudisest rohkem tuntuks saanud näited, kuidas EISA aitas ühel hotellil välja ehitada justkui kahjulikku elektromagnetkiirgust vähendava spaa (aga tegelikult muidugi on see puhas uhhuu) ning koos Jarek Kasariga loodud „JAH-laul”, mis „iseloomustab kõiki EISA tegemisi tööandja väärtuspakkumises.” Sarnaseid näiteid on aga veel ja veel ning tegelikult hullemaid. Peamiselt kuuluvad need kahte suurde rühma: ettevõtete toetused ning Eesti kui investeeringute ja turismi sihtkoha turundamine.
Ettevõtete toetamine maksumaksja rahast ja ametnike äranägemise järgi on üldse kahtlane asi. Õnneks ei ole teada, et Eestis oleks sellega kaasnenud suuremat sorti korruptsiooni. Palju halvem on, et alati häirib riigi toetus mõnele ettevõttele vaba turu toimimist.
Ühe äri alustamiseks või laiendamiseks peab keegi sinna panema raha või laiemalt kapitali teadmiste, kinnisvara, tööjõu või muu näol. See raha saab tulla otse omanikelt, vahendatult börsi kaudu või pankadelt. Kui aga kõik need on uue äri ära põlanud, siis maksumaksja raha samasse kohta paigutamine ametnike poolt, kel enda nahk kuidagi mängus pole, on ilmselt raiskamine, halvemal juhul aga kellegi teise ettevõtmise kahjustamine.
Kui ühes linnas on kaks spaahotelli, kes külastajate pärast konkureerivad, aga üks saab riigi käest toetust, siis võib kihla vedada, et esmalt kannab kahju see hotell, kes toetust ei saanud, kuid veidi hiljem saavad kliendid lihtsalt viletsamat teenust. Eriti siis, kui ka teine hotell hakkab samasugust toetust saama.
Iseseisvuse taastamise esimese kümnendi jooksul oli Eesti nii vaene ja kokkuhoidlik, et mingeid ettevõtlustoetusi ei tulnud isegi pähe maksta. Ometi oli tegemist aastatega, mil Eesti majandus kasvas pöörase kiirusega, siia saabus miljardeid välisinvesteeringuid, Eesti eksport liikus hüpetega ülespoole, Eesti inimeste palgad, jõukus ja siin tehtud toodete hinnad kasvasid kiires tempos. Nüüd ei pea isegi EISA aruandeid lugema, et olla üllatunud, kui teistmoodi kõik arenenud liberaalse turumajandusega Eestis on.
Mis puutub Eesti turundamisse, siis on see küll vajalik, aga erakordselt keeruline ülesanne, kus meie võistlejateks on kümned palju suuremad riigid. Ei ole reaalne, et näiteks Aserbaidžaanile või Indoneesiale omaseid eelarveid kasutada saaks. Samas ei ole väikese eelarvega mingit mõtet suurtel turgudel reklaamikampaaniaid teha, meediasisu osta, klantsajakirju välja anda, ajakirjanikke sõidutada – aga seda kõike EISA teeb. Ükskõik, kuidas ka ei mõõda, kasutult.
Omaette hullus on maksumaksja raha eest mentorluste ja meistriklasside korraldamine. Kuidas aru saada näiteks 30 ettevõttele pakutud „teenusedisaini” meistriklassist, kus ettevõtted selgitasid välja ärimudeli? Kui ettevõte ise ei tea, mis on ta ärimudel, siis ei aita ükski mentorlus.
EISA-s töötab ligikaudu 360 inimest ja 2022. aastal kulus asutuse tegevustele 56,6 miljonit eurot, lisaks sajad miljonid eurod edastatud toetusi. Keskmine kuupalk on 3200 eurot. Muide – enam kui 90 lehekülje pikkusest EISA aastaaruandest ei saa kogu detailsusele vaatamata ülevaatlikku pilti, kui palju, mis segmentidele, mis fondidest on sihtasutus toetust maksnud.
Majandusminister, kelle haldusalasse EISA kuulub, leidis, et asutus „vajab väikest restarti”. Mis oleks, kui esimese asjana koliks EISA Narva? Niisuguse keskmise palgaga inimesed elavdaksid kindlasti sealset majandust, aga tooksid ka eesti keelt piirilinna. Mine tea, äkki laseks Narva linnavalitsus lõpuks paari aasta eest avatud uude ujulasse ka vee sisse?


Vilja Kiisler: Raul Eamets tuleb kohemaid Tartu ülikoolist lahti lastaTõsiasi, et Isamaa suurrahastaja Parvel Pruunsilla käsi ulatub ka rahvastikuregistrisse, ei peaks alarmeerima mitte ainult andmekaitse inspektsiooni, vaid tervet ühiskonda. Vähim, mida inimene saab oma andmete kaitsmiseks teha, on rahvastikuregistri leheküljel oma andmete kasutamine uuringute tegemiseks keelata. Vähim, mida saab teha Pere Sihtkapitaliga skandaalse uuringu lepingu sõlminud Tartu ülikooli sotsiaalteaduskonna dekaan Raul Eamets, on kiire taganemine oma ametikohalt.
Reedel ERRi- portaalis ilmunud Merilin Pärli lugu „Pere Sihtkapital küsis uuringu jaoks TÜ nimel tuhandete naiste andmeid“ põhjustas šoki, mis lõhkus usu kõikvõimalikesse uuringutesse, Tartu ülikooli kui akadeemilise vaimsuse kandjasse ning demokraatlikku ühiskonnakorraldusse, millesse peaks loomulikul viisil kuuluma inimväärikuse austamine ja privaatsfääri kaitsmine. Tehtud kahju on niivõrd suur, et andmekaitse inspektsiooni eeldatavasti algatatav menetlus ei saa kindlasti olla ainus ja piisav viis toimunut selgitada ja heastada.
Keskne figuur skandaalse uuringu tegemise katses on Raul Eametsal, kes istub korraga kahel toolil: Tartu ülikooli dekaani ja Pere Sihtkapitali nõukogu liikme omal. Eamets esitas Tartu ülikooli eetikakomisjonile taotluse uuring läbi viia ja alustas küsitlusega juba enne loa saamist. On tähelepanuväärne, et Eamets on küll vestelnud Tartu ülikooli rektori Toomas Asseriga, kuid seni veel mitte kordagi ainsas mõeldavalt kohases võtmes. On täiesti võimatu, et Eamets dekaanina jätkaks. Peab olema põhimõtteliselt ja absoluutselt välistatud, et ülimalt delikaatsed isikuandmed satuvad ühe konkreetse partei tiiva all sündinud sihtasutuse kätte. Pere Sihtkapital on Isamaa erakonna sünnitis, millele erakond andis 2019. aastal katuserahana miljon eurot.
Eamets pole vähimalgi määral mõistnud, mida ta tegi. „Iseenesest ei tekkinud sellest mittemingisugust materiaalset kahju ja ta ei ole korruptiivne korruptsiooni mõttes. See oli toimingupiirangu rikkumine ja mainekahju kindlasti tuli,“ ütles Eamets ERRile. Tuletagem meelde, et 2015. aastal jäi riigikohtus korruptsioonivastases seaduses kehtestatud toimingupiirangu rikkumises lõplikult süüdi ärimees Neinar Seli, kes Tallinna Sadama nõukogu esimehe ja ühtlasi Eesti Olümpiakomitee presidendina hääletas Tallinna Sadama nõukogu koosolekul otsuse poolt maksta Eesti Olümpiakomiteele 250 000 eurot toetust. Toimingupiirangut rikkumisega on tegemist ka siis, kui sellega ei kaasne varalist kahju.
On juristide asi hinnata, kas Eametsa tegu kvalifitseerub korruptsioonivastase seaduse sama paragrahvi alla nagu Neinar Seli oma. Kriminaalasja algatamise vajalikkuse üle otsustab loomulikult prokuratuur, mitte ajakirjandus. Ent juba üksnes Tartu ülikooli hea nime määrimine ja ühiskonnas vallandunud šokk on küllaldane põhjus nõuda Eametsa vallandamist.
Raul Eamets istub siiamaani ka kahel teisel teineteist välistaval toolil, mis teeb nähtavaks tema teisegi seose Isamaa suurrahastaja ja Pere Sihtkapitali nõukogu liikme, MTÜ Lasterikkad Isad ühe asutaja Parvel Pruunsillaga. On raske pidada millekski muuks kui huvide konfliktiks tõsiasja, et Eamets on ühtaegu nii riigi eelarvenõukogu esimees kui ka Parvel Pruunsillale kuuluva Bigbanki nõukogu liige. Eelarvenõukogu on sõltumatu nõuandekogu, mille ülesanne on hinnata Eesti eelarvepoliitikat. Eelarvenõukogu liige ei või olla ametis või teenistuses ega osaline tegevuses, mis võib avaldada negatiivset mõju eelarvenõukogu ülesannete sõltumatule täitmisele. On arusaamatu, kuidas võib eelarvenõukogu juhtida mees, kes kuulub ühtlasi Eesti erakonnapoliitikat niivõrd suurel määral mõjutanud rahastajale ja suunajale kuuluva ettevõtte nõukokku.
Eametsa veendumused naise rolli kohta ühiskonnas ja pereelus on avalikud ja kergesti leitavad. 2018. aastal avaldasid Raul Eamets ja 2022-23 ettevõtlus- ja infotehnoloogiaministri ametikohta täitnud Kristjan Järvaniga (Isamaa erakonna liige alates 2022) arvamusartikli Postimehes, mille lühike kokkuvõte seisneb järgnevas: naine on riigile kõige kasulikum siis, kui ta kolme lapse lapse sünnitamise vahel tööle ei lähegi. Kõnealune tekst väärib veelkordset ülelugemist, sest selle viis „inimese hinda“ välja arvutada illustreerib kõnekalt tema värsket väidet, et uuringu algatamine ei põhjustanud kellelegi materiaalset kahju. Teine samateemaline kirjutis ilmus Postimehes 2022. aasta juunis. Neid tekste üle lugedes tuleb kindlasti mälu värskenduseks meenutada ka Eesti Ekspressi uurimuslugu Parvel Pruunsilla rollist Eesti poliitika niiditõmbajana.
Meenutagem siinkohal, et Raul Eamets on kandideerinud Tartu ülikooli rektoriks. Langenuks liisk teisiti, võiks ta praegu rektor olla. Meenutagem ka, et Tarmo Soomere, Teaduste Akadeemia president, kes kuulub ühtlasi Pere Sihtkapitali nõukokku, oleks võinud saada Eesti presidendiks. Riigikogu esimehena Soomerega sellekohaseid läbirääkimisi pidanud Jüri Ratas pidi lõpuks siiski teatama, et Soomere ei leia presidendiks kandideerimiseks piisavalt toetust.
Nagu Eametski ei mõista Soomere vähimalgi määral, mis praeguses skandaalis kaalul on. Ta leiab: „Kui me tahame, et Eesti riik jääks püsima, nii nagu see on öeldud põhiseaduse preambulis. Eesti riigi mõte on meie rahva, kultuuri ja keele püsimajäämine, siis me peame teadma, kus on need kännud, mis on meie püsimajäämise teel. Ja me peame teadma vahel vastust ka väga valusatele küsimustele.“ (Vt ERR).
Eesti perepoliitika on pikka aega olnud Isamaa nägu. Eelmine valitsus, millesse Isamaa kuulus, kehtestas peretoetuste paketi, mis tekitas ühiskonnas laiapõhjalist arusaamatust, millele reageeris ka president Alar Karis. Karis jättis esialgu paketi välja kuulutamata, viidates normitehnilisele praagile, mis ulatub vastuoluni põhiseadusega. Karis ütles tol korral ka selgelt, et seadus on vähem kui kolme lapsega perede suhtes ebaõiglane, ning väljendas veendumust, et kuna ühiskonnas tajutud ebaõigluse määr on väga suur, tulnuks seaduse seletuskirjas põhjendada, miks niisuguse mudeli peale välja mindi. Praegu ametis olev, Isamaa osaluseta valitsus on peretoetuste süsteemi ümber teinud.
Laiemalt seisneb küsimus selles, missugused huvigrupid Eesti perepoliitikat vormivad ja missuguste vahenditega seda tehakse. Ka kõnealune uuring, mille teostamine on nüüdseks peatatud, pidi ju andma oma panuse perepoliitika kujundamisse.
Veelgi laiemas vaates tuleb pärida, missuguseid sõnastamata eeldusi kannab eesti perepoliitika sellisel kujul, nagu seda on aetud ja ikka veel aetakse. Kes sellesse süveneda soovib, sellel soovitan lugeda äsja Vikerkaares ilmunud Elise Rohtmetsa kirjutist „Feministlik perepoliitika kui heterofatalismi leevendus“, samuti Ekspressis ilmunud Anna Teele Orava artiklit „Noored räägivad, miks nad ei taha lapsi: hullumeelne oleks sünnitada selleks, et eestlasi oleks rohkem“. Lühike vastus küsimusele, miks noored naised ei taha sünnitada, kõlab Rohtmetsa sõnastuses nii: „Sest me ei taha oma elu persse keerata.“
Rohtmetsa või Oravaga kõnelnud noorte vastuste mõistmisele ei aita senised mallid ja sünnitusentusiastide vastustundetu sõnamulin mitte kuidagi kaasa. Vastupidi, see tõukab nooremat põlvkonda üha kaugemale nii Eesti riigist kui ka tema ajast ja arust iibepoliitikast. See aeg, mil naine pliidi ja rusika vahele kööki aheldatakse, et ta sünnitama hakkaks, peaks juba ammugi olema minevik, mida on häbi meenutada. Isegi kõige suurem sigimisentusiast võiks mõista, et sellised ajed on rõvedad ja vastav poliitika põhialusteni ekslik. Äsjase juhtumi oodatava tulemuse võtab Twitteris (vabandust, X-is) parimal viisil kokku Anette Parksepp: „Nüüd võiksid küll konservid ametlikult oma pead meie emakatest välja tõmmata.“ Ammu on aeg.


Suursaadik: USA seadusandjad seavad kahtluse alla abi andmise KiievileKIIEV, 13. august, BNS – Sugugi mitte kõik inimesed Kiievis ei ole kindlad USA abis ja selles, et Washington kavatseb seda alati anda, kuna osariikides on "mõned inimesed" juba üsna skeptilised, vahendas portaal Unian pühapäeval Ukraina USA-suursaadiku sõnu.
Väljaande Huffington Post teatel ütles Ukraina suursaadik USA-s Oksana Markarova, et partneritelt abi tagamine on pidev töö ning nüüd seavad ameerika seadusandjad Ukrainale antava abi kahtluse alla teravamalt kui kunagi varem.
"Toetame läbipaistvust ja vastutust. Ükskõik, milliste täiendavate meetmetega teie inimesed välja tulevad, oleme avatud ja valmis," ütles suursaadik.
Kuidas kontrollida Ukrainasse voogavaid miljardeid, oli eelmisel kuul Pentagoni iga-aastase kaitsepoliitika seaduseelnõu üle peetud kongressi kõneluste põhiküsimus, öeldakse artiklis.
Markarova märkis, et Washingtonil on kaitseministeeriumis, välisministeeriumis ja USA juhtivas rahvusvahelises humanitaarabiagentuuris (USAID) juba kolm vaatlejat, kes jälgivad enam kui 75 miljardi dollari väärtuses varem heakskiidetud abi andmist Ukrainale.
"Need bürood teevad erakordset tööd," ütles Markarova. Tema sõnul ütles kolm inspektorit märtsis istungil seadusandjatele, et nad ei leidnud mingeid tõendeid USA Ukrainale antava abi ulatuslikust väärkasutusest, kuid tunnistasid, et Ühendriikide rahaliste vahendite üle on keeruline aru anda, kui teha seda, nii nagu Pentagoni peainspektor Robert Storch nimetas, "sõjakiirusel jälgimiseks".
Markarova tunnistas Ukraina ajaloolisi probleeme korruptsiooniga, kuid ütles, et see ei tohiks Lääne abi ohtu seada.
"Meie kodanikuühiskond jälgib aktiivselt, millele me oma raha kulutame, ja uskuge mind, nende kriteeriumid partnerite toetuseks on veelgi karmimad," ütles suursaadik ja lisas, et "mõned inimesed on USA-s skeptilised".
Baltic News Service


Abipolitseinikud soovivad suuremat kaasatust planeerimisesTALLINN, 14. august, BNS - Eesti Abipolitseinike Kogu juht Joanna Lennard leiab, et abipolitseinikud soovivad suuremat kaasatust planeerimises.
"Abipolitseinikud suudavad täna pakkuda palju rohkem kui neilt nõutakse. Riigi poolt meile loodud kriisirollis ehk massiohje ja avaliku korra tagamisega saame väga hästi hakkama, kuid kriis kogukonnas võib olla hoopis erinev. Me soovime kaasatust strateegilise planeerimise tasandile, sest meie inimeste võimekus on palju laiapindsem," sõnas Joanna Lennard Arvamusfestivali arutelus “Millist rolli omavad kogukonnas siseturvalisuse vabatahtlikud kriiside lahendamisel?”.
„Meie oleme otse PPA-ga seotud ning meil on kriisiroll riigi poolt loodud, kuid hetkel on selleks ainult massiohje ja avaliku korra rollid. Kui kriis juhtub kogukonnas, siis on selle kriisi olemused teistsugused ning just selles vallas saaksime ja tahaksime rohkem panustada,“ lausus Joanna Lennard. „Hetkel seadused seda ei võimalda, kuigi valmisolek on meil olemas.“
„Täna on töös abipolitseiniku seaduse muudatuse väljatöötamiskava. Kui uus abipolitseiniku seadus jõustub, siis see teeb võimalikuks kaasata meid palju laiemalt. Siis saame kaasata aina rohkem inimesi, kes mitte ei panusta ainult patrullimisse, vaid saame rakendada inimeste teisi erialaseid ja muid laiapindseid oskusi,“ märkis Joanna Lennard.
Eestis on täna 1114 abipolitseinikku, kes panustavad Eesti elu turvalisemaks muutmiseks igal aastal üle 100 000 töötunni, mida on kokku rohkem kui ühe väikelinna politseijaoskonnas. Abipolitseinikke ja siseturvalisuse vabatahtlikke on Eestis pidevalt juurde vaja. Selle aasta lõpuks oodatakse abipolitseinike numbri kasvu 1300-ni ning 2030. aastaks 3000-ni. Üle Eesti on igal ajahetkel patrullimas umbes 20 abipolitseinikku ja üsna tõenäoliselt on väljakutsele reageeriva politsei ekipaaži üks liige just abipolitseinik.
Lisaks patrullimisele abistavad abipolitseinikud politseid väga erinevates valdkondades: näiteks monitoorivad internetis toimepandavaid kelmusi, teevad kogukondades, lasteaedades ja koolides ennetustööd, eskordivad ja julgestavad kõrgeid riigikülalisi, abistavad lennujaamas, teenindussaalides, logistikas, IT-s ja kommunikatsioonis.
Eesti Abipolitseinike Kogu (EAPK) on 2011. aastal loodud iseseisev mittetulundusühing, mille eesmärgiks on ühendada Eestis tegutsevad abipolitseinikud. EAPK-i ülesanne on arendada abipolitseinike tööd ning infovahetust. EAPK on politsei- ja piirivalveameti ning siseministeeriumi strateegiline partner, mis koondab abipolitseinike arvamusi ja seisukohti ning esindab neid õigusloomes.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


PolitseiVEOK SÕITIS PÖÖRET TEINUD SÕIDUAUTOLE OTSA10. augusti hommikul sõitis 54aastane mees Narva-Jõesuus Peeterristi külas Tallinna-Narva maantee 203. kilomeetril veoautoga Scania tagant otsa vasakpööret sooritama hakanud sõiduautole Toyota Yaris, mida juhtis 33aastane naine. Toyota juht toimetati haiglasse kontrolli.LIBAPOLITSEINIK PETTIS NARVALANNALT RAHA VÄLJA10. augustil helistas end politseinikuna tutvustanud inimene Narvas elavale naisele ning teavitas, et naise nimel püütakse tema enda teadmata laenu võtta. Tehingu katkestamiseks palus väidetav politseinik naisel oma arvutisse laadida AnyDeski programmi ning siseneda oma netipanka. Naine nii ka tegi ning avastas hiljem, et tema pangakontolt on maha võetud 4828 eurot.JÕHVIS LÄKSID MEHED KARVUPIDI KOKKU10. augustil puhkes Jõhvis Tartu põigus kahe mehe vahel rüselus, mille käigus rebenes 33aastase mehe särk. Vägivallajuhtumi asjaolusid selgitab politsei kriminaalmenetluses.VARASTATUD VÕTME ABIL ÄRANDATI AUTO8. augustil varastati Kohtla-Järvel Vahtra tänava korterist autovõti ning seejärel ka maja juures seisnud sõiduauto Volvo S60. Vargusega tekitatud kahju on 1500 eurot.EAKAT EMA VIGASTANUD POEG VIIDI POLITSEISSEPolitsei sai teate, et 9. augustil puhkes Kohtla-Järve Ahtme linnaosas Salu tänava korteris 57aastase mehe ja tema eaka ema vahel rüselus, mille tagajärjel vanaproua kukkus ning sai viga. Meedikud kontrollisid eaka naise terviseseisundi üle, haiglaravi ta ei vajanud. Politsei pidas mehe kuriteos kahtlustatavana kinni.KAUBIKUST VIIDI TÖÖRIISTAD8. augustil varastati Narvas Tallinna maanteel seisnud kaubikust Ford Transit tööriistad. Vargusega tekitatud kahju on 1300 eurot.


PILTIDEGA JUHIS | Nii saad rahvastikuregistris oma andmete kasutamise ära keelataReede õhtul lahvatas skandaal, kus poliitiliste sidemetega Pere Sihtkapital SA sai mööda minnes rahvastikuregistrist kätte tuhandete naiste andmed. Paljudel on selle peale tekkinud küsimus, kuidas on võimalik oma andmete kasutamine ära keelata.
Koostasime piltidega juhise, mis aitab kiiresti oma andmetele juurdepääsu piirata.
Siiski saab andmete kasutamise piirata vaid erafirmadele, teadusasutustele ja inkassole jääb õigustatud huvi puhul ligipääs andmetele alles.
1) Mine aadressile https://www.rahvastikuregister.ee/
Vajuta „Sisenen“. Alternatiivselt võid ka kohe vajutada „Andmetele juurdepääsu piiramine“. Sellisel juhul logi sisse ja jätka punktist 3.
Logi sisse kas ID-kaardi, Smart-ID või Mobiil-IDga. Kui sa pole pikka aega oma rahvastikuregistri andmeid vaatamas käinud, palub lehekülg sul need üle kontrollida. Vaata oma andmed üle, kinnita ja jõuad töölauale.
2) Vasakpoolses külgmenüüd on lahter „Minu andmed“ klõpsa sinna ja lahti tuleb rippmenüü, kust omakorda tuleb valida „Andmetele juurdepääsu piiramine“.
3) Lahti hüppab sektsioon, kust edasi pääsemiseks tuleb vajutada „Vaatan kehtivaid piiranguid“.
4) Vaikimisi on sinu andmed olnud kättesaadavad nii uuringuteks kui reklaamiks. Mõlemad võimalused saad keelata, kui vajutad vastava teema juures „Muudan piiranguid“.
5) Nüüd saad valida, kas tahad oma andmete kasutamise keelata ära mingiks ajaperioodiks või tähtajatult. Viimase variandi puhul klõpsa kastile „Tähtajatu“ ja kui see muutub siniseks, siis vajuta „Kinnitan“.
Nüüd ei saa sinu andmeid enam uuringuteks ja/või reklaamiks kasutada.
Kui aga tahad teada, kes juba on sinu andmeid kasutada saanud, tuleb selleks minna leheküljele https://www.eesti.ee/et ja logida samuti sisse. Vasakult küljeribalt leiad lahtri „Andmejälgija“. Vajuta sellele ja vali end huvitav register (Näiteks rahvastikuregister). Edasi kuvatakse kõik sinu kohta tehtud päringud.
ERR teatas reede õhtul, et Isamaa erakonna katuserahadega loodud Pere Sihtkapital AS korraldas uuringu, mille jaoks küsiti rahus küsiti rahvastikuregistrist välja tuhandete lastetute Eesti naiste andmed.
Uuringus esitati neile isiklikke küsimusi seksuaaleluharjumustest poliitiliste vaadeteni välja. Andmekaitseinspektsioon peab küsitlust problemaatiliseks, kuna tegemist on eriliigiliste (nn tundlike) andmetega, mille kasutamiseks peab olema tagatud eriline järelvalve ja vajadus.
Tuli aga välja, et Pere Sihtkapitali liige Raul Eamets oli saanud andmed kätte, kasutades oma positsiooni Tartu Ülikooli dekaanina, kuid ülikooliga kooskõlastamata ja eetikanõukogu otsust uuringu läbiviimiseks ära ootamata. Ülikool teatas, et seda kõike tehti õigusvastaselt ning rikkudes korruptsioonivastast seadust.


PEREUURINGU KOBARKÄKK | Irja Lutsar: kui eetikakomitee hinnanuks uuringut, siis oleks ehk mõndagi sõnastust kohendatudKäisin selgi aastal arvamusfestivalil, mis minu jaoks erines paarist viimasest aastast. Varem inimesed pöördusid minu poole stiilis „Tead, ma ei taha sellest koroonaviirusest midagi kuulda“ ning järgnes kohe küsimus koroonaviiruse kohta või vähemalt meenutus sellest, kuidas nemad ise või nende pereliikmed COVID-19 põdesid. Seekord aga oli koroonaviiruse tagaplaanile lükanud reedeõhtune uudis „Aktuaalses kaameras“ ja esimene küsimus oli: „Mida sa arvad sellest [Raul] Eametsa loost?“ Kuna huvi oli suur, püüan allpool sellele vastata. Ma ei hakka analüüsima eetilisi detaile, kuna see pole minu ekspertiis, ja seda on juba väga detailselt teinud prof. Margit Sutrop.
Mind šokeerib kõige rohkem, kuidas 2023. aastal alustab keegi inimeste eraelu puudutavat uuringut enne, kui on saanud eetikakomitee loa. Paljud arstid mäletavat ühte niisugust juhtumit 1990. aastast, aga tookord oli aeg teine, eetikakomiteed olid väga algusjärgus ning toona võis arst tõesti eksida, kuna ta polnud ei ülikoolis ega edasises karjääris eetikakomiteedega kokku puutunud. Aga 2023. aastal, kui vastavat õpet pakutakse kõigil õppetasemetel?! Võin siiski kinnitada, et ilma loata uuringu alustamine on tänapäeva Eestis pigem suur erand kui reegel.
Mis on Pere Sihtkapitali SA roll kogu loos? Kas hea uuringu tavadest lähtudes võiksid nemad ka uuringuid teha? Ilmselt võiksid, kui neil vastav ekspertiis olemas oleks, aga seda neil endal vist pole, lähtudes nende kodulehel kirjutatust.
Pere Sihtkapital SA tundub pigem rahastamisega tegelevat. Pole küll selge, kust raha pärineb, aga tundub, et suur osa tuleb otse riigilt – kas siis nn katuserahadena või riigieelarvest. Ka see on kummaline olukorras, kus riigil on olemas Eesti Teadusagentuur, mis professionaalselt teaduse rahastamisega tegeleb.
Teadusagentuur saab korraldada ka sihitud konkursse, nagu tehti koroonaviiruse ajal. See, et sihtasutus tellib uuringuid ülikoolidelt, on väga tervitatav ja mujal maailmas väga levinud. Sellisel juhul viib uuringut läbi teadusasutus, kes vastutab ka uuringu, sealhulgas teaduseetika järgimise eest. Seda teadis Pere Sihtkapital SA juht Hillar Petersen, öeldes ERRile, et nemad rahvastikuregistrist andmeid küsida ei saa.
Küsitluse läbiviija on uuringufirma RAIT Faktum & Ariko, kelle koduleht väidab, et nad on üks Baltikumi suuremaid küsitlusfirmasid. Kas ka nendel polnud õrna aimugi, et inimuuringutele on vajalik eetikakomitee luba? Kas nende failides ei peaks olema loa koopia või vähemalt link sellele?
Arusaamatuks jääb ka rahvastikuregistri ametnike tegevus. Kas tõesti antakse igale Tartu Ülikooli teadlasele sensitiivsed isikuandmed (sh telefoninumbrid, isikukoodid, meiliaadressid), ilma et keegi küsiks, milleks te neid kasutate või kas teil on uuringu läbi viimiseks load olemas?
ERRile antud intervjuust jääb mulje, et juhtivuurijaks oli professor Allan Puur, igati respekteeritud ekspert rahvastiku-uuringutes. Ei saa olla võimalik, et professor Puur ei teadnud teaduseetika nõudeid ja ka seda, et uuringut ilma eetikakomitee loata alustada ei tohi. On ju ütlematagi selge, et kui luba taotletakse, siis tuleb enne uuringu alustamist see ka ära oodata. Vastasel korral on kogu loa taotlemise protsess mõttetu.
Lisaks, miks peab Tallinna Ülikooli professor (juhul kui Allan Puur oli juhtivuurija) luba taotlema Tartu Ülikooli nime all. Või oli siiski juhtivuurija hoopis keegi Tartu Ülikoolist? Vastuseks ajakirjanik Mart Raudsaarele [MR tsitaat Elu24 veebis ilmunud arvamusloost: „Ma olen enam kui kindel, et see luba oleks tulnud /-/.“]: eetikakomitee luba pole midagi niisugust, mis alati tingimata antakse. On ka uuringuid, milles eetiliselt aktsepteerivad piirid on ületatud, ja need luba ei saa. Lisaks on eetikakomiteel alati kommentaare ja parandusi, mis uuringu paremaks muudavad. Mitu pead on ikka mitu pead.
Praeguseks pole vist kellelegi üllatus, et Pere Sihtkapital on väga selgelt Isamaa erakonna poolt toetatud ja täidab seega nende poliitilisi eesmärke. Ka see pole keelatud. Küll aga on siinjuures oluline läbipaistvus. Polegi tähtis, kas teadlased või Pere Sihtkapitali liikmed kuuluvad erakonda või mitte. Oluline on, et kui neid uuringuid kasutab erakond poliitika kujundamisel, siis avalikustab ta ka info uuringu tellija ja rahastamise kohta, mitte ei püüa jätta muljet, nagu oleks uuringu teinud sõltumatud teadlased omal initsiatiivil. Korruptsiooni seisukohast ongi kõige ohtlikumad varjatud konfliktid ja läbipaistmatus.
Paljudele ühiskonnaliikmetele jääb nii uuringu põhiküsimus – mis on lastetuse põhjused? – kui ka sellele küsimusele vastuste leidmiseks esitatavad küsimused liigselt eraellu tungivateks. Kui eetikakomitee oleks uuringut hinnanud, siis oleks ehk mõndagi sõnastust kohendatud. Meie eetikakomiteed on piisavalt kogenud, et liialt privaatsetele küsimustele tähelepanu juhtida. Eetikakomitee ülesanne ongi vaadata, kas uuritavate huvid ja puutumatus on kaitstud ning kas uuringu disain on parim oma hüpoteesi tõestamiseks.
Kogu loo juures on veelgi kummalisem, et uute andmekaitsereeglite tõttu on enamikule uurijatest andmete kasutamine oluliselt raskemaks läinud, lubade taotlemine võtab sageli kuid. Samuti on aeganõudev nuputada, kuidas tundlike andmeteta (nt sünnikuupäevata) teha uuringut nii, et tulemused oleksid ikka usaldusväärsed. Raskeks on muutunud ka haigusjuhtumite analüüsimine, millest paljud arstid on loobunud keerukale lubade taotlemise tõttu.
Ja lõpetuseks, kogu selles loos ajab üks eksimus teist taga ja seda igal tasandil. Riik on eraldanud teadusraha organisatsioonile, kellel puudub ekspertiis teadusraha jagamiseks või teadusuuringu läbiviimiseks. Teadlased on alustanud uuringut ilma eetikakomitee loata ning loa olemasolu ei kontrollinud ei rahvastikuregistri ametnik ega uuringut läbi viinud firma.
See on viinud olukorrani, kus teaduse ja teadlaste maine on tugevalt kahjustunud. Loodan, et me ühiskonnana, sarnaselt 1990. aastatele, tunnistame probleemi, mitte ei pisenda seda. Tegu on teaduseetika ränga rikkumisega ja sellel pole küll midagi tegemist ei Eesti rahva iibe ega selle uurimisega.


Vaata, kas sinu andmed sattusid SA Pere Sihtkapitali kätesse või mitteAndmejälgija nimelise tööriistaga on võimalik kontrollida, kes teeb sinu andmetega toiminguid.
Tuhanded Eesti naised on mures, sest selgus, et SA Pere Sihtkapital sai nende isikuandmed sahkerdamise teel ja ilma Tartu Ülikooli inimuuringute eetika komitee ja andmekaitse inspektsiooni loata. Veel tuhanded on nüüd otsustanud oma andmete jagamise kolmandate osapooltega ära keelata. Kuidas seda teha, saab lugeda siit.
Ent paljudel on õhus ka küsimus: kas Pere Sihtkapitalil õnnestus minu isikuandmetes nuuskida? Õnneks saab ka seda kontrollida. Andmejälgija nimelise tööriistaga saad näha, missugused asutused on sinu andmetega toiminguid sooritanud. Üldiselt on need täiesti legitiimsed toimingud, sest riigiasutustel on vaja kontrollida sinu tegelikku elukohta, terviseandmeid jms, ning riigi registrid suhtlevad omavahel. Aga Eesti seadused võimaldavad ka kolmandatel osapooltel andmetega toiminguid teha (kui sa pole seda ära keelanud).
Antud juhtumi puhul tuleb rippmenüüst valida rahvastikuregister ning kui selgub, et päringu sooritaja real on registrikood, siis selleks, et teada saada, millise asutuse kood see on, tuleb see sisestada Äriregistrisse.
Reede õhtul selgus „Aktuaalse kaamera“ vahendusel, et SA Pere Sihtkapital küsis Tartu Ülikooli nimel tuhandete naiste isikuandmeid, kuigi ülikool ei olnud selleks luba andnud. Küsijaks oli Tartu Ülikooli dekaan Raul Eamets, kes on ka ise SA Pere Sihtkapitali nõukogus. Eamets sõlmis ülikooli poolt sihtasutusega lepingu – ehk sisuliselt sõlmis Eamets lepingu iseendaga. Tartu Ülikooli inimuuringute eetika komiteele oli taotlus sisse antud, aga uuringuga alustamiseks luba ära ei oodatud.
Paljud teadlased on juhtumi teemal ühismeedias sõna võtnud ja välja toonud, et eetikakomitee luba on reeglina raske saada, eriti, mis puudutab delikaatsete isikuandmete kasutamist teaduse tegemise eesmärgil. Teadlane, viroloog Irja Lutsar ütles, et ta ei kujuta ettegi, et tänapäeval alustaks keegi uuringut ilma eetikakomitee loata. „Ja nüüd on niisugune juhtum, kus isikukoode ja telefone jagatakse ilma, et oleks eetikakomitee luba,“ ütles Lutsar.
Lutsar jätkas, et eetikakomiteel on peaaegu alati küsimused või kommentaarid, mille uuringusse sisse viimine selle vaid paremaks teeb. „Samuti annab see uurijale kindlustunde, et teed õiget asja,“ märkis teadlane. „Lisaks pole tänapäeval uuring ilma eetikakomitee loata publitseeritav ja tagantjärele loa taotlemist või uuringu alustamist enne loa saamist teadusmaailm eetiliseks ei pea. Reeglina tuleb andmed, mis on kogutud ilma loata, hävitada.“
Tartu Ülikool otsustas õigusvastaselt käitunud dekaani Raul Eametsa lahti lasta. Rektor Toomas Asseri sõnul otsustas Eamets rikkuda ülikooli juhtimisalaseid reegleid, mitte kinni pidada heast teadustavast ja teaduseetika nõuetest ning eirata korruptsioonivastase seaduse toimingupiirangu nõudeid. „Ka juhtunu avalikuks saamise järel ei ole Raul Eamets mõistnud oma rikkumiste täit tõsidust,“ ütles Asser.
SA Pere Sihtkapitali kuulub lisaks Eametsale ka erakonna Isamaa suurrahastaja Parvel Pruunsild, kes on võtnud oma südameasjaks eestlaste sündimusküsimused. Raul Eamets ja Parvel Pruunsild on sõbrad.


RÄNK RIKKUMINE! Tartu ülikool vallandas Raul Eametsa, kes ebaausalt hankis lastetute naiste andmeid. Rektor Asser: mõistan hukka. Jätkata on mõeldamatu!Tartu ülikooli rektor professor Toomas Asser lõpetas esmaspäeval töösuhte sotsiaalteaduste dekaani ja makroökonoomika professori Raul Eametsaga.  Kahel toolil – ülikoolis ja Pere Sihtkapitali nõukogus – istuva Eametsa sõlmitud leping andis rohelise tule tuhandete naiste delikaatsete isikuandmeteni.
Tartu ülikooli sotsiaalteaduste valdkonna dekaani Raul Eametsa tool hakkas kõikuma reedel, kui Eesti Rahvusringhäälingu uudisteportaal avaldas, et rahvastikupoliitika mõttekoda Pere Sihtkapital küsis Tartu ülikooli nimel rahvastikuregistrist välja tuhandete lastetute Eesti naiste andmed ja saatis neile delikaatse sisuga küsimustiku. Skandaali võtmeisik on justnimelt Eamets, kes töötab nii Tartu ülikoolis kui ka kuulub Pere Sihtkapitali nõukokku.
Dekaan tunnistas viga
Kui varem said uuringufirmad taotleda rahvastikuregistrist endale huvipakkuva sihtrühma isikuandmeid ja neid uuringus osalema kutsuda, siis alates sellest aastast kehtib seadusemuudatus, mis seda enam ei võimalda. Nimelt väljastatakse isikuandmeid nüüdsest pelgalt teadus- ja arendusasutustele nagu ülikoolid.
Nõude täitmiseks sõlmis kahel toolil istuv Eamets ise ülikooli poolt lepingu Pere Sihtkapitaliga, mis andis rohelise tule tuhandete naiste delikaatsete isikuandmeteni. Viga tunnistanud Eamets selgitas ERRile, et tahtis protsessi kiirendada: „Oleksin pidanud asju ajama, nagu on ette nähtud. Tormasin asjadest ette.“
Pere Sihtkapital tegi tänavu kevadel Eametsale ettepaneku sõlmida Tartu ülikooliga koostööleping, et sihtasutusel oleks võimalik küsida rahvastikuregistrist andmeid teadusuuringute tegemiseks. Eamets sai ülikoolilt õigusliku hinnangu, et kuna ülikool ei ole uuringu sisuline partner, ei saa sellist lepingut sõlmida.
Ülikool sai reedel teada, et Eamets siiski sõlmis lepingu, rikkudes sellega korruptsioonivastasest seadusest tulenevat toimingupiirangut ja ülikoolisisest korda, ning eiras teaduseetika põhimõtteid.
Rikkumine rikkumise otsa
Ent siinkohal probleemid ei lõppe. Uuring vajanuks ka Tartu ülikooli inimuuringute eetikakomitee luba. Pere Sihtkapital esitas küll taotluse loa saamiseks, kuid alustas uuringu läbiviimist selleta. Mis veel, andmekaitse inspektsioon soovitab küsitlusele mitte vastata ja kaalub menetluse algatamist.
Seniks on uuring pausile pandud. „Kuni olukorra lahendamiseni koos eetikakomitee ja andmekaitse inspektsiooniga oleme uuringukutsete väljasaatmise peatanud," sõnas Pere Sihtkapitali juhatuse liige Hillar Petersen laupäeval.
Tartu ülikooli rektor Toomas Asser kohtus esmaspäeva hommikul Eametsaga. Paar tundi hiljem sai teatavaks, et ülikool vallandas Eametsa. „Mõistan dekaani tegevuse ilma ühegi õigustuseta hukka ning andsin olukorra ilmnedes sellest kohe teada nii Eametsale kui ka avalikkusele. Tänasel kohtumisel teavitasin Eametsa, et arvestades rikkumise tõsidust on mõeldamatu ülikoolis tööd jätkata,“ ütles Asser meediale saadetud pöördumises. Asser nentis ka, et juhtunu avalikuks saamise järel ei ole Eamets mõistnud oma rikkumiste täit tõsidust.
Asser peab ühemõtteliselt lubamatuks, et Eamets sõlmis ülikooli nimel lepingu sihtasutusega, mille nõukokku ta ise kuulub. Rikkumise teeb tema sõnul veelgi jämedamaks asjaolu, et ehkki dekaan küsis lepingu sõlmimise kohta maikuus ülikooli õigusnõunikult nõu ja sai selge vastuse, et ülikool ei saa sellist lepingut sõlmida, eiras ta saadud suuniseid. Sellega on Eamets eiranud lepingu sõlmimise keeldu, rikkunud ülikooli sisekorda, teaduseetika põhimõtteid ja korruptsioonivastast seadust, lisas Asser.
„Professori ametikoht on juhtiv positsioon, mille täitja tegeleb nii teaduse kui ka õppetööga. Pole mõeldav, et inimene, kes on läinud ise jämedalt vastuollu teaduseetika reeglitega, õpetaks teaduseetikat üliõpilastele ja osaleks uurimisrühmade juhtimises. Olen alati tervitanud ülikooli teadlaste ühiskondlikku aktiivsust. Seejuures on aga vaja teadlikult tajuda piire, et mitte sattuda rollikonflikti ega minna vastuollu eetika ja seadustega. Eriti selge peab see piir olema juhtival kohal töötades,“ lausus Asser.
Eamets kavatseb rektori otsuse vaidlustada. Selleks pöördub ta töövaidluskomisjoni.
Politsei hindab neile teadaolevat infot ning lähimate päevade jooksul võetakse vastu otsus, kas on alust väärteomenetluse alustamiseks.
Tugev seos Isamaaga
Pere Sihtkapital on tihedalt seotud erakonnaga Isamaa. Sihtkapitali rahastus sündivusuuringute läbiviimiseks tuli märtsis toonaselt riigihalduse ministrilt Riina Solmanilt (Isamaa), kelle allkirjaga eraldas valitsus sihtkapitalile tegevustoetusena 250 000 eurot. Selle rahaga plaanis Pere Sihtkapital aasta lõpuks läbi viia neli sündivusuuringut. Neist üks lastetute, teine lasterikaste, kolmas ühe lapsega ning neljas kahe lapsega naiste seas. 2019. aastal süstis Isamaa Pere Sihtkapitali suisa miljon eurot.
Pere Sihtkapitali nõukokku kuuluvad Isamaa endise justiitsministri Lea Danilson-Järgi nõunikuna töötanud Katrin Kiisk ja Isamaa suurrahastaja Parvel Pruunsild. Teised nõukogu liikmed on keskerakondlane Monika Haukanõmm, Tallinna Ülikooli rahvastikuteaduse professor Allan Puur ja teaduste akadeemia president Tarmo Soomere.


Juuli küberruumis: võltskuulutused ja petuskeemidTALLINN, 14. august, BNS - Suurema osa Riigi Infosüsteemi Ameti (RIA) poolt juulis registreeritud küberintsidentidest moodustasid tavapäraselt õngitsuslehed, kuid jätkusid ka teenustõkestusründed riigiasutuste veebilehtede vastu, küberrünne tabas üht haiglat ning Facebooki Marketplace’i keskkonnast avastati arvukalt võltskuulutusi ja petuskeeme.
RIA intsidentide lahendamise osakond (CERT-EE) registreeris juulis 269 mõjuga juhtumit ehk viimase poole aasta keskmisest veidi rohkem. Automaatseire käigus leiti ka 529 pahavaraga nakatunud seadet, mida on poole vähem kui aasta esimestel kuudel.
Viimastel kuudel on Facebooki Marketplace’i keskkonnas levitatud võltskuulutusi, kus pakutakse erinevaid tooteid turuhinnast 10–20 korda odavamalt. Tihti on tegemist kodumasinate või muu tehnika müügikuulutustega, mis on vigases eesti keeles ja sisaldavad kahtlasi veebilinke.
Lisaks proovitakse seal jätkuvalt kasutada petuskeemi, milles kelm väidab end olevat kaubast huvitatud, kuid kirjutab, et tal pole aega sellele ise järele tulla ja ta soovib kulleri saata. Kui heauskne müüja on nõus, siis saadetakse näiliselt mõne kullerfirma nimel link, milles palutakse tarne kinnitada. Kinnitamiseks on vaja sisestada oma pangakaardi andmed ja kui ohver seda teeb, siis saavadki petised nii palju rikkamaks, kui kannatanu pangakonto limiit parajasti võimaldab.
RIA soovitab nii Facebooki Marketplace’is kui ka teistes sarnastes keskkondades tehinguid tehes olla väga ettevaatlik nii oma andmete sisestamisel kui ka maksete tegemisel.
Juuli alguses teavitas CERT-EE-d küberründest üks tervishoiusasutus. Haigla failiserverist olid kustutatud asutuse igapäevatööd ja haldustegevust puudutavad andmed, kuid patsientide terviseandmed jäid puutumata. Õnneks olid haiglal olemas toimivad tagavarakoopiad ning kõik andmed said taastatud.
RIA hinnangul on see juhtum ilmekas näide, kuivõrd oluline on regulaarsete tagavarakoopiate tegemine ja kui palju kahju see aitab ära hoida. Viimastel aastatel on RIA tegelenud aktiivselt ka tervishoiuasutuste järelevalvega, et tagada küberturbe nõuete täitmine ja seeläbi elutähtsate teenuste kättesaadavus.
Teenusetõkestusrünnete arv on viimastel kuudel olnud stabiilne. Muu hulgas üritati juulis rünnata välisministeeriumi ja RIA nimeserverid, koolide sisseastumisavalduste infosüsteemi sais.ee ning NATO küberkaitsekeskuse veebilehte. Samas olid teenused häiritud ainult lühiajaliselt või polnud rünnakutel üldse mõju.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Tartu Ülikool lõpetab Raul Eametsaga töösuhte TARTU ÜLIKOOL
Pressiteade
14. august 2023

Tartu Ülikool lõpetab Raul Eametsaga töösuhte

Täna otsustas Tartu Ülikooli rektor professor Toomas Asser lõpetada TÜ
sotsiaalteaduste valdkonna dekaani ja makroökonoomika professori Raul
Eametsa töösuhte Tartu Ülikooliga.

Toomas Asser:

„Reedel, 11. augustil sai ülikoolile teatavaks, et sotsiaalteaduste
valdkonna dekaan professor Raul Eamets on ülikooli nimel sõlminud
õigusvastaselt koostöölepingu Pere Sihtkapitali SA-ga, rikkudes sellega
mitmeid ülikooli sisereegleid ja ka seadust. Mõistan dekaani tegevuse
ilma ühegi õigustuseta hukka ning andsin olukorra ilmnedes sellest kohe
teada nii Raul Eametsale kui ka avalikkusele. Tänasel kohtumisel
teavitasin Raul Eametsa, et arvestades rikkumise tõsidust on mõeldamatu
ülikoolis tööd jätkata.

Pean oluliseks põhjendada otsust ja ennetada küsimusi, kas ülikooli
otsus on proportsionaalne. Leian, et töösuhte lõpetamine on
ainuvõimalik variant, sest Raul Eamets on professori ja dekaanina teinud
teadlikult valikud, mille käigus on ta otsustanud 1) rikkuda ülikooli
juhtimisalaseid reegleid (näilise lepingu sõlmimine ja selle varjamine);
2) mitte kinni pidada heast teadustavast ja teaduseetika nõuetest ning 3)
eirata korruptsioonivastase seaduse toimingupiirangu nõudeid. Kui eksimusi
olnuks üks, võinuks ülikool kaaluda hoiatust või ainult dekaaniameti
ennetähtaegset lõpetamist. Praegusel juhul pole see aga mõeldav, sest
järjestikuste rikkumiste toimepanek oli teadlik valik. Ka juhtunu
avalikuks saamise järel ei ole Raul Eamets mõistnud oma rikkumiste täit
tõsidust.

Pean seda ühemõtteliselt lubamatuks, et Raul Eamets sõlmis ülikooli
nimel lepingu sihtasutusega, mille nõukokku ta ise kuulub. Rikkumise teeb
veelgi jämedamaks asjaolu, et ehkki dekaan küsis lepingu sõlmimise kohta
maikuus ülikooli õigusnõunikult nõu ja sai selge vastuse, et ülikool
ei saa sellist lepingut sõlmida, eiras ta saadud suuniseid. Õigusnõunik
märkis juba siis, et lepinguga võtaks ülikool endale vastutuse tegevuse
eest, millega me tegelikult seotud ei ole ja lepingu sisu arvestades oleks
tegu fabritseeritud volitusega, et sihtasutus saaks rahvastikuregistrist
kätte inimeste andmed. Ehkki kevadel teatas dekaan selle õigusliku
hinnangu peale, et ei sõlmi lepingut, on nüüdseks selgunud vastupidine.
Seejuures jättis ta lepingu ülikooli dokumendiregistris registreerimata.
Sellega on Raul Eamets eiranud selget lepingu sõlmimise keeldu, rikkunud
ülikooli sisekorda, teaduseetika põhimõtteid ja korruptsioonivastast
seadust.

Kuna professori ametikohalt vallandamist esineb harva, põhjendan ka seda
otsust. Professori ametikoht on juhtiv positsioon, mille täitja tegeleb
nii teaduse kui ka õppetööga. Pole mõeldav, et inimene, kes on läinud
ise jämedalt vastuollu teaduseetika reeglitega, õpetaks teaduseetikat
üliõpilastele ja osaleks uurimisrühmade juhtimises.

Mul on väga kahju, et oma tegevusega on dekaan lisaks ülikooli maine
kahjustamisele teinud keeruliseks kõigi oma kolleegide töö, kes
korraldavad sõltumatuid teadusuuringuid, järgides kõiki rangeid eetika-
ja protseduurireegleid. Praeguse juhtumiga on Eesti elanike usaldust
kuritarvitatud ja selle tagasivõitmine on paraku jäetud kogu akadeemilise
kogukonna õlgadele. Kutsun üles nii kolleege kui ka vastavaid ametkondi
selleks ühiselt lahendusi leidma.

Olen alati tervitanud ülikooli teadlaste ühiskondlikku aktiivsust.
Seejuures on aga vaja teadlikult tajuda piire, et mitte sattuda
rollikonflikti ega minna vastuollu eetika ja seadustega. Eriti selge peab
see piir olema juhtival kohal töötades.“

Rektor Toomas Asser vastab ajakirjanike küsimustele täna kl 15.00–15.30
Tartu Ülikooli peahoones senati saalis (ruum 204).

Lisateave: Toomas Asser, toomas.asser@ut.ee<mailto:toomas.asser@ut.ee>, 737
5601, 516 6849

Uudist illustreeriva foto leiad siit:
https://owncloud.ut.ee/owncloud/s/d9WSNWZxL2xKoBL

Teate edastas:
Tartu Ülikooli kommunikatsioonitalitus
avalik@ut.ee
737 5681
www.ut.ee/ajakirjanikule<http://www.ut.ee/ajakirjanikule>


Tartu Ülikool lõpetab Raul Eametsaga töösuhte  TALLINN, 14. august, BNS - Esmaspäeval otsustas Tartu Ülikooli (TÜ) rektor professor Toomas Asser lõpetada TÜ sotsiaalteaduste valdkonna dekaani ja makroökonoomika professori Raul Eametsa töösuhte Tartu Ülikooliga.
„Reedel, 11. augustil sai ülikoolile teatavaks, et sotsiaalteaduste valdkonna dekaan professor Raul Eamets on ülikooli nimel sõlminud õigusvastaselt koostöölepingu Pere Sihtkapitali SA-ga, rikkudes sellega mitmeid ülikooli sisereegleid ja ka seadust. Mõistan dekaani tegevuse ilma ühegi õigustuseta hukka ning andsin olukorra ilmnedes sellest kohe teada nii Raul Eametsale kui ka avalikkusele. Tänasel kohtumisel teavitasin Raul Eametsa, et arvestades rikkumise tõsidust on mõeldamatu ülikoolis tööd jätkata," ütles Asser.
Rektori sõnul peab ta oluliseks põhjendada otsust ja ennetada küsimusi, kas ülikooli otsus on proportsionaalne. "Leian, et töösuhte lõpetamine on ainuvõimalik variant, sest Raul Eamets on professori ja dekaanina teinud teadlikult valikud, mille käigus on ta otsustanud rikkuda ülikooli juhtimisalaseid reegleid; mitte kinni pidada heast teadustavast ja teaduseetika nõuetest ning eirata korruptsioonivastase seaduse toimingupiirangu nõudeid. Kui eksimusi olnuks üks, võinuks ülikool kaaluda hoiatust või ainult dekaaniameti ennetähtaegset lõpetamist. Praegusel juhul pole see aga mõeldav, sest järjestikuste rikkumiste toimepanek oli teadlik valik. Ka juhtunu avalikuks saamise järel ei ole Raul Eamets mõistnud oma rikkumiste täit tõsidust," ütles Asser.
Tema sõnul peab ta  ühemõtteliselt lubamatuks, et Raul Eamets sõlmis ülikooli nimel lepingu sihtasutusega, mille nõukokku ta ise kuulub. "Rikkumise teeb veelgi jämedamaks asjaolu, et ehkki dekaan küsis lepingu sõlmimise kohta maikuus ülikooli õigusnõunikult nõu ja sai selge vastuse, et ülikool ei saa sellist lepingut sõlmida, eiras ta saadud suuniseid. Õigusnõunik märkis juba siis, et lepinguga võtaks ülikool endale vastutuse tegevuse eest, millega me tegelikult seotud ei ole ja lepingu sisu arvestades oleks tegu fabritseeritud volitusega, et sihtasutus saaks rahvastikuregistrist kätte inimeste andmed. Ehkki kevadel teatas dekaan selle õigusliku hinnangu peale, et ei sõlmi lepingut, on nüüdseks selgunud vastupidine. Seejuures jättis ta lepingu ülikooli dokumendiregistris registreerimata. Sellega on Raul Eamets eiranud selget lepingu sõlmimise keeldu, rikkunud ülikooli sisekorda, teaduseetika põhimõtteid ja korruptsioonivastast seadust," ütles Asser.
"Kuna professori ametikohalt vallandamist esineb harva, põhjendan ka seda otsust. Professori ametikoht on juhtiv positsioon, mille täitja tegeleb nii teaduse kui ka õppetööga. Pole mõeldav, et inimene, kes on läinud ise jämedalt vastuollu teaduseetika reeglitega, õpetaks teaduseetikat üliõpilastele ja osaleks uurimisrühmade juhtimises," märkis Asser.
Ta avaldas kahetsust, et oma tegevusega on dekaan lisaks ülikooli maine kahjustamisele teinud keeruliseks kõigi oma kolleegide töö, kes korraldavad sõltumatuid teadusuuringuid, järgides kõiki rangeid eetika- ja protseduurireegleid. "Praeguse juhtumiga on Eesti elanike usaldust kuritarvitatud ja selle tagasivõitmine on paraku jäetud kogu akadeemilise kogukonna õlgadele. Kutsun üles nii kolleege kui ka vastavaid ametkondi selleks ühiselt lahendusi leidma," ütles Asser.
"Olen alati tervitanud ülikooli teadlaste ühiskondlikku aktiivsust. Seejuures on aga vaja teadlikult tajuda piire, et mitte sattuda rollikonflikti ega minna vastuollu eetika ja seadustega. Eriti selge peab see piir olema juhtival kohal töötades," lisas rektor.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Tartu ülikool vallandab reegleid rikkunud dekaan Raul EametsaTäna otsustas Tartu ülikooli rektor professor Toomas Asser lõpetada TÜ sotsiaalteaduste valdkonna dekaani ja makroökonoomika professori Raul Eametsa töösuhte ülikooliga.Ülikooli rektor Toomas Asser sõnas , et reedel, 11. augustil sai ülikoolile teatavaks, et sotsiaalteaduste valdkonna dekaan professor Raul Eamets on ülikooli nimel sõlminud õigusvastaselt koostöölepingu Pere Sihtkapitali SA-ga, rikkudes sellega mitmeid ülikooli sisereegleid ja ka seadust.  «Mõistan dekaani tegevuse ilma ühegi õigustuseta hukka ning andsi olukorra ilmnedes sellest kohe teada nii Raul Eametsale kui ka avalikkusele., tänasel kohtumisel teavitasin Raul Eametsa, et arvestades rikkumise tõsidust on mõeldamatu ülikoolis tööd jätkata,» sõnas Asser.
Ta lisas, et peab oluliseks põhjendada otsust ja ennetada küsimusi, kas ülikooli otsus on proportsionaalne. «Leian, et töösuhte lõpetamine on ainuvõimalik variant, sest Raul Eamets on professori ja dekaanina teinud teadlikult valikud, mille käigus on ta otsustanud 1) rikkuda ülikooli juhtimisalaseid reegleid (näilise lepingu sõlmimine ja selle varjamine); 2) mitte kinni pidada heast teadustavast ja teaduseetika nõuetest ning 3) eirata korruptsioonivastase seaduse toimingupiirangu nõudeid. Kui eksimusi olnuks üks, võinuks ülikool kaaluda hoiatust või ainult dekaaniameti ennetähtaegset lõpetamist. Praegusel juhul pole see aga mõeldav, sest järjestikuste rikkumiste toimepanek oli teadlik valik. Ka juhtunu avalikuks saamise järel ei ole Raul Eamets mõistnud oma rikkumiste täit tõsidust,» lisas Asser.
Rektor lisas, et peab ühemõtteliselt lubamatuks, et Raul Eamets sõlmis ülikooli nimel lepingu sihtasutusega, mille nõukokku ta ise kuulub. «Rikkumise teeb veelgi jämedamaks asjaolu, et ehkki dekaan küsis lepingu sõlmimise kohta maikuus ülikooli õigusnõunikult nõu ja sai selge vastuse, et ülikool ei saa sellist lepingut sõlmida, eiras ta saadud suuniseid. Õigusnõunik märkis juba siis, et lepinguga võtaks ülikool endale vastutuse tegevuse eest, millega me tegelikult seotud ei ole ja lepingu sisu arvestades oleks tegu fabritseeritud volitusega, et sihtasutus saaks rahvastikuregistrist kätte inimeste andmed. Ehkki kevadel teatas dekaan selle õigusliku hinnangu peale, et ei sõlmi lepingut, on nüüdseks selgunud vastupidine. Seejuures jättis ta lepingu ülikooli dokumendiregistris registreerimata. Sellega on Raul Eamets eiranud selget lepingu sõlmimise keeldu, rikkunud ülikooli sisekorda, teaduseetika põhimõtteid ja korruptsioonivastast seadust,» sõnas Asser.
Kuna professori ametikohalt vallandamist esineb harva, põhjendan ka seda otsust. Professori ametikoht on juhtiv positsioon, mille täitja tegeleb nii teaduse kui ka õppetööga. Pole mõeldav, et inimene, kes on läinud ise jämedalt vastuollu teaduseetika reeglitega, õpetaks teaduseetikat üliõpilastele ja osaleks uurimisrühmade juhtimises.
Mul on väga kahju, et oma tegevusega on dekaan lisaks ülikooli maine kahjustamisele teinud keeruliseks kõigi oma kolleegide töö, kes korraldavad sõltumatuid teadusuuringuid, järgides kõiki rangeid eetika- ja protseduurireegleid. Praeguse juhtumiga on Eesti elanike usaldust kuritarvitatud ja selle tagasivõitmine on paraku jäetud kogu akadeemilise kogukonna õlgadele. Kutsun üles nii kolleege kui ka vastavaid ametkondi selleks ühiselt lahendusi leidma.
Olen alati tervitanud ülikooli teadlaste ühiskondlikku aktiivsust. Seejuures on aga vaja teadlikult tajuda piire, et mitte sattuda rollikonflikti ega minna vastuollu eetika ja seadustega. Eriti selge peab see piir olema juhtival kohal töötades.“


Otse kell 15: rektor Asser põhjendab Eametsa vallandamist   Tartu Ülikooli rektor Toomas Asser selgitab kell 15, miks ta otsustas lõpetada sotsiaalteaduste valdkonna dekaani ja makroökonoomika professori Raul Eametsa töösuhte Tartu Ülikooliga. ERR.ee näitab rektor Asseri selgitusi ajakirjanikele otseülekandes.   Tartu Ülikooli rektor Toomas Asser kohtus esmaspäeval sotsiaalteaduste dekaani Raul Eametsaga, kes hankis ülikooli loata sihtasutuse Pere Sihtkapital uuringu tarbeks rahvastikuregistrist inimeste delikaatseid isikuandmeid. Pere Sihtkapital SA pöördus kevadel sama sihtasutuse nõukogu liikme ja TÜ sotsiaalteaduste valdkonna dekaani Raul Eametsa poole ettepanekuga sõlmida ülikooliga koostööleping, et sihtasutusel oleks võimalik küsida rahvastikuregistrist andmeid teadusuuringute tegemiseks. Dekaan sai ülikoolilt õigusliku hinnangu, et kuna ülikool ei ole uuringu sisuline partner, ei saa ülikool sellist lepingut sõlmida. 11. augustil selgus, et dekaan on lepingu siiski sõlminud, rikkudes sellega korruptsioonivastasest seadusest tulenevat toimingupiirangut ja ülikoolisisest korda ning eiranud teaduseetika põhimõtteid.


Tartu ülikool lõpetab dekaan Raul Eametsaga töösuhte. Eamets: see karistus on ebaproportsionaalselt suurTäna otsustas Tartu ülikooli rektor professor Toomas Asser lõpetada TÜ sotsiaalteaduste valdkonna dekaani ja makroökonoomika professori Raul Eametsa töösuhte Tartu ülikooliga.  Eamets märkis Delfile, et kavatseb selle otsuse – ning ka osa Asseri süüdistustest – vaidlustada.
Delfi avaldab Tartu ülikooli rektori Toomas Asseri avalduse täismahus.
Reedel, 11. augustil sai ülikoolile teatavaks, et sotsiaalteaduste valdkonna dekaan professor Raul Eamets on ülikooli nimel sõlminud õigusvastaselt koostöölepingu Pere Sihtkapitali SA-ga, rikkudes sellega mitmeid ülikooli sisereegleid ja ka seadust. Mõistan dekaani tegevuse ilma ühegi õigustuseta hukka ning andsin olukorra ilmnedes sellest kohe teada nii Raul Eametsale kui ka avalikkusele. Tänasel kohtumisel teavitasin Raul Eametsa, et arvestades rikkumise tõsidust on mõeldamatu ülikoolis tööd jätkata.
Pean oluliseks põhjendada otsust ja ennetada küsimusi, kas ülikooli otsus on proportsionaalne. Leian, et töösuhte lõpetamine on ainuvõimalik variant, sest Raul Eamets on professori ja dekaanina teinud teadlikult valikud, mille käigus on ta otsustanud 1) rikkuda ülikooli juhtimisalaseid reegleid (näilise lepingu sõlmimine ja selle varjamine) 2) mitte kinni pidada heast teadustavast ja teaduseetika nõuetest ning 3) eirata korruptsioonivastase seaduse toimingupiirangu nõudeid. Kui eksimusi olnuks üks, võinuks ülikool kaaluda hoiatust või ainult dekaaniameti ennetähtaegset lõpetamist. Praegusel juhul pole see aga mõeldav, sest järjestikuste rikkumiste toimepanek oli teadlik valik. Ka juhtunu avalikuks saamise järel ei ole Raul Eamets mõistnud oma rikkumiste täit tõsidust.
Pean seda ühemõtteliselt lubamatuks, et Raul Eamets sõlmis ülikooli nimel lepingu sihtasutusega, mille nõukokku ta ise kuulub. Rikkumise teeb veelgi jämedamaks asjaolu, et ehkki dekaan küsis lepingu sõlmimise kohta maikuus ülikooli õigusnõunikult nõu ja sai selge vastuse, et ülikool ei saa sellist lepingut sõlmida, eiras ta saadud suuniseid. Õigusnõunik märkis juba siis, et lepinguga võtaks ülikool endale vastutuse tegevuse eest, millega me tegelikult seotud ei ole ja lepingu sisu arvestades oleks tegu fabritseeritud volitusega, et sihtasutus saaks rahvastikuregistrist kätte inimeste andmed. Ehkki kevadel teatas dekaan selle õigusliku hinnangu peale, et ei sõlmi lepingut, on nüüdseks selgunud vastupidine. Seejuures jättis ta lepingu ülikooli dokumendiregistris registreerimata. Sellega on Raul Eamets eiranud selget lepingu sõlmimise keeldu, rikkunud ülikooli sisekorda, teaduseetika põhimõtteid ja korruptsioonivastast seadust.
Kuna professori ametikohalt vallandamist esineb harva, põhjendan ka seda otsust. Professori ametikoht on juhtiv positsioon, mille täitja tegeleb nii teaduse kui ka õppetööga. Pole mõeldav, et inimene, kes on läinud ise jämedalt vastuollu teaduseetika reeglitega, õpetaks teaduseetikat üliõpilastele ja osaleks uurimisrühmade juhtimises.
Mul on väga kahju, et oma tegevusega on dekaan lisaks ülikooli maine kahjustamisele teinud keeruliseks kõigi oma kolleegide töö, kes korraldavad sõltumatuid teadusuuringuid, järgides kõiki rangeid eetika- ja protseduurireegleid. Praeguse juhtumiga on Eesti elanike usaldust kuritarvitatud ja selle tagasivõitmine on paraku jäetud kogu akadeemilise kogukonna õlgadele. Kutsun üles nii kolleege kui ka vastavaid ametkondi selleks ühiselt lahendusi leidma.
Olen alati tervitanud ülikooli teadlaste ühiskondlikku aktiivsust. Seejuures on aga vaja teadlikult tajuda piire, et mitte sattuda rollikonflikti ega minna vastuollu eetika ja seadustega. Eriti selge peab see piir olema juhtival kohal töötades.
Raul Eamets: leian, et see karistus on ebaproportsionaalselt suur
Raul Eamets märkis, et ta pole lõpuni välja Toomas Asseriga ühel arvamusel. „Osaliselt nõustun, aga mitte kõigi süüdistustega,“ sõnas ta Delfile.
Mis edasi?
„Kavatsen ka need süüdistused koos ülesütlemise lepinguga vaidlustada,“ teatas ta ning märkis, et tõenäoliselt tuleb seda teha töövaidluskomisjonis ning suisa kohtuski, kui tarvis. „Leian, et see karistus on ebaproportsionaalselt suur.“
Rohkem kommentaare Eamets anda ei soovinud.


Tartu Ülikool lõpetab Raul Eametsaga töösuhte  Täna otsustas Tartu Ülikooli rektor professor Toomas Asser lõpetada TÜ sotsiaalteaduste valdkonna dekaani ja makroökonoomika professori Raul Eametsa töösuhte Tartu Ülikooliga.
Toomas Asser:
„Reedel, 11. augustil sai ülikoolile teatavaks, et sotsiaalteaduste valdkonna dekaan professor Raul Eamets on ülikooli nimel sõlminud õigusvastaselt koostöölepingu Pere Sihtkapitali SA-ga, rikkudes sellega mitmeid ülikooli sisereegleid ja ka seadust. Mõistan dekaani tegevuse ilma ühegi õigustuseta hukka ning andsin olukorra ilmnedes sellest kohe teada nii Raul Eametsale kui ka avalikkusele. Tänasel kohtumisel teavitasin Raul Eametsa, et arvestades rikkumise tõsidust on mõeldamatu ülikoolis tööd jätkata.
Pean oluliseks põhjendada otsust ja ennetada küsimusi, kas ülikooli otsus on proportsionaalne. Leian, et töösuhte lõpetamine on ainuvõimalik variant, sest Raul Eamets on professori ja dekaanina teinud teadlikult valikud, mille käigus on ta otsustanud 1) rikkuda ülikooli juhtimisalaseid reegleid (näilise lepingu sõlmimine ja selle varjamine); 2) mitte kinni pidada heast teadustavast ja teaduseetika nõuetest ning 3) eirata korruptsioonivastase seaduse toimingupiirangu nõudeid. Kui eksimusi olnuks üks, võinuks ülikool kaaluda hoiatust või ainult dekaaniameti ennetähtaegset lõpetamist. Praegusel juhul pole see aga mõeldav, sest järjestikuste rikkumiste toimepanek oli teadlik valik. Ka juhtunu avalikuks saamise järel ei ole Raul Eamets mõistnud oma rikkumiste täit tõsidust.
Pean seda ühemõtteliselt lubamatuks, et Raul Eamets sõlmis ülikooli nimel lepingu sihtasutusega, mille nõukokku ta ise kuulub. Rikkumise teeb veelgi jämedamaks asjaolu, et ehkki dekaan küsis lepingu sõlmimise kohta maikuus ülikooli õigusnõunikult nõu ja sai selge vastuse, et ülikool ei saa sellist lepingut sõlmida, eiras ta saadud suuniseid. Õigusnõunik märkis juba siis, et lepinguga võtaks ülikool endale vastutuse tegevuse eest, millega me tegelikult seotud ei ole ja lepingu sisu arvestades oleks tegu fabritseeritud volitusega, et sihtasutus saaks rahvastikuregistrist kätte inimeste andmed. Ehkki kevadel teatas dekaan selle õigusliku hinnangu peale, et ei sõlmi lepingut, on nüüdseks selgunud vastupidine. Seejuures jättis ta lepingu ülikooli dokumendiregistris registreerimata. Sellega on Raul Eamets eiranud selget lepingu sõlmimise keeldu, rikkunud ülikooli sisekorda, teaduseetika põhimõtteid ja korruptsioonivastast seadust.
Kuna professori ametikohalt vallandamist esineb harva, põhjendan ka seda otsust. Professori ametikoht on juhtiv positsioon, mille täitja tegeleb nii teaduse kui ka õppetööga. Pole mõeldav, et inimene, kes on läinud ise jämedalt vastuollu teaduseetika reeglitega, õpetaks teaduseetikat üliõpilastele ja osaleks uurimisrühmade juhtimises.
Mul on väga kahju, et oma tegevusega on dekaan lisaks ülikooli maine kahjustamisele teinud keeruliseks kõigi oma kolleegide töö, kes korraldavad sõltumatuid teadusuuringuid, järgides kõiki rangeid eetika- ja protseduurireegleid. Praeguse juhtumiga on Eesti elanike usaldust kuritarvitatud ja selle tagasivõitmine on paraku jäetud kogu akadeemilise kogukonna õlgadele. Kutsun üles nii kolleege kui ka vastavaid ametkondi selleks ühiselt lahendusi leidma.
Olen alati tervitanud ülikooli teadlaste ühiskondlikku aktiivsust. Seejuures on aga vaja teadlikult tajuda piire, et mitte sattuda rollikonflikti ega minna vastuollu eetika ja seadustega. Eriti selge peab see piir olema juhtival kohal töötades.”