Osta kasutatud auto targalt - mida teada ja kontrollida?Anname 11 praktilist soovitust, mida järgides kasutatud autot osta.Võltsitud läbisõidunäit, eemaldatud kübemefilter. küljest lõigatud katalüsaator, asendamata jäetud turvapadjad jne. Aasta on küll 2023 ja olukord pruugitud autode turul on kindlasti parem loti varem, kuid pettused pole kuhugi kadunud. Õnneks on viimastel aastatel auto kontrollimise võimalused paranenud nii Eesti taustaga kui ka välismaalt toodud/ ostetavate autode puhul ningjuba enne müüjale helistamist saab suure eeltöö ära teha.Kuidas lugeda taustakontrolli?Kui kuulutuseportaalides esmane valik tehtud, on järgmine samm lüüa auto registrinumber sisse 58 transpordiameti e-teeninduse taustakontrolli. Seal on mitu asja. mida tähele panna. Kas läbisõidunäit tundub tõene? Et graafikul kuvatav joon peaks olema loogiline ega tohiks teha jõnkse allapoole. Mida näitavad tehnoülevaatuse muud andmed? Kas vahepeal on mõni aasta vahele jäänudja miks?Kui auto särab piltidel kui uus, aga konstruktsioonielementide korrosiooni tõttu on mõne aasta eest läbi kukutud, on see tõsine ohu märk. Kas viimasel ajal on auto tihti omanikku vahetanud? Põhjuseks võib olla mõni kulukas tehniline probleem või isegi mitu probleemi, millega keegi tegeleda ei taha. Äsjane omanikuvahetus r_. võib tähendada ka liisingust väljaostu, aga siin tasub teada, et selle toovad tihti ettekäändeks ka ärikad. Sama päringut tasub kasutada ka välismaalt sisse toodud, aga arvel veel mitte oleva auto VIN-koodiga Transpordiamet suudab paljude riikide puhul juba näidata, kui hodomeetrit on keritud, Kahjuks ei kuulu nende riikide hulka Saksamaa.lkf.ee kahjupäring on samuti kasulikJärgmine päring tasub teha Liikluskindlustusfondi kodulehel. Seal kuvatakse liikluskahjusid summana: kuni 500 eurot, 500-2000 eurot ja üle 2000 euro. Kõige hullem on, kui auto on tunnistatud majanduslikus mõttes hävinuks. Kuni 500-eurone kahju on igal juhul väike kõks, mille pärast ei pea oma pead vaevama. 500-2000 eurot võib olla veidi tõsisem õnnetus või samuti vaid pisike plekimõlkimine: uuemal autol maksab tihti ainuüksi ühe esitule väljavahetamine üle 2000 euro. Seega ei pruugi isegi suurem kahju olla midagi hullu.Majanduslikus mõttes hävinud autoga on sama lugu: mõni odavarn sõiduk makstakse omanikule välja üpris lihtsalt. Selle kordategemine ja kasutamine on lubatud, kuid hiljem on seda edasi müüa muidugi keeruline. Kokkuvõtlikult: kahjude kohta tuleks müüjalt täpsemalt uurida. Nn kaskojuhtumite avalik andmebaas aga puudub, nende kohta oskab samuti rääkida omanik, samuti kindlustusfirmad, uuemate autode kohta tõenäoliselt ka margiesindus.Kasuta ka muid taustapäringuidGuugelda VIN-koodi ja auto registrinumbrit. See ei anna alati tulemust, aga võib anda - eriti kui auto on toodud näiteks Ameerikast ning seal avariilisena oksjonil maha müüdud. Mida vähem usaldusväärset taustainfot müüjal anda on, seda suurem kasu võib olla ka tasulistest taustakontrolliportaalidest autodna, vininfo, carvertical jne. Sealtki ei pruugi kasulikku teavet saada, kuid siiski on need paljusid autoostjaid pettusest päästnud. Ameerikast imporditud autot kontrolli carfaxi kodulehelt.Proovi mitut autotMeie kindel soovitus on enne ostu käia proovimas mitut autot. Esiteks saab siis palju paremini selgeks, milline meeldib. Pildil võivad kõik toredad tunduda, aga mõnel on tagaistmel liiga vähe ruumi, teine on jube uimane, kolmas liiga lärmakas jne.Teine mitme autoga sõitmise eelis on see, et autode tegelik seisukord erineb palju (eriti odavamas hinnaklassis) ning isegi kui üks tundub enam-vähem okei, võib järgmine olla päriselt väga hea. Kui ise autodest ikka midagi ei tea, pole paha mõte kaasa võtta mõni sel alal rohkem kodus olev sõber-tuttav. Proovisõitu tasub teha nii linnas kui ka maanteel, sest suurema kiiruse juures võivad ilmneda puudused, mis muidu ei avaldu, näiteks võõrad hääled ülekandesüsteemist.Hooldusraamatu kontrollKas kõikides hooldustes on käidud nagu vaja, kas läbisõidud klapivad? Hooldusraamatusse märgitu tuleks üle vaadata, kuid ka siin on paar ohukohta. Esiteks pole osal markidel (näiteks Mercedes-Benz ja Mazda) paberkujul hooldusraamatut enam ammu ja kui seda teile näiteks Saksamaalt toodud auto puhul näidatakse, on tegu võltsinguga. Mujalt toodud auto hooldusraamat on muidugi nii ehk naa mõnikord „ilukirjandus”, millel puudub tegelikkusega igasugune seos.Petturid tegutsevad endiselt aktiivselt, mida näitab kas või see, et varem Hollandist või Rootsist autosid importinud ebaausad ärikad lõpetasid selle, kui transpordiamet hakkas sealsete autode läbisõiduinfot jagama, ning toovad nüüd autosid Saksamaalt, kust infot kätte ei saa.Kui hooldusraamatu või müüja info tundub kahtlane, paluge auto ajalugu küsida margiesindusest (seda väljastatakse ainult omanikule). Seda ka imporditud auto puhul - siin saadaolevad andmed võivad puududa või olla lünklikud, aga küsida tasub ikka.Eelista soliidset müüjatKindlasti on auto soetamiseks turvaline koht margiesindus. Seal võetakse müüki kontrollitud tausta ja tehnikaga autod ning oma mainega ei mängita, teisalt on probleemide ilmnedes alati koht, kuhu tagasi minna. Üha sagedamini annavad nad oma müüdavatele autodele isegi garantii. Ka ainult pruugitud autodega tegutsevad poed on enamasti usaldusväärsed, kuid nende hulgas on erandeid. Rondiäride puhul mingit kindlustunnet oodata ei maksa.Teada tasub ka, et tarbijat kaitseb kahe aasta pikkune pretensiooni esitamise õigus ning esinduslikumas autokaupluses võetakse seda tõsiselt. Esimese poole aasta jooksul on vea müügi hetkel puudumise tõendamise kohustus müüjal. Hiljem peab vea olemasolu müügi hetkel tõendama juba ostja. Pretensiooni esitamise õigus pole garantii, kuid annab siiski ostjale parema võimaluse puuduste ilmnemisel oma õiguste eest seista.Aga ärikate autod?Eraärikad tegutsevad jõuliselt igas hinnaklassis. Nende müüdavad autod ei pruugi olla halvad, kuid ärimudel „osta võimalikult odavalt ja müü kallimalt” tingib juba ise selle, et risk on tavalisest suurem - eriti odavalt saad ju kätte sellise auto, millel on midagi viga. Kui müüja keeldub proovisõitu lubamast, tehnokontrolli minemast või margiesindusest ajalugu laisimast, jätke kaup katki. Kui auto pole tegelikult müüja oma (vabanduseks, et müün sõbra/sugulase jne autot), paluge tegeliku omaniku telefoninumbrit, et infot küsida.Küsimused „Kas müüte oma autot ja kas auto on teie nimel?” peaks kuuluma alati eraisikult soetatava auto ostuprotsessi juurde.Lase spetsialistil auto üle vaadataOlgu auto sõitnud 80 000 või 300 000 kilomeetrit, tehnokontroll pädevas teeninduses on alati hea mõte. Proovisõidul väga viisaka mulje jätnud autol võib olla vigu, mille remontimine maksab tuhandeid eurosid, alates kas või mõnest vastikust lekkest, mida näeb alles autot üles tõstes.Kõige lihtsam ja odavam on pöörduda tehnoülevaatuspunkti, aga seal ei saa kindlasti sama põhjalikku ülevaadet kui vastavale margile pühendunud teenindusest. Asjatundja teab tähelepanu pöörata ka tüüpvigadele, mis muidu võivad jääda tähelepanuta. Leitud vigade arvelt saab muidugi alati hinda tingida.Uuri tüüpvigade kohtaTeesid „Läbisõit ei tähenda midagi”, „Kõik sõltub peremehest” jne on kenad küll ja teinekord ka kehtivad, aga sugugi mitte alati. Igal mudelil on tüüpprobleeme ja enne ostu tasub end nendega kurssi viia. Kui ikka mõne auto variaatorkäigukast kestab ligikaudu 100 000 kilomeetrit või nukkvõlliketti vahetatakse veel varem, ei maksa loota, et ostetava auto puhul sellest pääseb.Seega, kui ketti vahetatud ja käigukasti pädevas kohas remonditud pole, tasub see auto ostmata jätta või arvestada, et näiteks CVT parandamine maksab mitu tuhat eurot.Tüüpvigade kohta leiab infot kas või Autogeeniuse kodulehe pruugitud autode andmebaasist.Kui palju järgmine hooldus maksab?Eranditega reegel on, et mida lihtsam ja odavam auto, seda odavam on seda ka hooldada. Tavaline hooldus ei ole üle mõistuse kallis, makstes ka margiesinduses tavaliselt 200-300 eurot. Kui selle aeg on siiski kohe ukse ees, on taas põhjust hinda alla küsida.Pikema perioodi, näiteks viie aasta või 100 000 kilomeetri tagant tuleb teha aga suurem hooldus, mille hind küünib teinekord isegi 1000 euro kanti. Isegi kui auto on väga vähe sõitnud ja suhteliselt uus, võib tehase hooldusprogramm ette näha suurt kulu.Liisinguga ostmisel on üks lisaeelisLiising või mitte on eraldi teema, kuid liisinguga ostmine on kohe väljaostmisest turvalisem. Ostjat kaitseb 14-päevane periood, mil ta võib liisingulepingust ja autost igasuguste selgitusteta loobuda. Müüjale see mõistagi ei meeldi, sest isegi kui tõrkeid ei teki, peab ta oma raha kaks nädalat ootama.Müüjalgi pole kohustust autot 14 päeva jooksul ostjale üle anda, kuid kui ta sellest keeldub, on asi kahtlane. Osapooled peavad omavahel (enne otsustamist ja allkirja andmist) kokku leppima. Ärikad ei taha muidugi üldse liisinguga tegemist teha.Kasulikud veebilehed kasutatud auto ostmisel:eteenindus.mnt.ee/public/soidukTaustakontroll.jsfwww.lkf.ee/et/kahjukontrollwww.transpordiamet.ee/kasutatud-soiduki-ostjalettja.ee -> Tarbija õigused -> Kasutatud autodtarbijakaitse.newton.ee/kasutatud-autovininfo.eeautodna.eecarvertical.eecarfax.comgoogle.comPruugitud auto soetamine ei ole loterii, kui osta usaldusväärselt müüjalt vähe sõitnud, kindla ajalooga ja korras auto. Aga kui palju on selliseid müüjaid ja selliseid, autosid? Ainult väike osa turust FOTO: ŠHUTTERSTOCK Kasutatud auto ost tas alati kohe ära vormistada, eriti kui autot müüakse mitme varasema ostu-müügilepinguga. Kõige muu kontrollimise kõrval on hea mõte mõõta ka kerevärvi paksust, sest avariide jälgi osatakse osavalt peita.MARGUS PIPAR


Kriisid toovad kaasa kuritegude kasvuKRIMIKauplusevarguste arv suurenes aastaga neljandiku võrra.Justiitsministeeriumi 2022. aasta kuritegevuse ülevaatest selgub, et varavastased kuriteod moodustasid suurima osa ehk 46% kuritegudest. Kokku registreeriti neid 3% rohkem kui aasta tagasi, neist enim Harju-, Ida-Viru- ning Tartumaal. Arvuliselt pandi Harjumaal 2022. aastal toime 6353 varavastast kuritegu.Kui 2020. aastani registreeriti varavastaseid kuritegusid järjest vähem, siis nüüd on nende arv taas suurenenud eeskätt varguste tõttu. „Vargused on varavastaste kuritegude seas domineerinud läbi aastate. Nendele järgnevad kelmused ja arvutikelmused ning omastamised,“ ütles justiitsministeeriumi analüüsitalituse nõunik Andri Ahven.Aastaga suurenes ennekõike kauplustes toime pandud varguste arv, mida registreeriti 23% enam kui aasta varem. Eeskätt varastati esmatarbekaupasid, nagu juust, vorst, šokolaad ja kohv, aga ka kosmeetikat ning alkoholi. Valdav osa kauplusevargustest olid süstemaatilised vargused.Sõidukivarguste arv vähenes aastaga 17%. Pea järjepidevalt on vähenenud röövimised, mida registreeriti mullu kuus korda vähem kui eelmise kümnendi algul.Andri Ahvena sõnul registreeritakse varavastaseid kuritegusid rohkem eeskätt linnades, kus on palju varastele huvi pakkuvaid suuri kauplusi. Eelmisel aastal pandi kauplustes toime enam kui pool ehk 54% kõigist vargustest.2023. aastal plaanib justiitsministeerium vargusi põhjalikult analüüsida. Eesmärk on saada teada, millised on peamised varguste toimepanijaid iseloomustavad asjaolud. „Täpsem teadmine vargusi toime pannud inimeste kohta võimaldab otsustada, kuidas oleks sääraseid kuritegusid võimalik ühe või teise inimeste grupi seas vähendada,“ selgitas Ahven.Kuritegevuse ametlik statistika kajastab politseile ja teistele õiguskaitseasutustele teatavaks saanud kuritegusid. Registreeritud juhtumite statistika üksi ei näita kuritegude arvu, vaid peegeldab ainult osa kogu kuritegevusest. Statistika kõrval jälgib justiitsministeerium ka uuringutega kogutud teavet.JUSTIITSMINISTEERIUM


Ajakirjanik: vaene ja rumal Moldova on Venemaa soov    Venemaa on pidevalt Moldovat oma kontrolli all hoidnud ja nad ei soovi näha arenenud Moldovat, sest kõige parem on rahvast kontrollida siis, kui nad on vaesed ja lollid, ütles rahvusringhäälingule Moldova väljaande Ziarul de Garda peatoimetaja Alina Radu.     Tundub, et Moldova on pikalt olnud ida ja lääne vahel ja ei ole oma teed valinud. Kas see nüüd on muutunud? Võib-olla ka sõja tõttu?  Venemaa ei ole Moldovast kunagi lahkunud viimase 30 aasta jooksul või alates Nõukogude Liidu kokkuvarisemisest. Venemaa haaras Moldovas kohe territooriumi, korraldas separatismi, võttis osa territooriumist oma kontrolli alla, jättis oma armee separatistlikku piirkonda, jättis suurima armeelao Moldovasse ilma võimaluste seda kontrollida ja hoidis oma kontrolli all paljusid poliitikuid ja terveid parteisid. Nii et me ei saa öelda, et Moldova oleks olnud kahevahel. Mina pakun, et inimesed valiksid parema elu ja kõikide standardite järgi on Euroopa Liidus alati olnud parem elu, paremad avalikud teenused, paremad teed, paremad tööd, paremad palgad, paremad tingimused, et olla laps, naine, puudega inimene või lihtsalt inimene. Venemaal pole kunagi olnud paremaid tingimusi, et töötada või elada paremat elu. Inimesed Venemaal lihtsalt elavad vähem kui inimesed Euroopa Liidus. Ma olen kindel, et igaüks tahab elada pikemat ja paremat elu, mitte lühemat ja halvemat. Aga valeinfo levitamise tõttu, poliitilise kontrolli tõttu mõnede poliitikute üle ja Vene propaganda tõttu, mida on tulnud tohututes kogustes televisioonist, ajalehtedest ja veebilehtedelt, on inimesed olnud valesti informeeritud ja sellised inimesed on võinud arvata, et Euroopa on halb ja lääs halb. Moldova on teel parema elu poole, kui kõikide elanikeni jõuavad head infoallikad ja kui valitsus töötab Moldova inimeste heaks, mitte Venemaa huvides.  Nii et küsimus ei ole Moldova rahva identiteedis, nemad tahaksid liikuda Euroopa teel, aga probleem on olnud propagandas?  See, mida me näeme, on see, et noorem põlvkond on Euroopa-meelne, sest nad leiavad kergemini infot ja paljud neist õpivad või töötavad Euroopas või on neil seal sugulasi ja sõpru. Mõned vanemad inimesed või piirkonnad, kes räägivad põhiliselt vene keeles ja kelle infoallikad on venekeelsed, seisavad vastu eurointegratsioonile ja Euroopa plaanidele. See kõneleb sellest, kust sa saad oma info ja kui hästi sa kahte süsteemi tead.  President rääkis julgeolekumuredest. Kas te tunnete midagi eriti rahutuks tegevat praegu või mitte?  Olles ajakirjanik, kes on kajastanud Moldova poliitikat 30 aastat, siis ma tunnen ärevust, sest sõda käib lähedal. Ma mäletan detsembrit 2021, kui me keegi ei arvanud, et sõda algab, me pidasime seda võimatuks, et keegi alustaks sellist verist sõda Euroopas praegu. Nüüd on see juba aasta aega kestnud. Ja me oleme näinud, et mõned Vene raketid on lennanud üle Moldova ja Vene poliitikud ei anna selle kohta mingit infot ega püüa seda peatada. See on ohtlik. Kõik, mida Venemaa soovib, on ohtlik naaberriikidele ja see on ohtlik Moldovale, sest me oleme väike riik ja, vabandust, aga me oleme vaene riik ja me teame, et meil ei ole sõjalist võimekust, et sellises sõjas võidelda. Venemaal on sõjaväelased Transnistrias ja kõik võivad Transnistriast siia vabalt liikuda, nad võivad tulla Chisinausse ja ükskõik kuhu mujale ükskõik millega kotis, autos või taskutes. Ma olen tõesti mures, et kui keegi tahab teha halba, siis võib ta seda võimalust kasutada.  Te ütlesite, et Moldova on vaene maa. Kuidas inimesed hakkama saavad sõja ajal ja kõrge inflatsiooniga?  Me oleme harjunud olema vaesed. Moldova on 30-aastane ja me ei ole kunagi olnud eriti arenenud finantsiliselt ega majanduslikult ja see on taas kord Venemaa kontrolli pärast piirkonna üle. Venemaa otsustas, millal nad meile gaasi annavad ja millise hinnaga, Venemaa tegeles väljapressimisega, et kui me gaasi ei osta, siis nad teevad meile midagi halba, Venemaa otsustas, millal nad ostavad meie õunu või viinamarju või veine või köögivilju, ja siis nad otsustasid, et nad ei taha neid enam, sest neile ei meeldi Moldova Euroopa-meelne valik. Nii et Moldova ei ole tegelikult saanud kõikide nende aastate jooksul areneda, sest kogu aeg on tulnud vaadata, mida Venemaa ütleb. Nii ei saa areneda, sest mitte keegi Venemaal ei soovi näha arenenud Moldovat, nad tahavad, et me oleksime vaesed ja valesti informeeritud, sest parim viis rahvast kontrollida on siis, kui nad on vaesed ja lollid. Viimastel aastatel Moldova püüdis arendada mõningaid projekte. Lõpuks on Moldova veinid igal pool, Euroopas ja USA-s, Moldova puuviljad lähevad sinna. Aga kahjuks ei ole Moldovas turismi, meil ei ole mägesid ega merd ega suuri kõrgtehnoloogilisi ettevõtteid või vabrikuid. Sellel rahval ei ole praegu erilist võimekust areneda finantsiliselt ja majanduslikult, selleks on vaja teha palju reforme. Neis oludes on moldovlastel olnud kaks valikut, kas minna välismaale tööle või jääda siia ja ehitada seda maad üles vähehaaval. Ma tean paljusid inimesi, kes on hakkama saanud väikeste asjadega. Inimesed kasvatavad oma puuvilju ja köögivilju, nad kütavad oma maju oma puudega ja tarbivad nii vähe kui võimalik, et ellu jääda. Aga ei ole võimalik areneda, olles pidevalt ellujäämisrežiimil. Tuleb edasi liikuda järgmisele tasemele. Ma olen kindel, et kui meil on rahu, siis me leiame võimaluse arenemiseks.  Võib öelda, et Venemaa on ka selles süüdi oma mõjusfääri hoidmisega siin, mis on peletanud eemale majandustegevust.  Jah, kõigepealt hoidis Venemaa oma kontrolli all Transnistria piirkonda ja see on ühtlasi maariba, kus asusid kõik Moldova tehased, need jäid nende kontrolli alla. Lisaks hakkas Venemaa kontrollima veini, puuviljade ja köögiviljade eksporti. Ja mis siis alles jääb? Ja ostes autosid ja kütust, kontrollis Venemaa samuti hindasid. Me olime kontrolli all ja ei saanud selle vastu võidelda, sest ka meie poliitikud olid Venemaa kontrolli all.  Kas kirik on ka oluline, see on vene õigeusu kirik?  See on väga oluline. Raskustes inimesed otsivad midagi, millesse uskuda ja statistika järgi inimesed endiselt usaldavad kirikut. Uurivate ajakirjanikena oleme me kirjutanud palju lugusid korruptsioonist venemeelses kirikus, aga see ei muutnud palju, sest inimesed peavad ekslikult preestrit jumalaks ja nad ei suuda kriitiliselt analüüsida preestri tegevust. Kui sõda algas, siis me nägime, kuidas preestrid seda usaldust kuritarvitasid. Pandeemia ajal rääkisid nad, et vaktsiinid ei eksisteeri või ei ole piisavalt efektiivsed või on tehtud selleks, et inimeste mõtteid kontrollida. Nad rääkisid, et ärge kandke maske, sest see on tervisele halb ja et koroonat pole olemas, kuigi inimesed surid iga päev. Kui sõda algas, siis ütlesid paljud kirikuõpetajad, et sõda on õige, Putinil on õigus ja me peame tema eest paluma, sest inimeste tapmine on hea asi. Nii et me oleme väga kurvad sellepärast. Vaja on suuri reforme ja me peame küsima preestritelt, milline on suhe jumalaga, kui nad samal ajal teevad sõjapropagandat.


Saaremaa volikogu arutab abivallavanem Koit Voojärve umbusaldamistSaaremaa vallvolikogu tänasel istungil on teravate teemadena täna asutusele koolide õpiastmete kärpimise teema ja abivallavanem Koit Voojärve umbusaldamine.
Saaremaa Vallavolikogu 22.02.2023 istungil on päevakorras:
Infotund: Korruptsiooniohud kohalikus omavalitsuses Arupärimisele vastamine (vallavanem Mikk Tuisk)
1. Umbusalduse avaldamine abivallavanem Koit Voojärvele
2. Tornimäe Lasteaia liitmine Tornimäe Põhikooliga
3. Tornimäe Põhikooli ümberkorraldamine I lugemine
4. Kahtla Lasteaed-Põhikooli ümberkorraldamine I lugemine
5. Kihelkonna Kooli ümberkorraldamine I lugemine
6. Mustjala Lasteaed-Põhikooli ümberkorraldamine I lugemine
7. Pärsama Hooldekodu põhimäärus
8. Igapäevaelu toetamise teenuse osutamisega seotud ruumide kulude katmise kord
9. Nõusoleku andmine rahalise kohustuse võtmiseks
10. Reo küla Anna asumi detailplaneeringu vastuvõtmine ja keskkonnamõju strateegilise hindamise algatamata jätmine
11. Tirbi külas Piiri detailplaneeringu vastuvõtmine ja avalikule väljapanekule suunamine
12. Lümanda küla Spordiväljaku detailplaneeringu algatamine ja keskkonnamõju strateegilise hindamise algatamata jätmine
13. Hoonestusõiguse seadmise lepingu lõpetamine ja kinnistu võõrandamine (Lümanda, OÜ Lahhentagge)
14. Hoonestusõiguse seadmine otsustuskorras (Salme, Sõrve mnt 3)
15. Eesti Linnade ja Valdade Liidu esindajate nimetamine
16. Saaremaa Vallavolikogu planeeringu- ja keskkonnakomisjoni koosseisu muudatuse kinnitamine
17. Informatsioon


14 volikogu liiget sõlmisid Kohtla-Järvel koostööleppe14 Kohtla-Järve saadikut sõlmisid kolmapäeval koostööleppe, mis määrab nende ühise tegutsemise 25kohalises linnavolikogus. Samas ei kavatse volikogus enamust omavad saadikud esialgu tagandada vähemuse poolt ametisse kinnitatud Virve Linderi juhitavat linnavalitsust.Leppe sõlmisid viis Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ja viis Keskerakonna saadikut. Lisaks neile ühinesid leppega Keskerakonna nimekirjast volikogusse valitud Anton Dijev, Zaur Abbassov ja Deniss Veršinin, kes läksid eelmisel aastal omadega tülli ja tegid oma fraktsiooni, ning Maria Merkulova valimisliidust Progress. Kõik need neli on ka kahtlusalused oktoobris vallandunud korruptsiooniskandaalis. Varem olid nad ka mitteametlikus võimuliidus koos Reformierakonna, valimisliitudega Restart Kohtla-Järve ja Progress.
Koostöölepe näeb muu hulgas ette teha volikogu liikmetele kohustuslikuks korruptsiooniteemaliste koolituste läbimine, et ära tunda ja seeläbi ennetada korruptiivseid toiminguid.
Leppele allakirjutanud kavatsevad teha linna tulude ja kulude sõltumatu analüüsi koos ettepanekutega kulude optimeerimiseks ja tulude suurendamiseks. Kulude vähendamiseks muudetakse linnavalitsuse ja hallatavate asutuste struktuuri.
Konkreetsetest asjadest lubatakse muu hulgas luua bussijaam Järve linnaosasse, jätkata mahajäetud hoonete lammutamist, ehitada kergliiklustee Vana-Ahtmest kuni Rausvere külani Alutaguse vallas, suurendada laste sünnitoetust ja ranitsatoetust. Samuti lubatakse tagada sujuv üleminek eestikeelsele õppele.
Nii sotside liider ja volikogu esimees Eduard Odinets kui keskerakondlaste juht Sergei Lopin on kinnitanud, et kui koostöö sujub, siis ei ole neil kavas umbusaldada Virve Linderi vähemusvalitsust, mis sai ametisse volikogus vastasleeri häältega.

Kohtla-Järve linnavolikogu Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ja Eesti Keskerakonna fraktsiooni ning leppega ühinenud Kohtla-Järve linnavolikogu teiste liikmete
KOOSTÖÖLEPE
Kohtla-Järve linnavolikogu Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ja Eesti Keskerakonna fraktsiooni liikmed ning leppega ühinenud teised Kohtla-Järve linnavolikogu liikmed sõlmivad kokkuleppe koostöös ja ühises tegutsemises Kohtla-Järve linnavolikogus järgnevate põhimõtetega. Koostöölepe kaotab kehtivuse osapoolte vahel koalitsioonileppe sõlmimisel või ühe või teise fraktsiooni taganemisel leppest.
Linnajuhtimises:
• Otsustame leppe allkirjastanud poliitiliste jõudude tööjaotuse linnavolikogus kuni koalitsioonileppe sõlmimiseni konsensuslikult.
● Nimetame linnavolikogu majanduskomisjoni arengu- ja majanduskomisjoniks.
● Tagame linnavolikogu revisjonikomisjoni sõltumatuse, pakkudes esimehe positsiooni opositsiooni esindajale, kellele ei ole esitatud kuriteokahtlustust.
● Korraldame linna tulude ja kulude sõltumatu analüüsi koos ettepanekutega kulude optimeerimiseks ja tulude suurendamiseks. Viime kulude optimeerimiseks ellu struktuurimuutused linnavalitsuses ja hallatavates asutustes.
● Parandame linnavalitsuse teenuste kvaliteeti, tehes asjaajamist kiirelt, õiguspäraselt, ausalt ja läbipaistvalt.
● Piloteerime linnavalitsuse struktuuris mitme riigiasutuse eeskujul valdkondlike meeskondade juhtide süsteemi, vähendades abilinnapeade koormust ja suurendades vanemametnike vastutust.
● Parandame linnavalitsuse avalikku kommunikatsiooni ja elanike informeerimist.
● Seisame avaliku teabe ligipääsetavuse eest, sh tagame, et dokumentide asutusesiseseks kasutamiseks määramine toimuks vaid põhjendatud vajadusel vastavalt seadusele.
● Suurendame infotehnoloogia kasutuselevõttu linnajuhtimises.
● Muudame linna eelarve läbipaistvamaks ja linnakodanikele arusaadavamaks.
● Kaasame erinevad sihtrühmad linna arengukava jt strateegiliste dokumentide koostamisse ja muutmisse, samuti linnavolikogu komisjonidesse.
● Kehtestame nulltolerantsi korruptsiooni ja huvide konflikti suhtes, ei tee valimiskampaaniat linna rahaliste vahendite arvelt.
● Teeme volikogu liikmetele kohustuslikuks korruptsioonialaste koolituste läbimine, et ära tunda ja seeläbi ennetada korruptiivseid toiminguid. Loome volikogule ja linnavalitsusele huvide konflikti vältimise juhise.
● Linnavolikogu või linnavalitsuse poolt ametiise valitud või määratud ja kahtlustuse saanud isikute jätkamist vaatame üle kriminaalmenetluses süüdistuse esitamise korral.
● Võtame tööle sõltumatu siseaudiitori ning tagame riskianalüüsi põhise siseauditi läbiviimise ja tehtud soovituste elluviimise.
● Tagame hallatavate asutuste ja linna osalusega äriühingute juhtimise ning kontrollorganite liikmete ametisse nimetamise läbipaistvus ja kompetentsipõhisus. Hallatavate asutuste juhtide valikukomisjonidesse kaasame esindajad linnavolikogu vastava valdkonna komisjonidest.
● Analüüsime võimalusi võimu detsentraliseerimise eesmärgil linna erinevates osades esinduskogude institutsiooni loomiseks. Toetame linna erinevates osades asumiseltside teket ja tegevust.
Linna- ja elamumajanduses:
● Tõhustame koostööd riigiga tingimuste loomiseks Kohtla-Järve tehnopargi arendamiseks. ● Loome, sh koostöös kõrgharidusasutustega tingimused ettevõtluse elavdamiseks – toetame ettevõtlust arendavaid projekte, julgustame ettevõtjaid Kohtla-Järvele tulema, loome linnavolikogu juurde ettevõtjate ümarlaua.
● Korrastame korteriühistute toetamise süsteemi, toetame korteriühistuid Ettevõtluse ja Innovatsiooni Sihtasutuse jt taotluste koostamisel.
● Säilitame korteriühistute toetamise elamute, sh fassaadide kordategemisel, sisehoovide korrastamisel, sh parkimisprobleemide lahendamisel, ja lastele turvaliste mänguväljakute loomisel. Loome linnavolikogu juurde korteriühistute ümarlaua.
● Analüüsime detailplaneeringuid, parandamaks liikluse ja parkimise võimalusi Järve ja Ahtme linnaosas.
● Jätkame linna kasuks sundvalduste seadmist avalikus kasutuses olevatele korteriühistute sõidu- ja kõnniteedele, et neid linna vahenditest paremini korras hoida.
● Otsime võimalusi võimaldada noortele peredele munitsipaalmaad individuaalelamute ehitamiseks.
Linnakeskkonnas:
● Korrastame linna teede registri, milles märgime ka teede praeguse seisukorra ja remondivajaduse, ning koostame pikaajalise linnatänavate remondi kava, pakume korteriühistutele tuge teede korda tegemisel.
● Loome kaasaegse, multifunktsionaalse bussijaama Järve linnaossa.
● Jätkame linnapargi korrastamisega.
● Tõstame linna mainet, muudame linnaruumi atraktiivseks nii linnaelanikele kui külalistele. Toetame koristustalguid ja muid rahvaalgatusi, et linnakeskkond muutuks puhtamaks ja turvalisemaks. Loome linnas koerte jalutusväljakud.
● Jätkame mahajäetud hoonete lammutamist.
● Teeme analüüsi linnavalitsuse hoone edasise kasutamise osas ning vajadusel leiame uued sobivad tööruumid.
● Mitmekesistame võimalusi vabas õhus aja veetmiseks peredele, noortele ja vanemaealistele.
● Muudame linna erinevate osade vahel toimivat ühistranspordiühendust rohkem elanike vajadustele vastavaks. Taotleme teiste omavalitsuste territooriumi läbivate liinide maakonnaliinideks tunnustamist.
● Arendame kergliiklusteede võrgustikku, viime lõpuni kergliiklustee rajamise Ahtme linnaosast (Vana-Ahtmest) Rausvereni Alutaguse vallas.
● Muudame liikluslahendused koolide ümbruses turvaliseks.
Sotsiaalvaldkonnas:
● Laiendame ja mitmekesistame pakutavate sotsiaalteenuste ringi, lähenedes probleemidele juhtumipõhiselt, vajadusel koostöös kolmanda sektori ja naaberomavalitsustega, ning parandame puuetega inimeste informeerimist seoses nende õiguste ja võimalustega.
● Muudame kõik linna munitsipaalasutused ligipääsetavaks.
● Parandame linna sotsiaalmaja elanike elamistingimused.
● Teeme ohutuks ja elamisväärseks linna munitsipaalkorterid.
● Loome tingimused tekkeks ja toetame linnas tegutsevaid vabatahtlikke ühendusi, mis panustavad kogukonna turvalisusesse.
● Suurendame lapse sünnitoetust, ranitsatoetust, täisealise raske või sügava puudega lähedase hooldaja toetust ning sügava või raske puudega lapse hooldaja toetust.
● Loome süsteemi (asendus) hooldajate leidmiseks, sh toetame kaasaegsete IT-lahenduste rakendamist järelevalvet vajavate inimeste hooldamisel.
● Loome linnavolikogu juurde väärikate ümarlaua.
● Jätkame tervisliku eluviisi edendamist ja riskirühmadele suunatud ennetustöö arendamist.
Haridusvaldkonnas:
● Tõstame ja hoiame lasteaedade pedagoogilise magistrikraadiga ja kvalifikatsioonile vastavate pedagoogide tasu üldhariduskooli kvalifitseeritud õpetaja tasu tasemel.
● Püstitame koolipidajana realistlikud eesmärgid kvaliteetse hariduse pakkumiseks linna haridusasutustes, seades esiplaanile õpilase arengu, ning motiveerime haridusasutusi tagama hariduse kvaliteeti.
● Toetame kodulähedase konkurentsivõimelise hariduse omandamise võimaldamist kõikidel haridusastmetel. Selleks teeme koostööd Haridus- ja Teadusministeeriumi, IdaVirumaa haridusklastri ja haridusprogrammiga Ettevõtlik Kool.
● Seame prioriteediks kõrge kvalifikatsiooniga õpetajate tööle kutsumise Kohtla-Järve haridusasutustesse, sh väljastpoolt Ida-Virumaad, selleks töötame välja ja rakendame motivatsioonipaketi, pakkudes sh kaasaegset ja atraktiivset elamispinda.
● Seame eesmärgiks koolilõpetajate vähemalt kolme keele (sh eesti ja vene) valdamise. Selleks laiendame põhikoolides valikut, pakkudes võimalust õppida eesti õppekeelega koolis, vene õppekeelega koolis (kuni vastava riikliku reformi elluviimiseni), tagades kvaliteetse eesti keele õppe, ning loome olemasolevate koolide baasil varajase keelekümbluse kooli, kui riiklik seadusandlus seda mudelit võimaldab.
● Aitame kaasa linna kõrgharidusõppe (sh õpetajakoolituse) võimaluste mitmekesistamisele ja populariseerimisele.
● Toetame elukestvat õpet kõikidele vanuserühmadele kaasates nii linna, regiooni kui kogu Eesti haridusasutusi.
● Jätkame Kohtla-Järve linna haridusstrateegia 2023-2035 koostamist ning alustame elluviimisega.
● Jätkame lasteaedade ja koolivõrgu optimeerimist.
● Tagame sujuva ülemineku eestikeelsele õppele.
● Koostöös riigiga pakume kvalifikatsioonile mittevastavatele õpetajatele ümber- ja täiendõppe võimalusi.
Kultuuri- ja spordivaldkonnas:
● Tagame konkurentsivõimelist töötasu linna hallatavate kultuuriasutuste töötajatele.
● Kaalume linna kultuuriasutuste optimeerimist.
● Koostöös erasektoriga arendame Kaevurite ja Keemikute päeva tähistamise linna tähtpäevaks.
● Loome linnakodanike loomingulistele projektidele läbipaistva toetusmehhanismi.
● Toetame võimalusi spordiga tegelemiseks, sh vabas õhus.
● Toetame kõiki linnas elavaid lapsi spordi tegemisel.
● Jätkame eakate toetamist linna ujula külastamist soodustingimustel ning loome võimalused jõusaali külastamiseks.
● Koostöös riigiga kaasajastame linna raamatukogusid, kasutades riiklikku raamatukogude innovatsioonimeedet.
● Motiveerime linna spordiklubide treenereid tõstma kutsekvalifikatsiooni, tagades sellega riiklikku toetust töötasu maksmiseks.
Huvihariduses ja noorsootöös:
● Laiendame noortekeskuse tööd Järve linnaossa, korraldame linna noortele suvised õpilasmalevad.
● Moodustame linnavolikogu juurde noortevolikogu koos noorte esindusega kõigis volikogu komisjonides ja sõnaõigusega eelarve ning teiste õigusaktide arutamisel, tunnustame aktiivseid ja linnaellu panustavaid noori.
● Laiendame mobiilse noorsootöö võimalusi linna väiksemates osades.
● Mitmekesistame ja suurendame laste ja noorte huvitegevuse võimalusi, mitte vähendades selle rahastamist, ning loome andekate noorte toetusprogrammi.
● Motiveerime ja toetame haridusasutusi ning vabaühendusi kvaliteetse huvihariduse tagamisel ja mitmekesistamisel, sh seades prioriteediks eestikeelset huviharidust, kõikidele vanuserühmadele, sh täiskasvanutele rahvaülikooli koolitused.
Eduard Odinets, Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nimel
Sergei Lopin, Eesti Keskerakonna fraktsiooni nimel
Zaur Abbassov
Anton Dijev
Maria Merkulova
Deniss Veršinin


Yana Toom hirmutab venekeelses meedias Putini kättemaksugaPoliitikute silmakirjalik trikk venekeelsele valijale meeldimiseks on ajada eri keeltes täiesti erinevat juttu. Eriti hästi valdab seda Yana Toom, tõreleb Riina Solman (Isamaa). Euroopa Parlamendis ründab Toom inglise keeles kõneldes Eesti kodakondsuspoliitikat. Venekeelses Postimehes aga toob ta võrdluse Ida-Virumaa ja sõjaeelse Sudeedimaa vahel. Eestikeelset meediat järgival inimesel võib see kõik jääda märkamata, sest eesti keeles on Yana Toom viimasel ajal rääkinud peamiselt ametiühingutest (Delfis 14.02 ja 17.02).

Vana plaat kodakondsuse teemal

Möödunud nädala esmaspäeval, 13. veebruaril, oli Euroopa Parlamendis arutlusel päevakorrapunkt, mis puudutas EL kodanikele võimaluse tagamist osaleda valimistel teistes liikmesriikides. Yana Toom kasutas talle antud kõneaega ära, et panna tööle vana plaat, kuidas hoopis kodakondsuseta isikutel peaks olema õigus valimistel osaleda. Loomulikult kaasnesid sellega Kremli propaganda kulunud tööriistakastist laenatud süüdistused, et Baltimaad diskrimineerivad oma kodakondsuseta isikuid ja seega ei olegi päris õiged euroopalikud demokraatlikud riigid.
Riho Terras viitas sotsiaalmeedias õigesti, et Euroopa Komisjon on sellele küsimusele juba hinnangu andnud, et Balti riikides ei kiusata kedagi taga. Eestis ei keelata kellelgi, kes täidab vastavad tingimused, taotleda kodakondsust. Aega on olnud selleks terve inimpõlv. Seega on Eestis elavad kodakondsuseta isikud on teinud teadliku valiku mitte taotleda Eesti kodakondsust, sest hall pass võimaldab lihtsamalt Venemaal käia.
Kui Yana Toom sooviks rohkem euroopalikku lähenemist, siis tulekski Eestis järgida teiste Euroopa riikide tava, et mittekodanikud valimistel osaleda ei saa. Ka Lätis, kellega on meie demograafiline olukord kõige sarnasem, ei saa mittekodanikud valida kohalikel valimistel. Rääkimata Leedust või suurriikidest Prantsusmaast ja Saksamaast.
Kuna Balti riigid on piiririigid Venemaaga, siis pole see ka Eestis kuidagi mõistlik. Ei ole midagi ebademokraatlikku selles, et kodakondsusega kaasnevad teatud õigused ja kohustused. Ja üks kodakondsusega kaasnev oluline õigus on osaleda valimistel. Eesti praegu lubab mittekodanikel kohalikel valitsustel osaleda ja on selles küsimuses lausa silmatorkav erand.

Ida-Virumaa on nagu Sudeedimaa sõjaeelses Tšehhoslovakkias?

Reedeses venekeelses Postimehes (17.02) on Yana Toom võtnud nõuks harida ajaloos mind isiklikult ja Eesti poliitikuid laiemalt. Lühidalt paistab tarkus, mille me omaks võtma peaksime, seisnema selles, et kui Tšehhoslovakkia valitsus oleks käitunud sudeedisakslastega Teise maailmasõja eel vaguramalt, siis ei oleks Hitler ehk Tšehhoslovakkiat okupeerinud. Okupatsiooni süüdlased olid selle loogika järgi poliitikud Prahast, mitte hullunud Hitler Berliinist.
Et Eestiga midagi halba juhtuda ei saaks, peaks Toomi arvates kõik protsessid peatama - hoiduma eestikeelsele haridusele üleminekust, eestikeelsest asjaajamisest Ida-Virus ja loomulikult jätma Venemaa kodanikele õiguse valida kohalikke omavalitsusi. Kui aga Putini Venemaa peaks jõuga tulema Eestit okupeerima, siis selles on Toomi loogika järgi süüdi liigselt eestimeelsed poliitikud Tallinnast, mitte veriste kätega türann Moskvast.
Aga Ida-Virumaa murede taga ongi tihti soovimatus raskeid aga vajalikke muutusi ette võtta. Kui siin elavad inimesed ei ole taasiseseisvumisele järgnenud aastakümnete jooksul Eesti kodanikuks saada soovinud, on seegi olnud selge valik. See valik on kahjuks suuresti kantud samadest väärtustest, mille põhjal sai Vladimir Putin 2018. aasta presidendivalimistel 94% Eesti Venemaa kodanikest valijate toetuse, mis ületas tublisti tema tulemust Venemaal.
Kui need samad Venemaa kodanikud saavad otsustavaks kohaliku omavalitsuse paika panemisel, siis on mõistetav, miks kohalikes volikogudes arutatakse teisaldatud okupatsioonimonumendi „koopia“ püstitamist, klammerdutakse okupatsiooniväelaste auks antud tänavanimedesse ning linnaasutuse seinu ehivad ikka veel Lenin ja Marx. Sellised omavalitused ei suuda lahendada kohalike inimeste tegelikke probleeme.

Mille eest Toom hirmutab?

Toom hirmutab venekeelses meedias sisuliselt Putini kättemaksuga, sest on vastu sellele, et riik võtaks Ida-Virumaal tugevama rolli. Ta väidab, et kohalik omavalitsus peab olema igal pool täpselt ühesuguste ülesannetega. Ta teab aga kindlasti, et tegelikult on riik juba aastaid asunud tugevdama haridussüsteemi, mida varem peeti kohaliku omavalitsuse ülesandeks. Lisaks riigigümnaasiumidele, mida leidub kogu Eestis, on just Ida-Virumaal asutud riigistama põhikoole.
On hea, kui laste hariduse kvaliteet ei sõltu korruptsiooniskandaalidest puretud ja punamonumentide taustal oma meelsust näitavast volikogust. Usun, et Ida-Viru inimeste elujärge - hoolimata nende emakeelest ja isegi kodakondsusest - parandaks tublisti, kui riik asuks sarnaselt korrastama ka piirkondlikku lasteaiavõrku, sotsiaalsfääri ja heakorramajandust.
Lõppkokkuvõttes soovime ju kõik näha õitsvat, arenevat ja eestimeelset Ida-Virumaad, mitte hirmu tõttu kunstlikult pidurdatud arenguga eikellegimaad kahe maailma piiril. Meie tulevik riigina sõltub meie julgusest ja suutlikkusest oma probleeme lahendada, mitte lootusest, et vaguruse ja allaheitlikkusega suudame end hitlerite, putinite või alassadide vihast säästa. Ida-Virumaal tuleb teha rohkem, mitte vähem.


Ratas tulises raadiodebatis Hussarile: ärge ägestuge! Hussar Ratasele: ärge patroneerige!   Keskerakonna esimees Jüri Ratas ja Eesti 200 esimees Lauri Hussar pidasid kolmapäeval Vikerraadios maha eelseisvate valimiste ilmselt kõige tulisema debati, kus etteheiteid lendas kahe poliitiku vahel nii palju, et saatejuhid pidid resümeerima, et meeste juhitavad parteid ühte valitsusse ilmselt ei mahu.   Hussar avaldas saate alul kindlat veendumust, et Eesti 200 osaleb järgmise valitsuse moodustamisel ja rääkis, mis on need teemad, mida Eesti 200 valitsuses kindlasti tahab ära teha, nagu näiteks rohe- ja digipööre. Mõned minutid saatesse hilinenud Ratas leidis, et eelseisvate valimiste põhiküsimus on hoopis see, kas valitsuse moodustab Reformierakond või Keskerakond. "Küsimus pole Ukraina toetamises või julgeolekupoliitikas, kus erakonnad näevad asju ühtemoodi. Erinevused tulevad sellest, kuidas toetame inimeste toimetulekut ja ettevõtteid. Mis saab pensionitest, tervishoiust ja regionaalpoliitikast," loetles Ratas. Selle jutu peale ägestus Hussar: "Kui Ratas räägib, kuidas ta on Keskerakonna poliitikat ellu viinud, siis mina ei mäleta Jüri Ratase viimase valitsuse ajast midagi muud, kui et ta viis ellu Isamaa poliitikat. Olgu selleks pensionisamba lammutamine. Ja Jüri Ratas üritas ellu viia Putini referendumit ehk korraldada abielureferendumit, mida tahtis EKRE ja lõhestades selliselt ühiskonda. See on realistlik keskerakondlik poliitika. Kui sa Jüri said 2016. aastal Keskerakonna esimeheks, siis sa lubasid, et keskerakond muutub, aga mina ei ole näinud, et Keskerakond oleks muutunud. Teil on jätkuvalt korruptsiooniküsimused laual ja teie inimesed on kohtu all." Ratas vastas, et Hussar pole suutnud siiani välja tulla Postimehe peatoimetaja ametist, "kus ta treis juhtkirju, et Keskerakonda sõimata". Ratas loetles oma viimase valitsuse töövõite ja ütles, et Hussari mälu on valikuline, kui ta on need unustanud. "Mina ei taha nii õel ja tõre olla kui Lauri. Eesti 200 on tubli, ma tõesti loodan, et nad saavad seekord riigikogusse sisse. Seal on palju poliitikuid, kes pakuvad reaalset alternatiivi Reformierakonnale. Ma kuulsin siin saatejuhi küsimust, et Eesti 200 mõjub nagu puudel Reformierakonnale. Ma siiralt tahan öelda, et Eesti 200 uue tulijana väärib kohta riigikogus. Mis puudutab süüdistusi, siis muidugi on eesti 200 muutunud. Me oleme oma vigu tunnistanud ja maksnud hiigelsummasid. Jah, meil ei ole võimalik panna üles hiid-Reinaasasid ja hiid-Hussareid Tallinna kesklinna, aga me suhtleme inimestega otse ja räägime oma ideedest," sõnas Ratas.Lauri Hussar. Autor/allikas: Ken Mürk/ERRSeejärel tuli teemaks üleminek eestikeelsele haridusele, kus debatt mõnevõrra korraks rahunes. Ratas kritiseeris üleminekut, kuna juba praegu olevat ligi 800 õpetajat Eestis puudu. Hussar leidis, et reform on poolik ja selle ambitsioonikust tuleks tõsta. Kui aga saatejuhid tõstatasid Venemaa kodanikelt kohalikel valimistel valimisõiguse äravõtmise teema, lõid kired taas lõkkele. Ratas pidas Hussari vastust, et seda võiks kaaluda, liiga ümmarguseks: "Küll [Hussar] keerutab! Siin pole mingit vastust!" Ta lisas, et Keskerakonna seisukohta valimisõigust mitte ära võtta on kaitsnud ka president ja õiguskantsler. Ratas soovitas Vene kaardi temaatikat mitte kasutada. Hussar üritas sellele väitele vastu vaielda, kuid Ratas tuletas meelde, et ta pole juba aastaid Vikerraadio saatejuht. "No kuule, rahune maha," hõikas Hussar vahele. "Kas tohib härra Hussar? Aitäh!" vastas Ratas ja rääkis oma mõtte lõpuni. Eesti 200 esimees hoidis aga pinget üleval: "Kui Jüri Ratas siin rääkis minu kunagistest juhtkirjadest, siis ma küsisin juba aastal 2016, kas Keskerakond võiks tühistada lepingu ühtse Venemaaga. Keskerakonna esimees Jüri Ratas ei tühistanud seda lepet. See lepe muudeti kehtetuks alles 10 päeva pärast Ukraina sõja puhkemist, kui enam muud võimalust Keskerakonnal ei olnud. Me lugesime kaks nädalat tagasi, kuidas Keskerakonna tänane riigikogu kandidaat Max Kaur on aastal 2012 kiitnud seda lepet, et see on väga hea ja toimiv. Selle Vene kaardi küsimuses on meile kogu aeg valetatud ja vassitud!" rääkis Hussar ja meenutas, et aasta eest olevat Keskerakonna kandidaat kaitsnud valimisdebatis Vene telekanalite edastamist, samas kui tema ja Raul Rebane nõudsid selle lõpetamist.Jüri Ratas ja Lauri Hussar. Autor/allikas: Ken Mürk/ERRSaatejuhid leidsid pärast Hussari tiraadi, et ilmselt Eesti 200 ja Keskerakond lähitulevikus ühte valitsusse ei mahu. Ratas aga ütles, et on valimiskampaania käigus puutunud kokku ka paljude Eesti 200 valijatega ning et need on olnud mõistlikud vestlused. "Aga sellise ägestuse ja vihaga, mida härra Hussar siin äsja väljendas, sellega väga kaugele ei jõua. Minu meelest Eesti 200 juht tegeleb rohkem Reformierakonna ja Keskerakonnaga, kui oma erakonna pika plaani selgitamisega. Mida ta võiks teha, mis on minu kui kogenud poliitiku heatahtlik soovitus Lauri sulle," rääkis Ratas ja lisas, et protokollist rääkides ketrab Hussar vana plaati, aga see olevat kõigile teada, et see koostööleping ei hakanud kunagi tööle. "Sa tood valeliku informatsiooni välja. Sa lausa valetad otse eetris. Ja seda poliitik mitte kunagi ei tohiks teha. Valetab sellega, et me selle protokolli järgi töötasime ja Keskerakond sellest lähtunud. See vale jutt. Toob sisse aastaid 2012. Võiks tuua aasta 1997. See on absurdsuse tipp. Ärge rohkem ägestuge!" läks Ratas varasemast sina-suhtlusest üle teie-vormile. "Ma soovitaks vähem patroneerida," vastas selle peale Husaar. Saate teises pooltunnis tempo mõnevõrra rahunes ja juttu tuli ka maksudest, majandusest, maavaradest ja metsandusest.Jüri Ratas. Autor/allikas: Ken Mürk/ERRSaatejuhid küsisid ka Politico artikli ja Prigožini väidetavate sidemete kohta Eesti poliitikaga, mis puudutas aega, kui valitsusjuht oli Ratas. Ratas ütles, selles polnud midagi erakordset, et Venemaa ja selle erinevad kõrged ametiisikud tegid infooperatsioone Eesti vastu. Kuid konkreetset Prigožini juhtumit ta ei mäletanud, et oleks tollal välja toodud. "Kuid ka täna peaminister [Kaja Kallas] ütles, et tal pole etteheidet, et EKRE oleks reaalselt selle õnge otsa läinud. Kuid 11-12 päeva enne valimispäeva sellega välja tulla... Peame vastutusrikkalt mõtlema, kui kedagi tahame sopapangega üle valada. See ei ole õige. Ja see inimene [Viljar Veebel], kes seda väitis, on nüüd üldse kadunud ajakirjandusest ja ei võta telefonikõnesid vastu." Saate lõpus tulid teemaks võimalikud koalitsioonid ja vestlus ägestus taas. Hussar ütles, et Eesti 200 välistab EKRE-ga ühte koalitsiooni mineku, kuid saatis läbi lillede Keskerakonnale sõnumi, et kui mõni erakond kannab kriminaalvastutust, siis tuleb selle partei riigieelarveline toetamine lõpetada. Ratas vastas, et tal on Hussarile kaks sõnumit. "Esiteks, et ei tasu valetada. Minu meelest ei ole mõistlik, et valige Eesti 200 riigikogusse, siis me teeme kõik, mida Reformierakond soovib. Keskerakonda välistati enam kui 10 aastat ja me teame, mida see tähendab. Minu tagasihoidlik soovitus Eesti 200-le on, et kellegi välistamine ei ole hea Eesti ühiskonnale." Ratas lisas, et riigikogu koridorides sosistatakse, et juba on uus koalitsioon kokku lepitud, kuhu kuuluvad Reformierakond, Eesti 200 ja sotsid. Hussar vastas, et kõik mäletavad, mida kujutas "EKREIKE valitsus". "Ja mis puudutab valetamise juttu, siis Jüri Ratas on omandanud suurepärase demagoogiavahendi ehk sildistamise. Ta paneb kleebib mulle valetamise sildi külge. Kui ma siin kuulan Jüri enda seisukohti, siis puuduvad seal seisukohad, kuidas Eesti majandust arendada ja kuidas Eestit tehnoloogiliselt edasi viia. Ja nii võib pärast 5. märtsi olla lihtsam Reformierakonnaga kokku leppida," ütles Hussar. Ratas luges Hussari jutust välja, et see hakkas lisaks EKRE-le ka Keskerakonda välistama. Keskerakonna esimees lisas, et Keskerakonna ja EKRE vahel on samuti suuri erimeelsusi - näiteks suhtumises Ukraina sõjapõgenikesse ning samuti ei toeta Keskerakond EKRE plaani võtta maha kaitseväe juhataja. Ratas lisas, et Keskerakond toetab endiselt abielu mehe ja naise vahel, kuid on ka pärast 5. märtsi vastu sel teemal referendumi tegemisse. Hussar võttis Ratase jutu kokku sõnadega, et kuigi Ratas üritab end näidata kogenud poliitikuna, siis tema jutust tuleb välja, et EKREIKE koalitsioon on taas võimalik. Ratas vastas, et ta ei välista ei EKREIKE koalitsiooni ega ka Keskerakonna koalitsiooni Reformierakonnaga.  Hussar teatas, et surub saate lõppedes Ratase kätt. Ja selle lubadusega saade ka lõppes.Saatejuhid Arp Müller ja Mirko Ojakivi. Autor/allikas: Ken Mürk/ERR									   					Toimetaja:  Urmet Kook


14 saadikut sõlmisid Kohtla-Järvel koostööleppe14 Kohtla-Järve saadikut sõlmisid kolmapäeval koostööleppe, mis määrab nende ühise tegutsemise 25kohalises linnavolikogus.Leppe sõlmisid viis Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ja viis Keskerakonna saadikut. Lisaks neile ühinesid leppega Keskerakonna nimekirjast volikogusse valitud Anton Dijev, Zaur Abbassov ja Deniss Veršinin, kes läksid eelmisel aastal omadega tülli ja tegid oma fraktsiooni, ning Maria Merkulova valimisliidust Progress. Kõik need neli on ka kahtlusalused oktoobris vallandunud korruptsiooniskandaalis.Koostöölepe näeb muu hulgas ette teha volikogu liikmetele kohustuslikuks korruptsiooniteemaliste koolituste läbimine, et ära tunda ja seeläbi ennetada korruptiivseid toiminguid.Leppele allakirjutanud kavatsevad teha linna tulude ja kulude sõltumatu analüüsi koos ettepanekutega kulude optimeerimiseks ja tulude suurendamiseks. Kulude vähendamiseks muudetakse linnavalitsuse ja hallatavate asutuste struktuuri.Konkreetsetest asjadest lubatakse muu hulgas luua bussijaam Järve linnaosasse, jätkata mahajäetud hoonete lammutamist, ehitada kergliiklustee Vana-Ahtmest kuni Rausvere külani Alutaguse vallas, suurendada laste sünnitoetust ja ranitsatoetust. Samuti lubatakse tagada sujuv üleminek eestikeelsele õppele.Nii sotside liider Eduard Odinets kui keskerakondlaste juht Sergei Lopin on kinnitanud, et kui koostöö sujub, siis ei ole neil kavas umbusaldada Virve Linderi vähemusvalitsust, mis sai ametisse volikogus vastasleeri häältega. (PR)Koostööleppega ühines 14 saadikut, kes moodustavad 25kohalises volikogus enamuse. MATTI KÄMÄRÄ


Loone Ots: südamest ja riigistAastate eest sõitsin bussis. Kliinikumi juures tuli peale naine teismelise tüdrukuga. Tüdruk oli väga kahvatu, näost lausa lubivalge. Nad istusid minu taha.
Naine võttis välja vana telefoni ja hakkas helistama.
„Kuule, mu tüdruk lasti nüüd haiglast välja. Peab kodus edasi ravima. Aga rohud on nii kallid. Mul on palgapäev alles ülehomme. Kas sa saad laenata 50 eurot?
Ta helistas korra, teise ja kolmanda. Kellegi ei olnud. Euro väärtus oli tollal palju suurem. Miinimumpalk oli 278 eurot.
Ma ei tahtnud pealt kuulata, aga kuulsin ometi. Kuidas ema hääl järjest meeleheitlikumaks muutus. See oli valus.
Ja mul oli rahakotis 50 eurot.
Pöördusin ja ütlesin:
„Ma annan teile selle raha.“
Mõtlesin seda tõsiselt. Et annan, mitte ei laena. Neil oli seda raha ju nii nähtavalt tarvis. Aga ema tegi suured silmad, suured märjad silmad, ja ütles, et võtab tänuga, aga ainult laenuks. Tal on nimelt juba ülehomme palgapäev.
Pärast piskut jagelemist kirjutasin naisele oma kontonumbri kuskile salvrätiservale.
Kaks päeva hiljem tuli 50 eurot mu kontole tagasi, selgituseks vaid AITÄH! Nüüd olid minul silmad märjad.
„Kaotajale“ pole kohta
Mul on olnud mitmeid rikkaid tuttavaid, kes sel või teisel põhjusel on minult raha laenanud. Kui saaksin need rikaste võlad kätte, võiksin kuu või paargi lahedasti elada. Kuid kunagi, mitte kunagi ei ole mu vähem jõukad sõbrad jätnud mult laenatut tagasi maksmata.
Rikkal pole aimu vaese hädast. Ta ei pruugigi olla pahatahtlik, see rikas. Ta ei ole lihtsalt kunagi näinud, et mõnel inimesel tõepoolest ei ole raha. Rikka jaoks on see ulme. Kuidas on võimalik, et raha ei olegi? Miks ometi? Temal ju on? Järelikult need, kellel ei ole, on laisad või pillajad või joodikud või noh, luuserid. Ühesõnaga – kaotajad.
Liberaalses mõttemaailmas ei ole „kaotajale“ kohta. Ei ole arusaamist, et kõik pole loodud raha tegema. Et mõne inimese jaoks on tema huvi arhiivitöö ja Eesti vaimu uurimise vastu suurem kui huvi äri teha. Või et keegi on liiga haige, et jätkata tööd, mida varem rõõmuga tegi. Et kellelgi on kolm last. Et keegi elab ainult oma pensionist, mis ei ole kahjuks, riigi tahtel nii suur kui Kaja Kallase vanemate oma.
Need inimesed teevad mõnuga võlgu, sest nad ei hooli tagasimaksmisest. Loll, kes andis ja tark, kes küsida oskas. Sellise suhtumisega kerge elada, sest sul on ükskõik kõigist teistest peale iseenda.
Hull lugu, kui sihuke ablas tüüp satub otsustama inimeste üle. Kuivõrd temas puudub inimlikkus, jääb ära pisimgi võimalik headuseavaldus, mõte, et keegi vajab abi, tuge, lahket pilku või sõna. Tigedalt ja vastutahtsi suhtleb jäine inimene teise inimesega, kelle jaoks ta tegelikult tööle ongi palgatud. Tal on seadused, tal on tabelid ja ta hindab elu nende järgi. Ta ei kaalu asju inimese kasuks, vaid mõtleb, kas ta saab palujalt, taotlejalt, avaldajalt midagi enda kasuks. Kui ei saa, siis aidaa.
Töötavad lahtrite nimel
Näiteid? Aga millist näidet te soovite? Kas seda, et inimesele määrati raske puue, aga seda peab korduvalt tõendama? Et sul on eluaegne kahjustus, aga äkki ikka kasvab jalg otsa tagasi või saab sünnist saati pime korraga nägijaks? Või seda, et ühelt teiselt raske puudega inimeselt võeti äkki ja ühegi selgituseta ära seni aastaid kehtinud füüsilise rehabilitatsiooni meede ja nädala ainus helge hetk  – tasuta vesivõimlemine? Või seda, kuidas korduva probleemiga laps (laps!) ja tema vanemad saadeti vastuvõtust tagasi lausega: „Arst lõpetab vastuvõtu kell neli, kell on kolmveerand, tal ei ole enam teie jaoks aega.“ Või hoopis seda, kuidas sotsiaaltöötaja pidi – muide, mitte halastuse, vaid töölepingust tuleneva kohustuse tõttu – ühe jalutu vanakese eest poodi minema ja talle kähvas: „Mina teile mingit teie valitud vorsti või juustu otsima ei hakka, toon seda, mis riiuliul silma hakkab!“
Liberaalse küüned-taha ja küüned-enda-poole suhtumise tõttu ongi meie ühiskonnas nii vähe hoolivust. Rääkigu sotsiaalministeeriumi programmide ja meetmete lõpparuanded mida tahes, liiga paljud ametnikud näevad hädalises inimeses kedagi, kes on temast nii mõõtmatult allpool, et ei vaja sõbralikku sõna, rääkimata südamlikust. Tal on otsus või määrus või tööjuhend ja kui selle lahtrites leiduvad nõuded on täidetud, pole rohkem tarvis. Kõik on korras nagu Norras. Kuigi meie sotsiaalsfäär jääb Norra omast valgusaastate taha maha. Mitte raha, vaid just suhtumise pärast. Töötada tuleb inimeste, mitte lahtrite nimel.
„Aga eesti rahvast ei karda!“
Minu jutt jõuab sinna, et liberaal ei saa juhtida ei inimesi ega, valda, linna või riiki. Inimene on iga institutsiooni alus. Lubamatu on võtta ametipostil tehtava töö aluseks suhtumine, et inimene on ametnikule tüliks. Täiesti lubamatu on töötada arvamuse järgi, et sinu ees, ei, sinu all on loll ja hall mass, kellega manipuleerida, istutada kaugelt kiiva kallutatud peavoolumeedia abil talle pähe rohepöörirohtu ja EKREst tulenevat ohtu. Kusjuures see oht on mõõtmatult suur ning hirmus.
Ongi. EKRE on mõõtmatult suur oht end liberaalseks nimetavale, aga tegelikult lihtsalt ahnele, küünilisele, korrumpeerunud ja omaenda valede otsuste tõttu surmakrampides vasakaliberaalsele valitsusele ja nende võimu teostajatele. Eeskätt neile, kes on niisuguse valitsuse ajal rikkad ja rõõmsad. Kui enamik inimesi on hoopis vaesed ja kurvad, siis on valitsus vale ja peab kaduma ajaloo hästi sorteeritud prügikasti.
Paar päeva tagasi ütles üks naine mulle kampaaniatelgis võrratu lause. Nimelt:
„Mis valitsus see Eestil küll on! Ameeriklasi kardab, eurooplasi kardab, Venemaad kardab, aga oma eesti rahvast ei karda!“
Justnimelt. Nii ongi. Püüdes pääseda välispoliitika klantsajakirja kaanetüdrukuks, unustatakse meid siin hoopis ära. Unustatakse üle kaheksa protsendine tööpuudus, energiahindade kuusekõrgune tõus, eakate haledad pensionid, erivajadustega inimeste ilmajäetus, õpetajate kaitsetus õpilaste vastu, kultuuritöötajate naeruväärt, vabandust, nutuväärt palgad ja varemetes tervishoiusüsteem. Naeratage, inimesed, ravimata hammastega! Kiitke Eesti edusamme rahvusvahelisel areenil, kuigi neist on kuulda ainult teie valitsejate enesekiituse ruuporites! Naeratage, kui rahvusriiki ohustab häving, eesti keel visatakse paberikorvi, perekonna mõiste lagastatakse ära ja ausa jutu eest tõmmatakse suu teibiga kinni!
Kõige alus on südamega inimene
Eesti rahvas on tuhandeid aastaid olnud tark. Ma ei kahtle, et ta teeb ka nüüd tarku otsuseid. Esimesi näen praegu igal pool. Raskel ajal oleme üksteist toetanud, naabriperele kartuleid toonud, sõbrale tööpakkumise vahendanud, päris kaugegi tuttava autoga EMOsse viinud ja tagasi toonud, kuigi see võttis kokku kuus tundi aega ja nõudis 120 km kütuse raha. Me oleme üksteisest hoolinud ja üksteist hoidnud.
Ma ei kahtle hetkegi, et just meie, südamega inimesed, hoiame hästi ka oma riiki. Meil ei ole vaja plakatitel unnata, kui kindlad on meie käed. Meile ei ole vaja meenutada, et isamaa on igavene. Meil on pikk plaan olnud ammu enne kõiki teisi – Eesti peab jääma ja tema vabad, jõukad, terved ning õnnelikud inimesed oma riigi üle rõõmustama! Toimetulek üksi ei ole julgeolek. Julgeolek on usk oma riiki. See aga tekib siis, kui sa ise koged, et riik on õigesti hoitud. Inimlikult ja rahvuslikult.
Siis ei pea ükski ema muretsema, kas tal jätkub lapse ravimite jaoks raha. Ega haige, kas arstil ikka on tema jaoks aega. Ega erivajadusega inimene, kas tema puue ikka leiab uskujaid. Ega õpetaja, kas teda klassiruumis homme jälle sooja kohta ei saadeta.
Nii et mingem valima. Igaüks meist. Ausalt. Ükski meist ei tohi olla meie riigis niivõrd pettunud, et ei taha seda parandada.
Loone Ots


Poola nõuab Saksamaalt sõjakahjudeks 1,2 triljonitPoola praeguse valitsuse üha enam kasvavad nõudmised reparatsioonide osas on sakslased endast välja viinud, kirjutab Saksa veebiväljaanne Klamm.de.Saksamaa on juba korduvalt pidanud tasuma suuri summasid II maailmasõjas tekitatud kahjude hüvitamiseks. Nüüd on aga Poola valitsus esitanud järjekordse hiigelnõudmise. Seni on Saksamaa vastanud keeldumisega. Poolakad peaksid veidi ajalugu meenutama ja alles siis rääkima õigustest reparatsioonidele, arvab artikli autor.Sõjajärgse Euroopa ülesehitus pandi paika veel enne II ilmasõja lõppu Jalta konverentsil. Sellele järgnes Nürnbergi protsess, kus verise konikti süüdlased said karistuse. Saksamaa pidi võitjariikidele maksma reparatsioone. Lisaks tasus Saksamaa vabatahtlikult kompensatsioone sõjas kannatada saanud riikidele.Alguses võeti poolakate uusi nõudeid Saksamaale kui nalja, nüüd on aga neist saanud Varssavi välispoliitika lahutamatu osa. Poola valitsus, kes pidevalt vaevleb rahanappuses, esitas hiljuti järjekordse nõudmise.Hiiglaslik nõue!Saksamaalt nõutava kompensatsiooni kogusumma on hiiglaslik - 1,2 triljonit dollarit -, see on pea kaks Poola praegust SKP-d! Hiljuti nimetas Poola peaminister Mateusz Morawiecki kahjutasude maksmist “oluliseks küsimuseks kõigi poolakate jaoks”.Reparatsioonide teema üks tulihingelisemaid tõstatajaid aga on viimastel aastatel olnud Poola asevälisminister Arkadiusz Mulyarchik. Kalmm.de kirjutab, et 2019. aastal sai see mees eriti kuulsaks, kui sidus nn juudiküsimuse reparatsioonide temaatikaga. Nimelt vastuseks USA toonase riigisekretäri Mike Pompeo üleskutsele võtta vastu seadus, mis näeb ette holokausti tõttu kannatada saanud juutidele varade tagastamise, lubas ta endale suisa antisemiitlikke väljaütlemisi.Mulyarchik süüdistas juute poolakatelt raha väljapressimises ja nõudis hoopiski kompensatsioone vara eest, mille juudi päritolu Poola kodanikud kaotasid sõjas ja sellele järgnenud kommunistliku perioodi ajal.Kõige paradoksaalsem ja inetum selle loo juures on aga tõsiasi, et Poola esitab Iisraeli restitutsiooninõuete kontekstis omapoolse nõudmise Saksamaale ja soovib, et Berliin maksaks poolakatele sama suure summa, mille juudid said omal ajal holokausti eest. Raske on meenutada, millal Varssavi hakkas kasutama sedavõrd alandavat retoorikat ja muutis II maailmasõja - 20. sajandi suurima tragöödia - millekski, mis meenutab väikeste laste tüli maiustuste pärast, kirjutab Saksa veebiväljaanne.Iisraeli endine välisminister Israel Katz toob ära Mulyarchiki sõnad: “Ta ütles, et juudid said Saksamaalt kompensatsiooniks üle 35 miljardi dollari, samal ajal said poolakad vähem kui kaks miljardit, lisades, et kõik see näitab, et jutt käib rahast. Juudid said Saksamaalt palju raha ja saavad tänaseni. Nüüd soovivad nad raha saada ka meilt.”2023. aastal on Poola reparatsioonide nõuded veelgi valjemini kuulda. “Saksamaa peab tasuma Poolale reparatsioone,” teatas hiljuti rahandusministri asetäitja Jacek Zalek. “Kui te kelleltki midagi võtate, varastate, kui te tapate, röövite ja põletate, siis peate selle eest ka vastutust kandma ja seda mitte ainult tsiviilõiguse seaduste kohaselt, vaid ka rahvusvahelise õiguse järgi.”2023. aasta jaanuaris reageeris Mulyarchik Saksamaa keeldumisele, väites: “Kui lühidalt öelda, siis see vastus näitab Poola riigi ja poola rahva täielikku mitteaustamist. Saksamaa teostab Poola suhtes ebasõbralikku poliitikat. Sakslased soovivad laiendada oma mõjusfääri ja suhtuvad Poolase kui vasallriiki.”Tänavu veebruari alguses siirdus Mulyarchik USA-sse, kus tal olid kokkusaamised kongressis, riigidepartemangus ja ÜRO-s. Neil kohtumistel tõstatas ta pidevalt reparatsioonide teema. Klamm.de andmetel Poola kõrge riigiametniku sõnavõtud erilist mõju aga ei avaldanud. Miks?Ettevaatlik AmeerikaPole juhuslik, et Ameerikas püütakse reparatsioonide teemat vältida. Asi on selles, et Poola andis 1930. aastatel märkimisväärse panuse protsessidesse, mis võimaldasid Hitleril oma võimu Euroopas kindlustada ja mis lõppkokkuvõttes põhjustasid II maailmasõja.Nimelt lubas 1938. aasta Müncheni kokkulepe Hitleril Suurbritannia, Prantsusmaa ja Itaalia vaikival nõusolekul alustada Tšehhoslovakkia vallutamist. Kokkuleppe alusel anti sakslastele õigus haarata oma valdusse Sudeedimaa. Kuid samas sai midagi ka Poola, kuigi ajalooõpikutes ka tänapäeval sellest paraku sageli ei räägita - nimelt Těšíni Sileesia (tšehhi k Těšínské Slezsko, sks k Teschener Schlesien) või nagu Poolas seda nimetatakse - Zaolzie.Ameerika ajaloolane Richard M. Watt kirjutas 1979. aastal, et Těšíni liitmine oli omal ajal Poolas väga soovitud sündmus ja tekitas üldise eufooria. Toona ei pööranud aga keegi tähelepanu tšehhi ühe kõrgema sõjaväelase sõnadele, kes 1938. aastal oli kõnealuse territooriumi poolakatele üleandmise pealtnägija: “Üsna pea peavad poolakad loovutama Těšíni sakslastele.”Watti arvates kasvasid just säärased sündmused tasapisi üle II maailmasõjaks. Poola sai 1938. aastal väikese maatükikese. Kuid juba 1939. aasta 1. septembril lõppes Becki irt Hitleriga traagiliselt ja seda nii Poola riigi kui ka kogu maailma jaoks.Praegu püüavad Poola peaminister Morawiecki ja tema aktivist reparatsioonide küsimuses Mulyarchik sellele häbiväärsele ajalooseigale tähelepanu mitte pöörata. Jutt käib nii Těšíni piirkonnast kui ka Müncheni pakti tagajärgedest üldse. Ja just siis tõstatub paratamatult ka küsimus: kes kellele peab kompensatsioone maksma?Seega oleks Poola juhtkonnal parem mitte kaevata lahti Poola ajaloo valgustkartvaid seiku.Lõpetuseks kirjutab Klamm.de: ehk oleks hoopiski nutikam naasta 2010. aastal lennuõnnetuses traagiliselt hukkunud Lech Kaczyński mõtete juurde. Ükskord ütles ta ju avalikult: “Poola osalemine Tšehhoslovakkia annekteerimises 1938. aastal polnud mitte ainult viga, vaid see oli ka suur patt.”VALLUTAVAD: Pilt on tehtud 1938. aasta sügisel kohe pärast Müncheni kokkuleppe sõlmimist. Poola väed sisenevad Těšíni ehk Zaolzie piirkonda. WIKIPEDIAUrmas Kiil


Parempoolsete esinumber: mida rohkem ettevõtjaid, seda parem kõigileEttevõtja ja investori Elmo Somelari (49) kohta on vahest sama vähe teada nagu selle erakonnagi kohta, mille ridades ta tänavu riigikokku kandideerib. Parempoolsetega liitus Somelar mullu novembris ja sattus kohe Tartu linna nimekirja eesotsa.

Elmo Somelar, mis ajendas teid selle veel pooltundmatu erakonna poole hoidma?
Olen kogu aeg olnud Reformierakonna valija. Alati. Ühel aastal andsin protestihääle Vabaerakonnale. Kui hakkasin vaatama, keda sel kevadel valida, siis enda maailmapildiga kattuvat erakonda enam ei leidnud. Guugeldasin, et on üks tore uus erakond, Parempoolsed. Sain kokku erakonna esimehega (Lavly Perling – LL).
Meie ühine veendumus on, et ettevõtlus on riigi edu alus. Kõige rohkem meenutab see mulle Reformierakonna vaateid 1990. aastatel, kui oldi väga uuendusmeelsed, teotahtelised, täis energiat. Süst, mille nemad andsid – et riigieelarve peab olema tasakaalus ja kulud ei tohi ületada tulusid –, meeldis mulle, kes ma hakkasin siis ettevõtlusega tegelema, väga. Nüüd nad enam ettevõtete eest niimoodi ei räägi. Parempoolsetel on maailmavaade tunduvalt kitsam.

  KES TA ON?
  Elmo Somelar

	Ettevõtja ja investor
	Lõpetanud Eesti põllumajandusülikooli liha- ja piimatehnoloogia erialal ning läbinud Tartu ülikooli strateegilise juhtimise magistriõppe lõputööd kaitsmata
	Vallaline, kaks last

Aga kõik ei saa ju nii või teisiti olla ettevõtjad.
Kõik ei saagi, aga mina olen seda meelt, et mida rohkem on ettevõtlikke inimesi, seda jõukam on ühiskond ja seda parem kõigile. Seda esimest sammu ei juleta teha. Ettevõtlusvaimust on nagu puudu.
Soovisin tegelikult Parempoolseid rohkem passiivselt toetada, sest ega ma ise ennast poliitiku rollis ei näe. Tunnen pigem tohutut vajadust kaasa rääkida seal, kus näen, et asjad lähevad halvasti või ei lähe õiges suunas. Lavly tegi siis muidugi ettepaneku, et kuna inimestega on kehvasti, keegi ei taha poliitikasse tulla, sest kõik kardavad oma nime, maine ja kõige muu pärast, ütlesin, et mis siis ikka. Kui keegi teine ei lähe, lähen mina ja teen selle valimistsükli kaasa.
Ja kohe pandi esinumbriks.
Esinumber oli alguses keegi teine, kes viimasel hetkel loobus. Korraga öeldi, et nüüd on selline lugu, et sina peaksid olema Tartu esinumber. Olud muutusid kiiresti ja aega oli vähe. Ütlesin, et hästi. Kui kedagi paremat ei ole, võtan selle enda kanda.
Eelmistel valimistel oli noore ja tundmatu partei rollis Eesti 200. Riigikokku ei saadud. Kas ja miks läheb Parempoolsetel teisiti?
Kui erakonda astusin, oli mulle üpris selge, et tõenäoliselt me neil valimistel künnist ei ületa. Olulisem on see, et näitame, et oleme olemas. Räägime õigeid asju ning kutsume sellega teisi tarku ja nutikaid kaasa rääkima, mitte jääma kõrvalt vaatlejateks. Järgmine tsükkel – kas ma ise kandideerin, ei tea – on meile kindlasti edukam ja saame sellise valitsuse, millist päriselt soovime.
Kui erakonda astusin, oli mulle üpris selge, et tõenäoliselt me neil valimistel künnist ei ületa.

Teist on pigem vähe teada peale selle, et te olete ettevõtja ja investor. Mida see endas kätkeb?
Mul on kolm mikroettevõtet. Tarnime toiduainetööstuse tarvis maitseaineid ning masinaid ja seadmeid, muudame tootmisprotsessi efektiivsemaks. Hobikorras olen tegelenud investeerimisega, varem Eesti börsi, nüüd põhiliselt New Yorgi börsi kaudu. Tartus olen ka mitme toreda laguneva kinnistu omanik.
Sealhulgas ka kinnistu Lossi tänaval?
Jah, Lossi tänav 24.
Miks see hoone seisab ja laguneb?
Ma ei tahaks Tartu linnavalitsust kritiseerida, aga nendega suhtlemine käib selliselt, et saadad kirja ja ametnikul on aega sulle vastata 30 päeva. Üks küsimus – 30 päeva pärast vastus. Niimoodi võib mõnda projekti ajada aastaid. Tartus pole vanade hoonetega lihtne, seda räägivad paljud ehitusettevõtjad, sest kõigepealt on ametniku nägemus, aga siis on veel ka muinsuskaitse pool.
Mujal maailmas, Põhja-Ameerikas ja Lääne-Euroopas, näeme, kui hästi on vana uuega kokku pandud. Siin kardetakse seda millegipärast. Hoone peab seisma sellisena, nagu ta on. Kurb, sest kui Tartu on 2024. aastal Euroopa kultuuripealinna, siis mida me siin näitame? Kas me näitamegi neid vanu räämas hooneid? Peame leidma mingi niši või eripära, sest praegu on minu jaoks väga suur küsimärk, miks peaks tahtma tulla Tartusse.
Olite küllap siis ka kahe käega Toome restorani idee poolt?
Olin poolt. See oleks pannud Toomemäe mingit moodi elama. Võtame näiteks New Yorgis Central Parki – seal toimub kogu aeg midagi. Tartus Toomemäel ei toimu peaaegu mitte midagi.
Kevadiste poriste jooksuradade asemele võiks teha mõnusad multšist rajad, mida mööda saab puhta kingaga jalutada. Võiks teha piknikumuru, sest praegusele õhukesele murule ei kannata midagi peale panna. Toomemäe all on väga huvitavad käigud, mis oleks turistidele väga suure potentsiaaliga. See kõik seisab. Ja siis tuldi ühe unikaalse ideega, aga enne, kui seda üldse arendama sai hakata, maeti see juba maha.

Parempoolsete kolm eesmärki

	Ühetaoline ja lihtne maksusüsteem, tasakaalus riigieelarve ja majanduskasv.
	Õhem riik. Vähem bürokraatiat, vähem ametnikke.
	Ausam riik. Täisleppimatus korruptsiooni vastu.

Mind tegi teiega tuttavamaks ka hiljutine arvamuslugu, kus väitsite, et väärikas toimetulek vanaduspõlves on paljuski meie enda ettevõtlikkuses ja rahatarkuses kinni. Kas suudate oma töötajatele maksta väärika pensionipõlve väärilist palka?
Minu ettevõtetes on tööjõu voolavus olnud väike ja igal aastal oleme liikunud selles suunas, et palk tõuseks. Tööandja ja töövõtja vahel on alati huvide konflikt. Tööandja sooviks võimalikult palju teenida ja tööandja, ma ei ütle, et võimalikult vähe maksta, aga ta otsib mingit tasakaalupunkti turu keskmise ja töövõtja soovi vahel. Mis ihne omanik, eks ole? Minu eesmärk on teenida kasumit, sest see aitab tulevikus töökohti hoida ja ettevõttel püsida. Peab olema finantspuhver.
Riik peaks samamoodi mõtlema, et kui on head ajad, kogume reserve, ja kui halvad, kasutame neid. Praegu meil reserve pole. Ühel hetkel oleme sellise raske olukorra ees, et on tarvis juurde laenata. Kui hakkame jooksvate kulude katteks laenama, võib riik pankrotis lõpetada ja sellest välja tulla on väga raske.
Millisena oma viimast elujuppi näete?
Kui ausalt ütlen, siis minu pensionipõlv on kindlustatud. Olen suhteliselt vähenõudlik inimene ja saan väikese sissetulekuga hakkama. Näen oma pensionipõlve Eestis, võib-olla kuskil pisikeses aiaga majakeses nokitsemas.
Äkki sellises kohas nagu Välgi (küla Peipsiääre vallas, kus elab palju Poola juurtega Somelari-, poolapäraselt Somelarski-nimelisi elanikke – LL)? Ütleb see teile midagi?
Tõepoolest, olen Tartus sündinud, aga Välgis üles kasvanud. Käisin seal maakoolis. Nii et minu kohta võib vabalt öelda, et olen maapoiss.

  Parempoolsete kandidaadid
  Valimisringkond nr 9: Jõgeva- ja Tartumaa
1. Allan Muuk (60), produtsent ja teleajakirjanik, Teletoomise OÜ juhatuse liige
2. Karel Kuningas (41), ettevõtja, OÜ Tehnoloogia Rakenduskeskus tegevjuht
3. Kaire Vahejõe (42), Luunja vallavolikogu esimees, TÜ ettevõtluse nooremlektor
4. Kadri Sommer (49), ettevõtja, OÜ Õenduskontor, koduõde ja hingehoidja
5. Tõnu Aigro (67), OÜ Marepleks juhatuse liige, Elva vallavolikogu liige
6. Guido Pook (51), AS Lõuna-Eesti Hooldekeskus
7. Imre Vilt (49), NovaRent UAB, Eesti, regiooni juht
8. Ago Kaasik (47), OÜ Tartu Honda Catwees, hooldusnõunik
9. Martin Kleinert (32), digiturundaja
Valimisringkond nr 10: Tartu linn
1. Elmo Somelar (49), OÜ ESK Grupp, juhataja, investor ja ettevõtja
2. Kadri Kullman (63), Emajõe Halduse OÜ, juhataja, Dimediumi asutaja
3. Arne Merilai (61), Tartu ülikool, eesti kirjanduse rahvusprofessor
4. Aadi Tegova (41), Wisby toote omanik, tarkvara arendusmeeskonna juht
5. Hedi Teidearu (24), riigiteaduste üliõpilane, IT-töötaja
6. Indrek Adler (45), ringmajanduse ettevõtte Foxway juhatuse liige ja Tallinna tehnikaülikooli doktorant, kaitseliitlane
7. Jaagup Ainsalu (35), AS Clevon, projektijuht
8. Ülo Heinsoo (63), OÜ E-tehno, juhatuse liige, MTÜ Eesti Tehnoülevaatajad, juhatuse liige
9. Carmen Marianne Teär (22), TÜ raku- ja molekulaarbioloogia üliõpilane
10. Tanel Uibo (40), süvatehnoloogia ettevõte OÜ Gscan, projektijuht


Kauksi Ülle: kes kaitseks põlisrahvast?Olen 45 aastat noorem kui Eesti Vabariik, sündinud umbes siis, kui Gagarin kosmoses käis ja ameeriklane Kuu peal; kui koolis sunniti pioneeriks minema ja kinos näidati «Nelja tankisti ja koera». Ometi kasvasin Rõuge lähedal Pärlijõe ääres Saarlase küla Palu talus üles teadmisega, et Eesti on olnud iseseisev riik, ja igatsusega, et ta on seda kunagi taas.
Kust need teadmised tulid? Pärast talguid või poepäevi istusid inimesed köögis, vanaema praadis sealiha või pannkooke ja mina kuulasin vanaema põllepaeltes rippudes lugusid vanadest aegadest, põgenemistest, sõdadest, võimuvahetustest. Kuulsin lõputuid vaidlusi, et kummal ajal on parem elada – saksa või vinne, ja leiti ikka, et eesti aig oli kõige parem.
Koolis oli meie klassis vabadussõdades käinute ning küüditatute lapsi. Kui komsomoli astumise aeg tuli, liikusid meil juba ringi eestiaegsed ajakirjad, kus Päts, Laidoner ja vabariigi sünnipäeva paraadidest pildid mustvalgel. Mu esimene proosajutt oli sellest, et moodustan rühmituse ning viin sinimustvalge Munamäe torni tippu. Õmblesin vanaema põllepaeltest ka väikse lipukese. Vanaema soovitas seda kodus õmblusmasina tarvikute kastis hoida.
Järgmise lipu õmblesin 1988. aastal ning sellest kirjutasin hümnilise luuletuse «Lipulaul». Tartus nägin miilitsakoeri tänavatel, võtsin osa fosforiidisõjast, Võrumaal tõstis lipu Vaba Sõltumatu Kolonn number 1. Olin väga uhke oma sünnimaa üle. Selle üle, et inimesed andsid perepärimuses edasi järgmisele põlvele oma ajaloo, samas kui kooliõpikud rääkisid sotsialismi võitudest.
Ajalooline Võromaa hõlmab Hargla, Karula, Kanepi, Rõuge, Vastseliina, Põlva, Räpina, Urvaste kihelkonda ning võrokestest põliselanike mälu ulatub palju sügavamale kui 105 aastat Eesti Vabariiki. Kõige esimesed kütid-korilased jõudsid siia varsti pärast jääsulamist. On ju Haanja kõrgustil esimene paik, mis igikeltsast vabanes ja järvesilmad pähe sai.
Meie võro kiil eraldus muude läänemeresoome keelte seast esimese haruna ja on endas hoidnud palju tarkusi ja poeesiat. Selles on kirjutanud või kirjutab mitukümmend kirjanikku ilukirjandust.
Meie esivanemad on siin küngastel maad harinud ja külasid kaitsnud aastatuhandeid. Neid on Ugandi maakonnas elanutena sõjakäikudel röövitud ja Põhjasõjas ning katkus hukkunud, kuid ikka on mets ja soo aidanud meid peita ja toita. Oleme ikka elu jätkanud, rasketel aegadel sammalt leivavilja hulka segades ja tammetõrusid jahvatades. Tasane, kuid vääramatu enda moodi elamise tung ning oma kultuuri edasiandmise hoog pole raugenud raskete aegade kiuste.
Meie võro kiil eraldus muude läänemeresoome keelte seast esimese haruna ja on endas hoidnud palju tarkusi ja poeesiat.

Võõrvõimud katkestasid noore Eesti Vabariigi ülesehitustöö, aastatel 1941–1944 värvati mehi vene või saksa poole, pageti metsa, peeti partisanivõitlust. Ameerika abi lubati – ei tulnud. Nõukogude aeg elati üle, sosistades möödunud aegadest, ja Eesti Vabariik võeti rõõmuga vastu. Hoolimata sellest, et maaelanike säästud rööviti panganduse kaudu ja äravõetud maade tagasisaamise eel tehti röövellik taluseadus.
Siis tuli Euroopa Liit, mis hakkas varsti käituma kolonisaatori moodi: meie käest oodatakse toorainet, ajusid ja töökäsi välismaa tööturule, pangad on võõraste riikide omad, meie teenitud kasum saab neile. Taas aitavad maaperesid käsitöö, korilus ja kasin elulaad.
Pean kurbusega tunnistama, et Euroopa Liidu koosseisus oldud aeg on Eesti Vabariigil olnud järjekindel Eesti muutmine eestivabaks riigiks. Meil ei soovitata omada sugu – täidame juba pabereid «lapsevanem 1» ja «lapsevanem 2». Meil ei sobi omada rahvust – oma kultuurist hoolimine olevat natsionalismi ilming. Nendest asjadest aitab võrokeste huumorimeel veel üle, aga kui meie ristimetsi raiutakse, põllumaid mürgitatakse?
Meie rahvapärimus hoiatab hiie- ja ristipuude raiumise eest – see tuleb mitu põlve tagasi! Sellest on oma jutustustes kirjutanud kirjanikud Juhan Jaik ja Artur Adson, kelle sünni- ja lapsepõlvepaiku ähvardab tankiroomiku jälg.
Eestis on võetud kaitse alla looduskaitsealasid ja linnuliike, kaitstakse koduloomi ja inimesi perevägivalla eest. Kuid kes kaitseb põlismaalast, võrokest, kes soovib esivanemate maal elada loodusega kooskõlas? Võrokene ei saa otsustada oma keskkonna puhtuse üle, sest Euroopa lubab põllumürki kasutada. Pangalaenuga ostetud tehnika eest tasumiseks tuleb põldu mürgitada. Võromaa põliseid väärtusi armastav pere ostab talu metsade vahele, kuid metsad raiutakse maha, isegi kui pole raieküpsed.
Võro instituut on aastakümneid teinud tublit tööd Võromaa ajaloo, pärimuse ja keele uurimisel. Seinariiulitäis raamatuid on kirjutatud, avaldatud, taasavaldatud – teadust, ilukirjandust, õpikuid. Ikka ei luba haridusministrid võtta võro keelt kooliprogrammi. Tilgutatakse kopik raha ja nimetatakse ringitunniks.
Rahvaloendustel on riik kolmel korral keeldunud sellest, et peale eestlase saaks end määrata võrokese või setona. Kõigi muude rahvuste esindaja olla on võimalik. Tundub, nagu Eesti riik kardaks ja väldiks oma põlisrahvast. Ometi on Uku Masing, Jaan Kaplinski ja Kalle Eller kirjutanud, et ükski rahvas ei jää püsima, kui pole oma rahvuskultuuri kandvat põlisosa; kas või võrokesi, kes tunnevad ravimtaimi ja valuvõtusõnu, oskavad laastkatust ehitada ja vokki vuristada.
Euroopa Liidu koosseisus oldud aeg on Eesti Vabariigil olnud järjekindel Eesti muutmine eestivabaks riigiks.

Peame väärtustama iidseid tarkusi tundvaid inimesi, kes suudavad järgmisele põlvele edasi anda oskusi, mida vajame järgmise ühiskonnakorra ajajärguks, kui sõjad on jälle kaigastega, hobu taas loom ja kogukond ainus inimese tugi.
Põlisrahvaste konventsiooni järgi otsustab põlisrahvas seda, mis nende ajaloolistel maadel võib teha ja mida mitte. Kas ei ole selle kõige valguses rumal tegu Nursipalu harjutusväljaku laiendamine nii, et mitte ainult loodus ei saa rikutud, vaid 20 000 võrokese elutingimused muutuvad tervist kahjustavaks?
Eesti valitsus on põlisrahvaga manipuleerinud. Infot varjatakse. Naeruvääristatakse neid, kelle süda valutab kodu kaotamise pärast. Meie maad nimetatakse tagahooviks. Soovi end võrokesena rahvaloendusel kirja panna sildistatakse separatismiks. Tegutsetakse riigi tasandil igasuguseid analüüse avalikustamata, kiirustades, sõjaretoorika taha varjudes.
Põhiseaduse järgi on meie riik selleks, et tagada meie maa ja rahva säilimine igavesti. Ka põlisrahva edasikestmine. Kõigi nende murede pärast käib koos esimese Võrokeste Kongressi Asutav Kogu ja on kavas see kongress läbi viia 22. aprillil Võrus. Et kuuldavale tuua oma põline hääl ja keel ning jääda kestma.
Võrokesed üle ilma – hoiame ühte, kõnelemi oma keelt, teeme end nähtavaks ja kuuldavaks! Meil on, mida maailmale öelda ja õpetada. Hoiame ja kaitseme oma maad, kodusid, keelt, loodust – kõige kiuste. Sellega hoiame ka Eesti Vabariiki.


Kes kaitseks põlisrahvast?Võrokestel on, mida maailmale öelda ja õpetada, toonitab põline võrumaalane. Ta valutab südant oma kodukandi pärimuskultuuri ja elukeskkonna pärast ning juhib tähelepanu sellele, et rahvusriik säilib vaid siis, kui ka põlisrahvas on hoitud ja hinnatud.Olen 45 aastat noorem kui Eesti Vabariik, sündinud umbes siis, kui Gagarin kosmoses käis ja ameeriklane Kuu peal; kui koolis sunniti pioneeriks minema ja kinos näidati «Nelja tankisti ja koera». Ometi kasvasin Rõuge lähedal Pärlijõe ääres Saarlase küla Palu talus üles teadmisega, et Eesti on olnud iseseisev riik, ja igatsusega, et ta on seda kunagi taas.Kust need teadmised tulid? Pärast talguid või poepäevi istusid inimesed köögis, vanaema praadis sealiha või pannkooke ja mina kuulasin vanaema põllepaeltes rippudes lugusid vanadest aegadest, põgenemistest, sõdadest, võimuvahetustest. Kuulsin lõputuid vaidlusi, et kummal ajal on parem elada - saksa või vinne, ja leiti ikka, et eesti aig oli kõige parem.Koolis oli meie klassis vabadussõdades käinute ning küüditatute lapsi. Kui komsomoli astumise aeg tuli, liikusid meil juba ringi eestiaegsed ajakirjad, kus Päts, Laidoner ja vabariigi sünnipäeva paraadidest pildid mustvalgel. Mu esimene proosajutt oli sellest, et moodustan rühmituse ning viin sinimustvalge Munamäe torni tippu. Õmblesin vanaema põllepaeltest ka väikse lipukese. Vanaema soovitas seda kodus õmblusmasina tarvikute kastis hoida.Järgmise lipu õmblesin 1988. aastal ning sellest kirjutasin hümnilise luuletuse «Lipulaul». Tartus nägin miilitsakoeri tänavatel, võtsin osa fosforiidisõjast, Võrumaal tõstis lipu Vaba Sõltumatu Kolonn number 1. Olin väga uhke oma sünnimaa üle. Selle üle, et inimesed andsid perepärimuses edasi järgmisele põlvele oma ajaloo, samas kui kooliõpikud rääkisid sotsialismi võitudest.Ajalooline Võromaa hõlmab Hargla, Karula, Kanepi, Rõuge, Vastseliina, Põlva, Räpina, Urvaste kihelkonda ning võrokestest põliselanike mälu ulatub palju sügavamale kui 105 aastat Eesti Vabariiki. Kõige esimesed kütid-korilased jõudsid siia varsti pärast jääsulamist. On ju Haanja kõrgustil esimene paik, mis igikeltsast vabanes ja järvesilmad pähe sai.Meie võro kiil eraldus muude läänemeresoome keelte seast esimese haruna ja on endas hoidnud palju tarkusi ja poeesiat. Selles on kirjutanud või kirjutab mitukümmend kirjanikku ilukirjandust.Meie esivanemad on siin küngastel maad harinud ja külasid kaitsnud aastatuhandeid. Neid on Ugandi maakonnas elanutena sõjakäikudel röövitud ja Põhjasõjas ning katkus hukkunud, kuid ikka on mets ja soo aidanud meid peita ja toita. Oleme ikka elu jätkanud, rasketel aegadel sammalt leivavilja hulka segades ja tammetõrusid jahvatades. Tasane, kuid vääramatu enda moodi elamise tung ning oma kultuuri edasiandmise hoog pole raugenud raskete aegade kiuste.Võõrvõimud katkestasid noore Eesti Vabariigi ülesehitustöö, aastatel 1941-1944 värvati mehi vene või saksa poole, pageti metsa, peeti partisanivõitlust. Ameerika abi lubati - ei tulnud. Nõukogude aeg elati üle, sosistades möödunud aegadest, ja Eesti Vabariik võeti rõõmuga vastu. Hoolimata sellest, et maaelanike säästud rööviti panganduse kaudu ja äravõetud maade tagasisaamise eel tehti röövellik taluseadus.Siis tuli Euroopa Liit, mis hakkas varsti käituma kolonisaatori moodi: meie käest oodatakse toorainet, ajusid ja töökäsi välismaa tööturule, pangad on võõraste riikide omad, meie teenitud kasum saab neile. Taas aitavad maaperesid käsitöö, korilus ja kasin elulaad.Pean kurbusega tunnistama, et Euroopa Liidu koosseisus oldud aeg on Eesti Vabariigil olnud järjekindel Eesti muutmine eestivabaks riigiks. Meil ei soovitata omada sugu - täidame juba pabereid «lapsevanem 1» ja «lapsevanem 2».Meil ei sobi omada rahvust - oma kultuurist hoolimine olevat natsionalismi ilming. Nendest asjadest aitab võrokeste huumorimeel veel üle, aga kui meie ristimetsi raiutakse, põllumaid mürgitatakse?Meie rahvapärimus hoiatab hiie- ja ristipuude raiumise eest - see tuleb mitu põlve tagasi! Sellest on oma jutustustes kirjutanud kirjanikud Juhan Jaik ja Artur Adson, kelle sünni- ja lapsepõlvepaiku ähvardab tankiroomiku jälg.Eestis on võetud kaitse alla looduskaitsealasid ja linnuliike, kaitstakse koduloomi ja inimesi perevägivalla eest. Kuid kes kaitseb põlismaalast, võrokest, kes soovib esivanemate maal elada loodusega kooskõlas? Võrokene ei saa otsustada oma keskkonna puhtuse üle, sest Euroopa lubab põllumürki kasutada. Pangalaenuga ostetud tehnika eest tasumiseks tuleb põldu mürgitada. Võromaa põliseid väärtusi armastav pere ostab talu metsade vahele, kuid metsad raiutakse maha, isegi kui pole raieküpsed.Võro instituut on aastakümneid teinud tublit tööd Võromaa ajaloo, pärimuse ja keele uurimisel. Seinariiulitäis raamatuid on kirjutatud, avaldatud, taasavaldatud - teadust, ilukirjandust, õpikuid. Ikka ei luba haridusministrid võtta võro keelt kooliprogrammi. Tilgutatakse kopik raha ja nimetatakse ringitunniks.Rahvaloendustel on riik kolmel korral keeldunud sellest, et peale eestlase saaks end määrata võrokese või setona. Kõigi muude rahvuste esindaja olla on võimalik. Tundub, nagu Eesti riik kardaks ja väldiks oma põlisrahvast. Ometi on Uku Masing, Jaan Kaplinski ja Kalle Eller kirjutanud, et ükski rahvas ei jää püsima, kui pole oma rahvuskultuuri kandvat põlisosa;kas või võrokesi, kes tunnevad ravimtaimi ja valuvõtusõnu, oskavad laastkatust ehitada ja vokki vuristada.Peame väärtustama iidseid tarkusi tundvaid inimesi, kes suudavad järgmisele põlvele edasi anda oskusi, mida vajame järgmise ühiskonnakorra ajajärguks, kui sõjad on jälle kaigastega, hobu taas loom ja kogukond ainus inimese tugi.Põlisrahvaste konventsiooni järgi otsustab põlisrahvas seda, mis nende ajaloolistel maadel võib teha ja mida mitte. Kas ei ole selle kõige valguses rumal tegu Nursipalu harjutusväljaku laiendamine nii, et mitte ainult loodus ei saa rikutud, vaid 20 000 võrokese elutingimused muutuvad tervist kahjustavaks?Eesti valitsus on põlisrahvaga manipuleerinud. Infot varjatakse. Naeruvääristatakse neid, kelle süda valutab kodu kaotamise pärast. Meie maad nimetatakse tagahooviks. Soovi end võrokesena rahvaloendusel kirja panna sildistatakse separatismiks. Tegutsetakse riigi tasandil igasuguseid analüüse avalikustamata, kiirustades, sõjaretoorika taha varjudes.Põhiseaduse järgi on meie riik selleks, et tagada meie maa ja rahva säilimine igavesti. Ka põlisrahva edasikestmine. Kõigi nende murede pärast käib koos esimese Võrokeste Kongressi Asutav Kogu ja on kavas see kongress läbi viia 22. aprillil Võrus. Et kuuldavale tuua oma põline hääl ja keel ning jääda kestma.Võrokesed üle ilma - hoiame ühte, kõnelemi oma keelt, teeme end nähtavaks ja kuuldavaks! Meil on, mida maailmale öelda ja õpetada. Hoiame ja kaitseme oma maad, kodusid, keelt, loodust - kõige kiuste. Sellega hoiame ka Eesti Vabariiki."Meie võro kiil eraldus muude läänemeresoome keelte seast esimese haruna ja on endas hoidnud palju tarkusi ja poeesiat.""Euroopa Liidu koosseisus oldud aeg on Eesti Vabariigil olnud järjekindel Eesti muutmine eestivabaks riigiks."KAUKSI ÜLLE, KIRJANIK


Palgatõus kaitseks vaesuse eest tuhandeid järvalasiKäesoleval aastal peab iga kuu 725eurose alampalgaga ära elama ligikaudu 100 000 eestlast, sealhulgas tuhanded järvamaalased, kes samuti seisavad silmitsi hinna- ja intressitõusuga. Hinna- ja intressitõus, mis pole kuidagi säästnud Järvamaad, kuid kus ka keskmine palk jääb riigi keskmisele sadu eurosid alla, Harjumaast rääkimata. Sellepärast polegi valimiste eel mõtet rääkida Eesti päästmisest pagulaste või muude tontide eest, kuniks puudub plaan, kuidas omaenda rahva hakkamasaamist tagada.Küllap on vähe Eestis neid perekondi, kelle elatustase on nii kõrge, et viimase aasta hinna- ja intressitõusud pole üldse nende toimetulekut mõjutanud. Kõige valusamalt löövad sellised kriisid just väiksema sissetulekuga inimesi - noori peresid, pensionäre, üksikvanemaid. Alampalka teenib ligi 15 protsenti Eesti töötajatest: kümned tuhanded inimesed teenindus- ja tootmissektoris, aga ka haridus- ja sotsiaalvaldkonnas. Kui tahame päriselt kaitsta inimeste toimetulekut praeguses kriisis, peaksime alustama just alampalga tõstmisest, sest nii aitame kõige haavatavamaid, kuid kaudselt mõjutab see ka kõrgema palga saajaid.Näiteks sotsiaaldemokraatide programmis seatud eesmärk tõsta alumise otsa palgad 1200 euroni puudutaks rohkem kui 100 000 töötajat üle Eesti.Räägime hooldustöötajatest, abiõpetajatest lasteaedades ja koolides, müüjatest, koristajatest ja teistest teenindussektori töötajatest, kes peavad toime tulema ligi tuhandeeurose kuusissetulekuga.On erakondi, kes lubavad, et hinnatõusu saab tagasi pöörata kunstlike soodustuste - olgu selleks siis odav elekter ja kütus või toiduained - käibemaksu langetamine. Isegi kui ajutiselt võiks sellistest kunstlikest meedetest mingit abi olla, siis pikas perspektiivis see probleeme ei lahenda. Ainult kõrgem palk saab päriselt inimesi hinnatõusus aidata.Alampalga tõstmine aitab suures plaanis vähendada ebavõrdsust, palgavaesust, aga ka laste suhtelist vaesusriski. Samas on oluline rõhutada, et alampalga tõstmine ei mõjuta ainult selle saajate sissetulekuid, vaid suuremas pildis kergitab palkasid ka kõrgematel palgatasemetel. Eriti oluline on inimeste sissetulekute kasvatamine just maapiirkondades, sest nii suureneb omavalitsuste maksutulu ning see aitab tagada, et ka väiksemates linnades ja asulates jääksid kohalikud koolid, lasteaiad, rahvamajad ja seltsielu püsima.Loomulikult kaasneks alampalga ennaktempos tõstmisega paljudele ettevõtetele kõrgemad tööjõukulud, mistõttu tuleb kindlasti tagada, et ettevõtted poleks sunnitud koondama. Töökohad peavad säilima. Selleks toetab alampalga tõstmise eesmärki skeem, mis hädas ettevõtteid üleminekuajal toetaks, eeskätt just maapiirkondades, kus iga töökoht on kulla hinnaga. Muidugi ei saa regionaalpoliitikat jätkata eesmärgiga «proovime hoida, seda mida on», sest juba ongi nii vähe.Väikelinnad ja maapiirkonnad on sattunud nõiaringi, kus töökohti ei teki, sest pole võtta töötajaid. Töötajaid pole võtta seetõttu, et inimestel pole kuskil elada, ega kooli, kuhu oma last panna. Sellepärast ongi kiirkorras vaja pidurdada ääremaastumist ning kõikides investeeringutes peab riik lähtuma regionaalarengust ühe prioriteedina. Me ei saa lubada omavalitsustel kriisides laostuda ning kohalikel külamajadel, raamatukogudel ja koolidel oma uksi sulgeda. Kui inimesed on juba kord läinud, siis tagasi neid tuua on palju raskem.Paremerakondade nähtamatu käsi on juba aastakümneid soosinud ääremaastumist, kus inimesed, töökohad ja lapsednoored liiguvad suurematesse linnadesse, teenused koos nendega. Kui tahame neid protsesse tagasi pöörata, tuleb hakata tegema julgeid otsuseid. Näiteks soovivad sotsiaaldemokraadid investeerida 500 miljonit eurot selleks, et luua maapiirkondadesse 15 000 tasuvat töökohta. Samuti luua investeerimisplaani ja maksuerisused, mis meelitaksid ettevõtteid just maapiirkondadesse ja väiksematesse asulatesse.Elamispinnaprobleemi leevenduseks juba taaskäivitasime üürimajade ehitamise programmi, kuid pärast valimisi sooviksime üürimajade programmi rahastust suurendada nii, et üle riigi rajataks 5000 nüüdisaegset, mugavat ja taskukohast üürikorterit, eeskätt just väikelinnades ja maapiirkondades.Käesolev kriis lööb taaskord eriti valusalt keskmise ja väiksema sissetulekuga inimesi ning ka omavalitsusi. Eelseisvatel valimistel ongi üks eksistentsiaalne küsimus, millise rahva ja riigina me sellest majandussurutisest välja tuleme. Kas riik on oma elanikele olemas ja suudab tagada nende toimetuleku ja heaolu? Kas ettevõtted meie maapiirkondades suudavad ellu jääda või saab praegusest kriisist lõplik «kabelimats» paljudele väiksematele omavalitsustele ning sealt pühitakse viimasedki töökohad ja teenused? Õhuke riik on olnud heade aegade riik, aga praeguses kriisis on tarvis tugevat ja tegusat riiki, mis tagaks inimeste toimetuleku ja töökohad ning aitaks elul edeneda ka maapiirkondades ja väiksemates linnades."LOOMULIKULT KAASNEKS ALAMPALGA ENNAKTEMPOS TÕSTMISEGA PALJUDELE ETTEVÕTETELE KA KÕRGEMAD TÖÖJÕUKULUD, MISTÕTTU TULEB KINDLASTI TAGADA, ET ETTEVÕTTED POLEKS SUNNITUD KOONDAMA."LAURI LÄÄNEMETS, Sotsiaaldemokraatliku erakonna esimees


Isamaa nimekirjas kandideerivat Tõnis Paltsi ähvardab pankrot. "Olen ja jäängi võlgu."Tallinna endist linnapead ja eksministrit, Isamaa nimekirjas praegu kandideerivat Tõnis Paltsi ähvardab pankrot, sest tema erakonnakaaslane Eero Elenurm võttis Paltsi vindunud võlgade pärast pihtide vahele.
Isamaa liikmed Elenurm ja Palts on tulises tülis. Elenurm ütleb, et Palts ignoreerib ja väldib võlgade tasumist, Palts lennutab aga Elenurme suunas karme süüdistusi. “Olen ja jäängi võlgu. Sellepärast, et tegemist on väljapressimisega,” põrutas Palts.


Parempoolsete esinumber: mida rohkem ettevõtjaid, seda parem kõigileUUS NÄGU. Ettevõtja ja investor Elmo Somelar Tartu Parempoolsetest näeb, kuidas poliitikasse kardetakse tulla. Et paljud teised ei tule, läheb ta ise.Ettevõtja ja investori Elmo Somelari (49) kohta on vahest sama vähe teada nagu selle erakonnagi kohta, mille ridades ta tänavu riigikokku kandideerib. Parempoolsetega liitus Somelar mullu novembris ja sattus kohe Tartu linna nimekirja eesotsa.Elmo Somelar, mis ajendas teid selle veel pooltundmatu erakonna poole hoidma?Olen kogu aeg olnud Reformierakonna valija. Alati. Ühel aastal andsin protestihääle Vabaerakonnale. Kui hakkasin vaatama, keda sel kevadel valida, siis enda maailmapildiga kattuvat erakonda enam ei leidnud. Guugeldasin, et on üks tore uus erakond, Parempoolsed. Sain kokku erakonna esimehega (Lavly Perling - LL).Meie ühine veendumus on, et ettevõtlus on riigi edu alus. Kõige rohkem meenutab see mulle Reformierakonna vaateid 1990. aastatel, kui oldi väga uuendusmeelsed, teotahtelised, täis energiat. Süst, mille nemad andsid - et riigieelarve peab olema tasakaalus ja kulud ei tohi ületada tulusid -, meeldis mulle, kes ma hakkasin siis ettevõtlusega tegelema, väga. Nüüd nad enam ettevõtete eest niimoodi ei räägi. Parempoolsetel on maailmavaade tunduvalt kitsam.Kõik ei saagi, aga mina olen seda meelt, et mida rohkem on ettevõtlikke inimesi, seda jõukam on ühiskond ja seda parem kõigile. Seda esimest sammu ei juleta teha. Ettevõtlusvaimust on nagu puudu.Soovisin tegelikult Parempoolseid rohkem passiivselt toetada, sest ega ma ise ennast poliitiku rollis ei näe. Tunnen pigem tohutut vajadust kaasa rääkida seal, kus näen, et asjad lähevad halvasti või ei lähe õiges suunas. Lavly tegi siis muidugi ettepaneku, et kuna inimestega on kehvasti, keegi ei taha poliitikasse tulla, sest kõik kardavad oma nime, maine ja kõige muu pärast, ütlesin, et mis siis ikka. Kui keegi teine ei lähe, lähen mina ja teen selle valimistsükli kaasa.Ja kohe pandi esinumbriks.Esinumber oli alguses keegi teine, kes viimasel hetkel loobus. Korraga öeldi, et nüüd on selline lugu, et sina peaksid olema Tartu esinumber. Olud muutusid kiiresti ja aega oli vähe. Ütlesin, et hästi. Kui kedagi paremat ei ole, võtan selle enda kanda.Eelmistel valimistel oli noore ja tundmatu partei rollis Eesti 200. Riigikokku ei saadud. Kas ja miks läheb Parempoolsetel teisiti?Kui erakonda astusin, oli mulle üpris selge, et tõenäoliselt me neil valimistel künnist ei ületa. Olulisem on see, et näitame, et oleme olemas. Räägime õigeid asju ning kutsume sellega teisi tarku ja nutikaid kaasa rääkima, mitte jääma kõrvalt vaatlejateks. Järgmine tsükkel - kas ma ise kandideerin, ei tea - on meile kindlasti edukam ja saame sellise valitsuse, millist päriselt soovime.Teist on pigem vähe teada peale selle, et te olete ettevõtja ja investor. Mida see endas kätkeb?Mul on kolm mikroettevõtet. Tarnime toiduainetööstuse tarvis maitseaineid ning masinaid ja seadmeid, muudame tootmisprotsessi efektiivsemaks. Hobikorras olen tegelenud investeerimisega, varem Eesti börsi, nüüd põhiliselt New Yorgi börsi kaudu. Tartus olen ka mitme toreda laguneva kinnistu omanik.Sealhulgas ka kinnistu Lossi tänaval?Jah, Lossi tänav 24.Miks see hoone seisab ja laguneb?Ma ei tahaks Tartu linnavalitsust kritiseerida, aga nendega suhtlemine käib selliselt, et saadad kirja ja ametnikul on aega sulle vastata 30 päeva. Üks küsimus - 30 päeva pärast vastus. Niimoodi võib mõnda projekti ajada aastaid. Tartus pole vanade hoonetega lihtne, seda räägivad paljud ehitusettevõtjad, sest kõigepealt on ametniku nägemus, aga siis on veel ka muinsuskaitse pool.Mujal maailmas, Põhja-Ameerikas ja Lääne-Euroopas, näeme, kui hästi on vana uuega kokku pandud. Siin kardetakse seda millegipärast. Hoone peab seisma sellisena, nagu ta on. Kurb, sest kui Tartu on 2024. aastal Euroopa kultuuripealinna, siis mida me siin näitame? Kas me näitamegi neid vanu räämas hooneid? Peame leidma mingi niši või eripära, sest praegu on minu jaoks väga suur küsimärk, miks peaks tahtma tulla Tartusse.Olite küllap siis ka kahe käega Toome restorani idee poolt?Olin poolt. See oleks pannud Toomemäe mingit moodi elama. Võtame näiteks New Yorgis Central Parki - seal toimub kogu aeg midagi. Tartus Toomemäel ei toimu peaaegu mitte midagi.Kevadiste poriste jooksuradade asemele võiks teha mõnusad multšist rajad, mida mööda saab puhta kingaga jalutada. Võiks teha piknikumuru, sest praegusele õhukesele murule ei kannata midagi peale panna. Toomemäe all on väga huvitavad käigud, mis oleks turistidele väga suure potentsiaaliga. See kõik seisab. Ja siis tuldi ühe unikaalse ideega, aga enne, kui seda üldse arendama sai hakata, maeti see juba maha.Mind tegi teiega tuttavamaks ka hiljutine arvamuslugu, kus väitsite, et väärikas toimetulek vanaduspõlves on paljuski meie enda ettevõtlikkuses ja rahatarkuses kinni. Kas suudate oma töötajatele maksta väärika pensionipõlve väärilist palka?Minu ettevõtetes on tööjõu voolavus olnud väike ja igal aastal oleme liikunud selles suunas, et palk tõuseks. Tööandja ja töövõtja vahel on alati huvide konflikt. Tööandja sooviks võimalikult palju teenida ja tööandja, ma ei ütle, et võimalikult vähe maksta, aga ta otsib mingit tasakaalupunkti turu keskmise ja töövõtja soovi vahel. Mis ihne omanik, eks ole? Minu eesmärk on teenida kasumit, sest see aitab tulevikus töökohti hoida ja ettevõttel püsida. Peab olema finantspuhver.Riik peaks samamoodi mõtlema, et kui on head ajad, kogume reserve, ja kui halvad, kasutame neid. Praegu meil reserve pole. Ühel hetkel oleme sellise raske olukorra ees, et on tarvis juurde laenata. Kui hakkame jooksvate kulude katteks laenama, võib riik pankrotis lõpetada ja sellest välja tulla on väga raske.Millisena oma viimast elujuppi näete?Kui ausalt ütlen, siis minu pensionipõlv on kindlustatud. Olen suhteliselt vähenõudlik inimene ja saan väikese sissetulekuga hakkama. Näen oma pensionipõlve Eestis, võib-olla kuskil pisikeses aiaga majakeses nokitsemas.Äkki sellises kohas nagu Välgi (küla Peipsiääre vallas, kus elab palju Poola juurtega Somelari-, poolapäraselt Somelarski-nimelisi elanikke - LL)? Ütleb see teile midagi?Tõepoolest, olen Tartus sündinud, aga Välgis üles kasvanud. Käisin seal maakoolis. Nii et minu kohta võib vabalt öelda, et olen maapoiss.KES TA ON?Elmo Somelar• Ettevõtja ja investor• Lõpetanud Eesti põllumajandusülikooli liha- ja piimatehnoloogia erialal ning läbinud Tartu ülikooli strateegilise juhtimise magistriõppe lõputööd kaitsmata• Vallaline, kaks lastPAREMPOOLSETE KOLM EESMÄRKI• Ühetaoline ja lihtne maksusüsteem, tasakaalus riigieelarve ja majanduskasv.• Õhem riik. Vähem bürokraatiat, vähem ametnikke.• Ausam riik. Täisleppimatus korruptsiooniga.Parempoolsete kandidaadidValimisringkond nr 9: Jõgeva- ja Tartumaa1. Allan Muuk (60), produtsent ja teleajakirjanik, Teletoomise OÜ juhatuse liige2. Karel Kuningas (41), ettevõtja, OÜ Tehnoloogia Rakenduskeskus tegevjuht3. Kaire Vahejõe (42), Luunja vallavolikogu esimees, TÜ ettevõtluse nooremlektor4. Kadri Sommer (49), ettevõtja, OÜ Õenduskontor, koduõde ja hingehoidja5. Tõnu Aigro (67), OÜ Marepleks juhatuse liige, Elva vallavolikogu liige6. Guido Pook (51), AS Lõuna-Eesti Hooldekeskus7. Imre Vilt (49), Nova-Rent UAB, Eesti, regiooni juht8. Ago Kaasik (47), OÜ Tartu Honda Catwees, hooldusnõunik9. Martin Kleinert (32), digiturundajaValimisringkond nr 10: Tartu linn1. Elmo Somelar (49), OÜ ESK Grupp, juhataja, investor ja ettevõtja2. Kadri Kullman (63), Emajõe Halduse OÜ, juhataja, Dimediumi asutaja3. Arne Merilai (61), Tartu ülikool, eesti kirjanduse rahvusprofessor4. Aadi Tegova (41), Wisby toote omanik, tarkvara arendusmeeskonna juht5. Hedi Teidearu (24), riigiteaduste üliõpilane, IT-töötaja6. Indrek Adler (45), ringmajanduse ettevõtte Foxway juhatuse liige ja Tallinna tehnikaülikooli doktorant, kaitseliitlane7. Jaagup Ainsalu (35), AS Clevon, projektijuht8. Ülo Heinsoo (63), OÜ E-tehno, juhatuse liige, MTÜ Eesti Tehnoülevaatajad, juhatuse liige9. Carmen Marianne Teär (22), TÜ raku- ja molekulaarbioloogia üliõpilane10. Tanel Uibo (40), süvatehnoloogia ettevõte OÜ Gscan, projektijuht"Kui erakonda astusin, oli mulle üpris selge, et tõenäoliselt me neil valimistel künnist ei ületa. Aga kõik ei saa ju nii või teisiti olla ettevõtjad."Ettevõtlustaustaga Elmo Somelari jaoks on riigikogu kandidaadi roll midagi uut. Karjääri ta vähemalt esmapilgul poliitikas teha ei kavatse.LIINA LUDVIG


Maksugurmaanidele | Inimorganite transport ei lähe maksuvabastuse allaMaksuekspert Tõnis Ellind selgitab Euroopa Kohtu kaasuse näitel, kas maksuvaba inimorganite transport võiks olla maksuvaba käive, nii nagu seda on kuuenda direktiivi alusel inimorganite müük.
Ernst & Youngi juhtiv maksunõustaja Tõnis Elling
Kuuenda direktiivi artikli 13 A osa lõikes 1 on sätestatud, et liikmesriigid vabastavad enda kehtestatud tingimustel, mille eesmärk on tagada maksuvabastuse nõuetekohane ja arusaadav kohaldamine ning ennetada võimalikku maksudest kõrvalehoidumist, maksustamise vältimist ja muid kuritarvitusi, maksust järgmised tegevusalad: punkt d) inimorganite, inimvere ja rinnapiima tarnimine.


Isamaa nimekirjas kandideerivat Tõnis Paltsi ähvardab pankrot. „Olen ja jäängi võlgu.“Tallinna endist linnapead ja eksministrit, Isamaa nimekirjas praegu kandideerivat Tõnis Paltsi ähvardab pankrot, sest tema erakonnakaaslane Eero Elenurm võttis Paltsi vindunud võlgade pärast pihtide vahele, kirjutas Äripäev Online.
„Olen ja jäängi võlgu. Sellepärast, et tegemist on väljapressimisega,“ põrutas Palts ja lõpetas kõne.


Kauplusevarguste arv suurenes aastaga neljandiku võrra2022. aasta kuritegevuse ülevaatest selgub, et varavastased kuriteod moodustasid suurima osa ehk 46% kuritegudest. Kokku registreeriti neid 3% rohkem kui aasta tagasi, neist enim Harju-, Ida-Viru- ning Tartumaal.Kui 2020. aastani registreeriti varavastaseid kuritegusid järjest vähem, siis nüüd on nende arv taas suurenenud eeskätt varguste tõttu. „Vargused on varavastaste kuritegude seas domineerinud läbi aastate. Nendele järgnevad kelmused ja arvutikelmused ning omastamised,“ ütles justiitsministeeriumi analüüsitalituse nõunik Andri Ahven.Aastaga suurenes ennekõike kauplustes toime pandud varguste arv, mida registreeriti 23% enam kui aasta varem. Eeskätt varastati esmatarbekaupasid nagu juust, vorst, šokolaad ja kohv, aga ka kosmeetikat ning alkoholi. Valdav osa kauplusevargustest olid süstemaatilised vargused.Sõidukivarguste arv vähenes aastaga 17%. Pea järjepidevalt on vähenenud röövimised, mida registreeriti mullu kuus korda vähem kui eelmise kümnendi algul.Kõige rohkem varavastaseid kuritegusid registreeriti mullu Нarjumaal. Nende kuritegude poolest paistavad enam silma ka Ida-Virumaa ja Tartumaa, nende järel Pärnumaa ja Lääne-Virumaa.ANDRI KÜÜTS, avalike suhete nõunik Justiitsministeerium