Puust ja punaseks – nii toimub teaduse rahastamine EestisEesti Teadusagentuur jagab rahalisi vahendeid teaduse tegemiseks. Agentuuri rahastusosakonna juht räägib lahti selle, kuidas saab «moos kommi sisse» – teed, kuidas teadus aaab rahastatud. Teaduse rahastamiseks on mitmeid erinevaid võimalusi, eesmärgist tulenevalt võib need tinglikult jagada kaheks: 1) teadlase uudishimul põhinev rahastamine ja 2) «tellija» poolt etteantud probleemide lahendamine. Esimesel juhul pole põhjust eeldada, et teadustöö tulem on lühiajalises perspektiivis majanduse hüvanguks rakendatav. Küll on see hädavajalik uute teadmiste loomiseks ning teaduse üldiseks arenguks. Teisel juhul on tulemiks konkreetse probleemi lahendamine või küsimusele vastuse saamine, olgu selleks siis nt. riigile olulises valdkonnas teadusvõimekuse kasvatamine, tellija püstitatud ülesannete lahendamine, uute tehnoloogiate arendamine vms. Ja vahet pole, kes täidab tellija rolli – tellijaks võib olla nii ettevõte kui ka riik mõne ministeeriumi näol.
Eesti Teadusagentuuri (ETAG) jagatavad uurimistoetused kuuluvad esimesse gruppi – uurimistoetus on teadusasutuses töötava isiku või uurimisrühma kõrgetasemelise teadusprojekti rahastamiseks eraldatav toetus. Maksumaksjana tekiks põhjendatud küsimus, miks peaks riik üldse uurimistoetusi välja andma? Käega katsutavat praktilist kasu ju sellest ei ole. Paradoksaalsel kombel just selle pärast peabki riik rahastama teadlaste ajast eest olevaid ideid – meie igapäevast elu mõjutavate praktilistele probleemidele lahenduste leidmiseks on vaja uusi teadmisi ja neid otsivaid ning mõistvaid inimesi - uudishimulikke teadlasi. Põhimõtteliselt on see vundament, millele toetub tellija huvides tehtav teadus.
Eraldi küsimus on, millised peaksid olema teadlase uudishimul põhinevate ja tellija huvides olevate (sh heas mõttes «poliitiliste») rahastusskeemide omavahelised proportsioonid. Absoluutset tõde siin ei ole, eks see ole laiema arutelu ja kokkuleppe küsimus. Küll olen veendunud, et mõlemat tüüpi rahastusskeemid peavad olemas olema. ETAGiuurimistoetused on Eestis üks väheseid (et mitte öelda ainuke) rahastusskeeme, mis on disainitud teadlaste endi poolt püstitatud uurimisprobleemide lahendamiseks. Uurimistoetused on selge seaduses sätestatud eesmärgiga, neid ei saa ega ka tohi teistel eesmärkidel, sh teadussüsteemiga seotud üldiste probleemide lahendamiseks kasutada. Pealegi, hetkel moodustavad uurimistoetused ligikaudu 15% kogu avaliku sektori TA investeeringutest – ka kõige parema tahtmise juures on siin võimalused piiratud. Lisaks on Eestis eraldi rahastusskeemid teaduse ja teadusasutuste järjepidevuse tagamiseks, uute uurimissuundade arendamiseks, suhteliselt nõrgema või väiksema kandepinnaga teadussuundade toetamiseks, teadustaristu loomiseks ja käigushoidmiseks, praktilise väljundiga rakenduslike uuringute läbiviimseks, koostööks ettevõtetega jpm. Tõsi, teaduse rahastusskeeme on (liiga) palju, kuid raha ei ole kunagi liiga palju, seda olulisem on seada igale rahastusskeemile selged eristuvad eesmärgid ja nendest ka kinni hoida. Üritades ühe rahastusskeemiga samaaegselt mitut erinevat eesmärki täita, viib lõppkokkuvõttes olukorrani, kus ühtegi eesmärki ei suudeta saavutada. Talupojatarkust rakendades: igal tööriistal on oma funktsioon, naela seina löömiseks võtame vasara, mitte kruvikeeraja. Miks me peaksime teaduse rahastamise «tööriistu» kuidagi teisiti käsitlema?
Teadlase vaates on riiklikud uurimistoetused ühed ihaldatumad teaduse rahastamise instrumentidest – need võimaldavad teadustöö aluseks olevat akadeemilist vabadust. Paratamatult on ressursid piiratud ning kõigile soovijatele uurimistoetusi ei jätku. Konkurentsipõhiste rahastusskeemide korral võivad ka väga head teadlased ning ideed jääda toetuseta. See ei ole Eesti eripära, nii toimib teaduse rahastamine ka teistes arenenud riikides. Arusaadavalt tekitab toetusest ilmajäämine meelehärmi nii teadlastes kui teadusasutustes, uurimistoetuste jagamist võrreldakse loteriiga, korruptiivsete «hämarate» protsessidega või isegi Eesti teaduse hävitamisega. Viimastel aastatel on ETAGi uurimistoetuste keskmine edukuse määr kõikunud 20-24 protsendi vahel, mis on lähiriikidega suhteliselt sarnane tase (nt. 2021.a. oli Rootsis analoogsete rahastusskeemide edukuse määr 18%, Soomes 15%, Taanis 13%, Saksamaal 27%). Euroopa Teadusnõukogu grantide edukuse määr on sõltuvat aastast ja grandi tüübist 10-15%. Küll võivad ETAGi uurimistoetuste edukuse määrad erineda valdkondade ja uurimistoetuste tüüpide vahel. Näiteks, äsja lõppenud uurimistoetuste taotlusvooru esitati põllumajandusteaduste ja veterinaaria valdkonnas ainult üks stardigrandi taotlus. Seega, antud juhul saab edukuse määr olla kas 0 või 100 protsenti. Mõlemal juhul on see äärmuslik ning erineb oluliselt keskmisest. Mida siis sellest järeldada? Kas see näitab, et uurimistoetuste süsteem ei toimi, on kallutatud ning soosib või surub alla ühte teadusvaldkonda? Kindlasti mitte. Siin avaldub tõsiasi, et Eestis on põllumajandusteaduste osakaal väike (ca 5-6%), mis väljendub mh teadlaste ning seeläbi ka taotluste väikses arvus. Kui me tahaksime, et tuleks rohkem põllumajandusteaduste taotlusi, siis peaks Eestis põllumajandusteaduste kandepinda kasvatama hakkama. Aga see on juba eraldi ühiskondliku kokkuleppe küsimus, mida ühe rahastusskeemi ühe taotlusvooruga ei saa ega ka tohi lahendada.
Igati põhjendatult on uurimistoetuste hindamine ja eraldamine teadlaskonna teravdatud tähelepanu all. Nii nagu arenenud riikides kombeks, hindavad ka Eestis uurimistoetuste tüüpi taotlusi teised sama eriala teadlased. Eestis vastutab uurimistoetuste taotluste järjepideva, asjatundliku, õiglase ning sõltumatu hindamise eest eri teadus- ja arendustegevuse valdkondade tunnustatud teadlastest moodustatud ning haridus- ja teadusministri poolt kinnitatud ETAGihindamisnõukogu. Hindamisnõukogu liige peab olema rahvusvaheliselt tunnustatud teadlane, kelle senine teadustöö on silmapaistva tasemega ja vastavuses teaduseetika põhimõtetega ning kes on oma tegevusega panustanud Eesti teaduse arengusse. Lisaks arvestatakse hindamisnõukogu moodustamisel ka erinevate asutuste esindatust ning soolist ja vanuselist tasakaalu hindamisnõukogu liikmete seas.Hindamisnõukogu moodustab taotluste kvaliteetseks hindamiseks eksperdikomisjone. Komisjonide komplekteerimisel peetakse silmas ekspertide teaduslikku ja erialast kompetentsust ning ka varasemat eksperdikomisjonides hindamise kogemust. Hindamisnõukogu püüab tagada, et võimalikult palju uurimissuundi oleks esindatud ning eksperdikomisjoni ekspertiis oleks laiapõhjaline.
Uurimistoetuste taotlusi hindavad alates 2022. aastast rahvusvahelised eksperdikomisjonid, kuhu kuuluvad rahvusvaheliselt tunnustatud kõrgel tasemel teadlased erinevatest riikidest. Tagamaks ekspertide sõltumatust ja minimeerimaks huvide konflikti, ei kuulu ekspertkomisjonidesse Eesti teadusasutustes töötavad teadlased. Ühte taotlust hindab vähemalt kolm eksperti, kes sõltumatult koostavad isikliku hinnangu (retsensiooni). Taotlejatele neid retsensioone ei edastata, tegemist on eksperdikomisjoni töövahendiga ja seal esitatud kommentaarid ning esialgsed hinded ei pruugi jõuda taotluse lõpphinnangusse. Eksperdikomisjoni koosolekul vaatavad need samad eksperdid üle ja arutavad läbi kõik retsensioonid ning koostavad ühiselt taotluste lõpphinnangud.
Tänavu hindavad uurimistoetuste taotlusi 18 valdkondlikku rahvusvahelist eksperdikomisjoni. Taotluste teaduseetika ja teadusandmete haldamise osa hindab Eesti ekspertidest koosnev teaduseetika ja andmehalduse eksperdikomisjon. Järeldoktorigrandi taotlusi hindab valdkondade ülene eksperdikomisjon, kuhu kuuluvad Eesti tippteadlased. Hindamisnõukogu uurimistoetuste taotlusi ise enam ei hinda, mis omakorda tähendab, et kogul ei ole ka hääleõigust hinnete määramisel ja pingeridade koostamisel. Rahastusettepanekute tegemisel tugineb hindamisnõukogu üksnes erinevate eksperdikomisjonide pingeridadele.
Märtsis avatud olnud taotlusvooru esitati kokku 335 taotlust, millest 249 on rühmagrandid, 59 stardigrandid ja 27 järeldoktori grandid. Hetkel toimub taotluste tehniline kontroll ja hindamisnõukogu ning ekspertide huvide konfliktide registreerimine (huvide konfliktiga isikud eemaldatakse hindamisest ja otsustusprotsessist). Mais-juunis hindavad taotlusi eksperdikomisjonid, juulis saadetakse eksperdikomisjonide poolt koostatud esialgsed hinnangud taotlejatele tutvumiseks ja vastulausete koostamiseks. Pärast seda vaatab hindamisnõukogu läbi saadud tagasiside, vajadusel korrigeerib hinnanguid, kinnitab igale taotlusele lõpphinnangu, koostab paremusjärjestused ning teeb esialgsed rahastamisettepanekud (vajadusel moodustab taotluste ootenimekirja). Esialgse rahastusettepaneku saanud taotlused suunatakse teaduseetika ja andmehalduse hindamisse, eeldatavasti oktoobris teeb hindamisnõukogu ETAGijuhatusele lõplikud rahastusettepanekud. Pärast 2024.a. riigieelarve vastuvõtmist teeb ETAGi juhatuse esimees taotluste rahuldamise ja mitterahuldamise otsused. Tõenäoliselt on käesoleva aasta taotluste keskmine edukuse määr võrreldav varasemate aastatega. Kas seda on vähe või palju, jäägu igaühe enda otsustada. Üks mis kindel, mõistlikul tasemel konkurents on edasiviiv.


Kelmid võttis sugulase nimel suure laenu, vargad viisid tõuke- ja jalgrattaidEilse päeva jooksul sai politsei teateid mitmetest vargustest Tartumaal ning ühest kelmuse juhtumist, kes suutis sugulasele teha üle 12 000 euro suuruse kahju.19. aprillil pöördus politseisse 49-aastane naine, kelle lähisugulane oli tema teadmata kasutanud ID-kaarti ja selle paroole laenu võtmiseks ning erinevate teenuste tellimiseks. Esialgne tekitatud kahju on 12 072 eurot.
Politsei sai teate, et Tartus Kalda teel on kaubanduskeskuse parklast varastatud kaks lukustatud elektrilist tõukeratast Xiaomi Pro 2. Vargusega tekitatud kahju on 1100 eurot.
Tõrvandi alevikus Ringtee tänaval asuva kortermaja trepikojast viisid vargad lukustamata jalgratta Scott Aspect 770. Vargusega tekitatud kahju on 440 eurot.


Kelmid tõmbavad Marketplace`is inimesi haneks ühe ja sama skeemigaViimasel ajal on politsei töölauale jõudnud mitu äravahetamiseni sarnast petuskeemi, kus inimesed on ühismeedia kaudu heas usus kaupa ostes rahast ilma jäänud.
Hiljutistel kelmustel on ühine tehingukoht: inimesed on saanud petta, kui on püüdnud Facebooki Marketplace’ist midagi osta. Nad klikivad kaupleja saadetud lingile, sisestavad sinna oma andmed ja seejärel kaob nende pangakontolt raha. Veebipolitseinik Karmen Raua sõnutsi kasutatakse interneti ostu-müügikeskkondades mitmesuguseid skeeme. Paraku on need päris laialt levinud.
Läinud töönädala viimasel päeval teatati politseid kahest juhtumist, kus inimene oli ostnud Marketplace’ist tooli. 51aastasele Pärnu naisele oli müüja saatnud kullerfirma lingi, kuhu ostja sisestas oma pangakaardi andmed, kinnitades need Smart-IDga. Seejärel tehti naise pangakontolt neli tehingut kogusummas 985 eurot.
53aastasele Saarde vallas elavale naisele oli müüja samuti saatnud kullerfirma lingi, kuhu ostja sisestas enda aadressi ja tasus nii tooli kui kullerteenuse eest. Pärast makset avastas tooliostja, et tema pangakontolt on haihtunud üle 450 euro.
Sel nädalal on politsei Lääne tööpiirkonnas alustanud veel neli kriminaalmenetlust sellesama arvutikelmuse paragrahvi järgi.
34aastane Pärnu mees soovis osta Marketplace’ist kohvimasinat. Tema toksis pärast kullerfirma lingi avamist arvutisse oma pangakonto andmed, misjärel tehti sellelt 400eurone ülekanne Leedu pangakontole.
Sel nädalal asus politsei uurima 27. märtsil Marketplace’ist riiuleid osta soovinud 64aastase Pärnu naisega juhtunut. Temale oli müüja saatnud kullerfirma maksekorralduse, kuhu ta sisestas kahel korral oma internetipanga PIN-2-koodi, kuid sai vastuseks, et makse ei läinud läbi. Kui naine hiljem internetipanka sisenes, oli tema arveldusarvelt broneeritud kaks summat, kokku ligemale 1000 eurot.
Internetikuritegevus ei tunne riigi- ega maakonna piire. Nii väärib nimetamist eelmainitutega väga sarnane juhtum, kus üle 1000 eurost jäi ilma 32aastane naine naabermaakonnas Rapla vallas. Tema soovis juba mitu korda mainitud virtuaalselt turuplatsilt osta aiatooli. Kauba maksumusele pidi lisanduma kulleritasu. Müüja saatis naisele tellimusvormi, kuhu ostja sisestas enda pangakaardi andmed ja Smart-ID koodid. Hiljem avastas ohver, et tema arveldusarvelt on tehtud kaks makset.

  Soovitused
  Kuidas eristada sotsiaalmeedia ostu-müügikeskkondades ausate kavatsustega kauplejaid ja ostjaid kelmidest?

	Kelmid kasutavad samuti otsekui pärisnimesid. Soovitame enne rahaülekannet ettevõtte või müüja-ostja tausta guugeldada.
	Ärge avage vestlusaknas võõraste saadetud linke! Iseäranis siis, kui tegemist on lingiga, mis avab mõne sellise veebilehe, kus küsitakse isiklikke andmeid.
	Oma PIN1- ja PIN2-koodi ei tohi teistega jagada ega neid kellegi palvel kuhugi sisestada.

Andmed: veebipolitseinik Karmen Raud

Raud tõdes, et kelmid tegutsevad sotsiaalmeedia ostu-müügikeskkondades pidevalt. Levib mitu eri skeemi, millega inimestelt püütakse välja petta nende internetipanga paroole või PIN-koode. Kelm võib esineda nii müüja kui ostjana.
Raud tõi näitena laialt levinud skeemi, kus ostja pakub müüjale, et kuller tuleb isiklikult kohale ja müüja ei pea tegema midagi muud kui andma oma telefoninumbri, meiliaadressi ja sisestama ühele veebilehele oma pangakaardi andmed.
Palju on veebipolitseiniku sõnutsi vastupidiseid juhtumeidki: müüja pakub ostjale, et soovitud eseme eest saab tasuda kullerfirma lingi kaudu. See link näeb välja nagu päris ja inimene sisestab sinna oma pangakaardi andmed. Soovitud toodet ostja ei saa ja hiljem avastab ta, et tema pangakontolt on tehtud ülekandeid tundmatutele kontodele või on tema arvelt tasutud internetipoes sooritatud ostude eest.
Mõlemal juhul on kelmi eesmärk sama: saada inimeselt kätte isiklikud andmed, et neid kuritarvitada.

Veebipolitseinik Karmen Raud.
Urmas Luik

Raud oskab siiski õpetada, kuidas eristada pätte ausatest kauplejatest. Näiteks muutub kelmi suhtlusviis enamasti kurjaks, kui ohver hakkab kahtlema ja ütleb, et talle ei tundu see asi õige. Või teatab, et tal pole parasjagu aega selle tehinguga tegelda. Kurjategija püüab sageli inimest tagant kiirustada ja mõjutada teda raha üle kandma. On ähvardatud ametnike poole pöördumisega. Vahel väidab kelm, et tal tekivad nüüd probleemid, sest ta on juba oma toimingud ära teinud.
Raua sõnutsi on tulnud ette, et petis on saatnud ohvrile “dokumendi”, näitamaks, et ta on pöördunud probleemiga kohtu, kohtutäituri või politsei poole. Need dokumendid on kohmaka väljanägemisega. Sageli on kasutatud asutuste veebist leitud embleeme, mis on tekstitöötlusprogrammis inetu kujundusega kokku klapitatud.
Nendes võltsdokumentides kasutatakse suvaliste ametnike nimesid, aga ohvri õiget nime, kodust aadressi ja muid andmeid, mis inimene on ise petturitele andnud. “Kuna kelm panustab inimese emotsioonidele, ajasurvele ja hirmule, tasub võtta aega uurimiseks ja küsida teist arvamust sõbralt, lähedaselt või veebipolitseinikult,” soovitas Raud.
Pärnu Postimehes on varem ilmunud mahuka ajakirjandusliku uurimuse tulemusena mitu lugu, kus küberkelmuste ohvriks langenud räägivad oma loo.
Lugege ka:
Karm reaalsus: küber- või telefonipetise ohvriks võib langeda igaüks
Armukelmid võtavad ohvritelt eluisu
Juhtkiri: Häbi ja hirmu vastu aitab rääkimine


Tallinna volikogu reformierakondlasi hakkab juhtima Pärtel-Peeter PereTALLINN, 20. aprill, BNS – Tallinna volikogu Reformierakonna fraktsioon kinnitas neljapäeval uueks esimeheks riigikogu liikme ja linnastrateegi Pärtel-Peeter Pere ning aseesimeheks ettevõtja Kaupo Nõlvaku.
Samuti jätkab fraktsiooni aseesimehena Sander Andla, kelle Reformierakond esitab ka linnavolikogu aseesimehe kandidaadiks, teatas partei pressiesindaja.
“Mul on hea meel, et Reformierakond usaldab oma uusi liikmeid ning saan võimaluse juhtida meie meeskonda Tallinna linnavolikogus. Me võitleme Mihhail Kõlvarti nõrga ja venemeelse linnajuhtimise vastu. Haridus peab olema eestikeelne, maksumaksja raha eest propaganda ostmine tuleb lõpetada ja juhtimine peab olema efektiivne ning vaba korruptsioonist,” ütles Pere.
Reformierakonna uus fraktsiooni juht kavatseb jätkata volikogus varasemalt alustatud tööd, kuid lubab ka uusi suundi. “Teeme tööd edasi, et Tallinnas kaoks lasteaia kohatasu, tuleks pensionilisa 200 eurot, kaoksid Keskerakonna tekitatud ummikud. Ühtlasi on oluline, et ühistransporti arendataks koostöös naabervaldadega, kõnniteed oleks ohutud ning rattad sõidaksid rattateedel. Lisaks suurendame linnavalitsuse panust hoonete renoveerimisel ning parandame ettevõtlust ja linnaelu Vanalinnas,” sõnas Pärtel-Peeter Pere.
Fraktsiooni uueks aseesimeheks valitud Kaupo Nõlvak on oma pereettevõtte juhtimise kõrvalt olnud Tallinna volikogu liige aastast 2011. "Peamiselt olen volikogus hoidnud silma peal linna arengute ja planeeringute menetlemisel ning survestanud linnavõimu taristut paremini planeerima ja ehitama. Teravamat tähelepanu hoian Pirita linnaosa arengutel, kus täidan ka linnaosakogu esimehe rolli. Selle positsiooni kogemusest lähtuvalt olen volikogus algatanud töörühma, et linnaosakogude osakaal ja vastutus suureneks, kuna täna on nende tegevus vaid formaalne, ilma sisulise otsustusprotsessita,“ sõnas Nõlvak.Seoses asjaoluga, et linnavolikogu senine aseesimees Kristen Michal alustas uues valitsuses tööd kliima- ja elukeskkonnaministrina, valitakse tänasel istungil linnavolikogule ka uus aseesimees.
Pärtel-Peeter Pere sõnas, et viimastel aastatel Tallinnas kehtinud hea tava kohaselt on üks kahest volikogu aseesimehest olnud opositsiooni esindaja ning peale eelmisi kohalikke valimisi opositsioonierakondade vahel kokku lepitud vastutusvaldkondade jaotuse kohaselt on see ülesanne olnud Reformierakonna täita. "Meie kandidaat sellele kohale on Sander Andla,“ kinnitas Pere.
"Linna juhtimisele mõjub see kindlasti hästi, kui volikogu eesotsas on ka keegi, kes esindab kriitilist meelt ja pakub alternatiivseid lahendusi linnavalitsuse plaanidele," lausus Andla.
Lähiaja üle olulisima väljakutsena näeb Andla eestikeelsele õppele ülemineku ettevalmistamist. "Volikogu peab siin kindlasti aktiivselt kaasa rääkima ja hoidma silma peal ka linnavalitsusel, et üleminekuks vajalikud ettevalmistused saaksid tehtud,“ märkis Andla.
Tallinna toimetus, +372 610 8866, sise@bns.ee
Baltic News Service


Tallinna linnavolikogu Reformierakonna fraktsiooni juhiks saab Pärtel-Peeter PereTäna kogunenud Tallinna linnavolikogu Reformierakonna fraktsioon kinnitas uueks esimeheks Riigikogu liikme ja linnastrateegi Pärtel-Peeter Pere ning aseesimeheks ettevõtja Kaupo Nõlvaku. Samuti jätkab fraktsiooni aseesimehena Sander Andla, kelle Reformierakond esitab ka linnavolikogu aseesimehe kandidaadiks.«Mul on hea meel, et Reformierakond usaldab oma uusi liikmeid ning saan võimaluse juhtida meie meeskonda Tallinna linnavolikogus. Me võitleme Mihhail Kõlvarti nõrga ja venemeelse linnajuhtimise vastu. Haridus peab olema eestikeelne, maksumaksja raha eest propaganda ostmine tuleb lõpetada ja juhtimine peab olema efektiivne ning vaba korruptsioonist,» ütles Pere.
Reformierakonna uus fraktsiooni juht kavatseb jätkata volikogus varasemalt alustatud tööd, kuid lubab ka uusi suundi. «Teeme tööd edasi, et Tallinnas kaoks lasteaia kohatasu, tuleks pensionilisa 200 eurot, kaoksid Keskerakonna tekitatud ummikud. Ühtlasi on oluline, et ühistransporti arendataks koostöös naabervaldadega, kõnniteed oleks ohutud ning rattad sõidaksid rattateedel. Lisaks suurendame linnavalitsuse panust hoonete renoveerimisel ning parandame ettevõtlust ja linnaelu Vanalinnas,» sõnas Pärtel-Peeter Pere.
Fraktsiooni uueks aseesimeheks valitud Kaupo Nõlvak on oma pereettevõtte juhtimise kõrvalt olnud Tallinna linnavolikogu liige aastast 2011. «Peamiselt olen volikogus hoidnud silma peal linna arengute ja planeeringute menetlemisel ning survestanud linnavõimu taristut paremini planeerima ja ehitama,» sõnas Nõlvak.
Seoses asjaoluga, et linnavolikogu senine aseesimees Kristen Michal alustas uues valitsuses tööd kliima- ja elukeskkonnaministrina, valitakse tänasel istungil linnavolikogule ka uus aseesimees.
Reformierakonna fraktsiooni juht Pärtel-Peeter Pere selgitas, et viimastel aastatel Tallinnas kehtinud hea tava kohaselt on üks kahest volikogu aseesimehest olnud opositsiooni esindaja ning peale eelmisi kohalikke valimisi opositsioonierakondade vahel kokku lepitud vastutusvaldkondade jaotuse kohaselt on see ülesanne olnud Reformierakonna täita. «Meie kandidaat sellele kohale on Sander Andla,» kinnitas Pere.
«Linna juhtimisele mõjub see kindlasti hästi, kui volikogu eesotsas on ka keegi, kes esindab kriitilist meelt ja pakub alternatiivseid lahendusi linnavalitsuse plaanidele,» kommenteeris Andla.
Lähiaja üle olulisima väljakutsena näeb Andla eestikeelsele õppele ülemineku ettevalmistamist. «Volikogu peab siin kindlasti aktiivselt kaasa rääkima ja hoidma silma peal ka linnavalitsusel, et üleminekuks vajalikud ettevalmistused saaksid tehtud,» märkis Andla.


Raadiohommikus: Narva suurim erainvesteering ja riigikogulaste laristamineReedeses hommikuprogrammis räägime Narva suurimast välisinvesteeringust, rahvasaadikute laristamisest, tarkvarafirma tehingust, Eduka Eesti parimatest paladest ning EfTENi plaanidest.
Nendel teemadel räägivad Äripäeva raadio hommikuprogrammis haruldasi muldmetalle töötleva Silmeti tegevdirektor Raivo Vasnu, Soraineni vandeadvokaat ja endine peaprokurör Norman Aas, GT Tarkvara müünud Taivo Remmelgas, Äripäeva arvamustoimetuse juht Neeme Korv ning EfTEN Capitali juhatuse esimees ja fondijuht Viljar Arakas.
Hommikuprogrammi teevad Martin Teder ja Kristjan Kurg.
Päev jätkub kuue saatega.
9.50–10.00 “Obskuurne majandus”. Mis juhtuks, kui üks sugupool lõpetaks üheks päevaks täielikult töötamise nii palgatööl kui ka kodus? Asjad läheks puhta käest.
Aga me ei pea selle üle teoretiseerima. Islandil prooviti see mõnikümmend aastat tagasi ära. 24. oktoobril 1975. aastal ei teinud 90% Islandi naistest tööd. Ei kodus ega ka palgatööl. Ja mehed olid väga hädas, lapsed olid kasimata ning isegi raadiost kostus meesterahvastest uudistelugejate taustal lastekisa, sest keegi neid ei valvanud.
Miks selline streik, mis veel juhtus ja mis siis sai, kuula saatest “Obskuurne majandus”. Saatejuht on Linda Eensaar.
10.00–11.00 „Sisuturundussaade“. Räägime seekord sellest, kuidas võita tarbija tähelepanu. Meediaagentuuride OMD ja PHD uuringute juht Velli Kütt ja OMD Eesti juht Toomas Tepomes jagavad teadmisi, mis on saadud üleeuroopalistest reklaamiuuringutest, ja võrdlevad teiste riikide kogemust Eesti omaga. Saates antakse viis praktilist soovitust selle kohta, kuidas võita tarbija tähelepanu. Saatejuht on Hando Sinisalu.
11.00–12.00 „Äripäev eetris“. Arvamussaates kommenteerivad nädala põletavamaid teemasid ajakirjanikud Karl-Eduard Salumäe, Kristjan Pruul ja Eliisa Matsalu. Luubi alla võetaks riigieelarve auk, riigikogu saadikute omakasuhõngulised kuluhüvitised, Ukrainat abistava MTÜ Slava Ukraini korruptsiooniskandaal ja lõhkemisäärel Keskerakond.
12.00-13.00 „Fookuses: Euroopa majandus“. Saatesarja hooaja viimases saates keskendume Euroopa Liidu asendile suures geopoliitilises pildis. Märkimisväärset osa Euroopast ärritas Prantsuse presidendi Emmanuel Macroni hiljutine visiit Hiinasse, kus ta jättis mulje, et kõneleb kogu Euroopa eest, kui lausus, et Euroopa ei peaks end kaugetesse konfliktidesse segama. Nõnda viitas prantslane Taiwanile, mille ümber Puna-Hiina järgmisel päeval suuri sõjaväeõppusi alustas.
Ent Macronil on ka õigus, et ilma Hiinata Euroopa vähemasti praegu ei saa, sest rohepöördeks vajalike muldmetallide tõttu oleme Pekingist samavõrd sõltuvad kui fossiilkütuste puhul olime Venemaast. Kuidas Euroopa peaks oma kompassi sättima, aitab mõtestada Euroopa Parlamendi väliskomisjoni aseesimees Urmas Paet. Saadet juhib Indrek Lepik.
13.00–14.00 „Läbilöök“. Külas on gümnasist, 18aastane Markus Kristofer Sinivee, kellel on TikToki platvormil sadu tuhandeid vaatamisi ja üle 54 000 jälgija. Sinivee räägib saates sellest, kuidas olla TikTokis edukas ning kuidas on ta jõudnud jälgijateta konto pidamisest edukaks ettevõtjaks. Noor tiktokker räägib oma suhtumisest, enesekindlusest ja kriitika taluvusest. Jagatakse ka soovitusi, kellele sobib üldse TikToki platvorm ning millise sisuga seal läbi lüüa. Saates tuleb juttu ka investeerimisest ning sellest, kust saab 16aastaselt oma esimese aktsia ostnud Sinivee infot investeerimise kohta. Saadet juhib Alyona Stadnik.
15.00–16.00 „Tervisetark“. 15. aprillil toimunud 12. Eesti peavalu päeva konverentsil olid fookuses tööga seotud peavalud ning töökeskkonna kohandamise võimalused, et töötaja peavalu ei mõjutaks negatiivselt töötulemusi, töötaja sissetulekut ja elukvaliteeti.
Saates kuulete HeBa Kliiniku töötervishoiuarsti dr Evelyn Aaviksoo konverentsiettekannet sellest, mida saaks tööandjad ja töötajad koostöös tervishoiuarstiga ära teha, et peavalupatsientide olukorda tööl leevendada. Virtuaalse töökeskkonnaspetsialisti VITSi asutaja Jaanika Jelistratov selgitab aga seda, miks on oluline töökeskkonna riskianalüüs ja kuidas nii töötajad kui tööandjad võiks seda enda kasuks ära kasutada.
Konverentsi ettekanded on täies mahus järelvaadatavad patsiendiportaalis virtuaalkliinik.ee ning Eesti Migreeni ja Peavalu Seltsi Facebooki lehel. Saatejuht on virtuaalkliinik.ee ärijuht Tuuli Seinberg.
Kuulake Äripäeva raadiot Tallinnas ja Harjumaal 92,4 MHz, Tartus 97,7 MHz, Pärnus 91,9 MHz, Haapsalus 96,0 MHz, Saaremaal 101,7 MHz ja Ida-Virumaal 94,6 MHz.
Kuulamislingi ja nädala saatekava leiate siit.


„PUUDUTA MIND“ 273. SAADE | Ants Rootslane: harjusin peksmisega ära, sest iga avalik peksmine tõi mulle terve hunniku uusi klienteMüstilistele ja vahel ka maistele teemadele pühendunud ajakirjaniku Sirje Presnali ja Õhtulehe veebi loovjuhi Anu Saagimi „Puuduta mind“ saate külalisteks on taaskord Ants Rootslane. Mees, kes on meie saates istunud nii siin-, kui ka sealpool lauda - nii saatejuhi, kui ka -külalisena. „Sama tihti, kui ma defineerin ennast terapeudi ameti abil või Hüpnotisöör Ants nime alt, olen ma sama tihti ka lihtsalt üks tavaline uudishimulik õppija,“ tutvustab mees end ise.Vaata videointervjuud!
Ants alustas iseenda unikaalse tõe otsinguid pärast keskkooli, kui koges hüpnoteraapiat. „Selles oli midagi nii suurt, mida keeles olevate häälikutega pole võimalik väljendada,“ tunnistab mees. „Leidsin seejärel endale paremaid ja mitte nii väga häid õpetajaid, kes aitasid mind teadmiste omandamisega. Minu suurepärasteks hüpnoosiõpetajateks on olnud Albert Stepanjan, dr Richard Nongard ja Anil Chandwani.“
Hüpnoosile lisaks on Ants leidnud väga toimiva ja põhilisi elu aspekte arvestava ja muutva teraapia, milleks on konstellatsioon ehk teisisõnu süsteemne pereteraapia. „See meetod annab võimaluse välja tuua inimese sisemise pildi ning teatud tehnikate abil saab muuta ka kogu arusaama elust, suhetest, valikutest ja käitumistest. Minu suurimad õpetajad selles vallas on olnud Kalmer Kase, Tiiu Bolzmann, Maire Taska, Olga Knjaseva, Karin London, Satori Darshan ja Mihhail Burnjashev,“ lisab Ants.
„Samuti on kõige kõrval koht olnud ka hingamise õppimisel. Terapeutilist ja süvahingamist olen õppinud maailma tunnustatuima meistri käe all, kelleks on Dan Brule. Tema hingamistöö on hetkel maailma üks nõutumaid. Tänaseks olen saanud tema käe all hingamise meistriks, osates kümneid tehnikaid elumuutvaks hingamiseks.“
„Samuti olen läbinud terve hulk koolitusi, et tuua igasse teraapiasse lisaväärtust. Praegu õpin intensiivselt trauma olemust ja käsitlust teraapilises kontekstis. See professionaalne oskus on vajalik igale terapeudile, kuna me kõik oleme elanud üle väiksemal või suuremal määral mõne trauma, mis on mõjutanud meie keha, hinge ja hingamist.“ See kõik ongi viinud terapeuti lähemale unikaalsele maailma tunnetusele ja tema enda erilise tõeni.
Ants Rootslane
(Martin Ahven)
Tere armsad „Puuduta mind“ saate vaatajad ja tere tulemast Ants! Oled väisanud meie saateid mitmeid kordi, istunud nii intervjueerija, kui ka intervjueeritava toolil. Tänase kutsumise põhjuseks on meedias sinu persooni ümber lahvatanud ärevad diskussioonid. Tuleb tunnistada, et nende tagamaad on meie saate vaatajate jaoks jäänud pisut arusaamatuks. Siinkohal tahaksin meelde tuletada, et hüpnotisöör Ants astus laiema avalikkuse ette just „Puuduta mind“ saates viis aastat tagasi.
Jah ja see on üks populaarsemaid lugusid YouTube`is, seda on tänaseks vaadatud üle 90 000 korra.
Saade, mis sai salvestatud aastal 2018, on teie ees:
Ma ei olnud konstellatsioonist eriti varem midagi kuulnud ja nägin vist üldse esimest korda elus lihast ja luust hüpnotisööri. Olin elevil nagu väike laps, et vau, mis nüüd saama hakkab. Nüüd on saanud see, et oled hetkel meedias nagu kuum kartul. Mõnede poolt palavalt armastatud ja teiste poolt justkui naeruvääristatud. Nõiajaht sinu peale on täies hoos.
Absoluutselt!
See võib päris ränk olla, sest oled poole peenemaks jäänud.
Viimased kuud on olnud isiklikus plaanis tõepoolest äärmiselt keerulised, mitte isegi töö mõttes. Aga selle nõiajahiga olen juba harjunud. See hakkas täpselt aasta tagasi, kus minu tühistajatel ei olnud mitte millestki kinni hakata. Nad osalesid minu webinaril ja noppisid sealt selliseid lauseid, et siis kuidagi esitleda mind justkui naiste vägivalla pooldajana, mis on täiesti absurdne. Tõin seal lihtsalt ühe näite osaleja küsimuse pealt, kuid ajakirjanik võttis selle kontekstist välja ja pani sildi külge.
Mingis mõttes harjusin sellise peksmisega ära, sest iga peksmine tõi mulle terve hunniku uusi kliente. Ma ei ole tulnud meediasse selleks, et armastust välja lunida või mingit populaarsust, mul oli enne tööd ja mul on ka pärast seda kiusamist tööd. Ja kui ma ühel päeval enam ei viitsi meedias eksisteerida, siis ei juhtu minu elus ka midagi hullu. Minu jaoks on see mingis mõttes nagu mäng.
Miks see võibolla seekord on minu jaoks keeruline? Kui sa matad oma lähedase inimese ja sõidad parasjagu matustelt koju, siis ajakirjanik saadab mulle jälle täpselt needsamad küsimused, mida on aasta aega küsitud ja siis sa mõtled, et sul ei ole enam mitte midagi vastata ja sa ei jaksagi vastata. Oled just pidanud kalli inimese matuseid ja nüüd tahaks lihtsalt iseendale aega anda.
Mu mõistus ei töötanud, mu keha ütles täiesti üles ja see oli see koht, kus sain aru, et siit ma üksi välja ei tule.
Ma ei räägi siinkohal veel isiklikust elust - väljapressimistest ja kõigest muust, millega olen siin viimased kuud tegelenud. Mu keha ütles ühel hetkel lihtsalt üles ja asi läks nii hulluks, et olin roolis, kui mul hakkas ära kaduma teadvus. Olin nagu ärkvel, aga ma ei suutnud reageerida. Ja kui olin foori taha jäänud, siis üks inimene tuli ning koputas mulle akna peale. Alles siis mul tuli mõistus tagasi.
Samal perioodil tegin saadet, kus ema oli kaotanud väikese lapse ja see oli minu jaoks üks raskemaid saateid üldse, sest samal ajal kaotasin mina oma lähedase inimese. Kui meil oli surnuaia võte, siis režissöör nägi, et minuga juhtus seal midagi. Ma läksin koju ja viis tundi oli mul täiesti blackout. Tean, et ma läksin voodisse, aga ei jäänud magama. Mu mõistus ei töötanud, mu keha ütles täiesti üles ja see oli see koht, kus sain aru, et siit ma üksi välja ei tule. Et mul ei ole jaksu võidelda või selgitada koguaeg Eesti Ekspressile seda furoori, mida nad üles keeravad.
Siis mõtlesingi, et ma ei lähe sinna võõrasse võimumängu kaasa. Kui loen minust kirjutatud artikleid, loen seda pidevat hala, siis mul hakkab nende pärast piinlik. Miks? Sest need koerad lihtsalt kiunuvad, aga mina teen tegusid. Ma ei taha neid kuidagi vähendada, kaugel sellest. Mina teen nii tööd nagu mina tahan, aga kadedad üritavad väita, et ma ei ole mitte midagi õppinud. Jääb selline tunne nagu ma ärkasin hommikul üles ja hakkasin terapeudiks.
Viis aastat tagasi alustasin konstellatsiooniga. See on väga põhjalik õpe, mis kestab kolm aastat. Lisaks pereteraapia sissejuhatav aasta, NLP, psühhotrauma koolitused, ärilepitaja koolitused ja äriorganisatsioonide tööd olen õppinud nüüd viimased poolteist aastat. Iga aasta täiendan ennast.
Ma ei lähe ülikooli, sest ma töötan selle segmendi inimestega, kes ei ole teaduskraadidega inimeste poolt abi saanud. See ei tähenda, et nad teeksid oma tööd kuidagi halvasti või ma halvustaks nende tööd, vaid hoopis vastupidi. Meil peab olema ka mingi selgelt mõõdetav alternatiiv ja täna ma seda alternatiivi pakungi. See ajabki ülikooli lõpetanuid närvi. Eriti ajab neid vihaseks, et laiutan nüüd ka teleekraanil.
Tegelikult ongi jäänud paljudele tunne, et ilmusid ei tea kust, pani šikid riided selga ja hakkasid targutama.
Kõige huvitavam on see, et mind on rünnatud isegi pseudoteaduste levitamises. Saatsin kriitikutele teadusuuringud, mis kinnitavad, et konstellatsioon ei ole pseudoteadus. See toetub pereteraapiale ehhki vaatab inimest laiemalt - inimese hingelist poolt ja varjatud sidemeid. Meil on kahte liiki koolkond. Üks on see, mis tegeleb mõistusega ja teine on see, mis tegeleb alateadliku poolega. Ja nende jaoks tundubki see error, et kuidas on võimalik seda alateadvust ja peresüsteemi niimoodi seostada ja nähagi tulemust, kuidas need inimesed terveks saavad.
Mulle meeldis Ekspressi artiklis see, kui Ott Oja ütles, et see on algeline psühholoogia, mida ma kasutan rollivahetuse puhul. Samal ajal töötavad tema juhitud Vaimse Tervise Ühingus psühhodramaatikud, kes on toonud raviprotseduuridesse selle rollivahetuse sisse ning teavad, et see on väga töötav metoodika ning mida kasutatakse väga laialdaselt. Mis algelisest psühholoogiast me siin räägime?
Oja mõnitas tegelikult ka neid spetsialiste, kes sellega samuti igapäevaselt töötavad ehk psühhodramaatikuid. Mul tekib küsimus, kui sõna võtab inimene, kes on Eesti Vaimse Tervise Ühingu juht, aga tal ei ole minu teada mingit psühholoogilist haridust, vaid ta on rohkem majanduse inimene, siis talle võibki tunduda errorina kogu see psühholoogia maailm.
Sulle on heidetud ette ka edevust ehk enda pressimist telesse reklaami eesmärgil.
Mul ei olnud seda telesaadet tegelikult vaja. Tuuli Roosma tuli esimest korda minu jutule plaaniga panna mind igapäevaselt eetrisse. Sain väga kiiresti aru, et see oleks minu enesetapp. Mulle ei meeldinud see formaat, mida mulle pakuti. Ütlesin ei, sest mul ei olnud vaja suurt meedia tähelepanu. Olin palju populaarsem oma segmendis. Ma ei ole käinud meedias ega kuskil mujal ukse taga palumas, et kirjutage minust midagi. See kõik on tulnud ise.
Ja nagu Tuuli mulle ütles, siis tal ei ole Eestis kedagi teist võtta, kes räägiks hästi, kes räägiks adekvaatset juttu ja kelle tööl oleks kiired ja tõhusad tulemused. Ta käis mind enne testimas, et aru saada, kas see millega ma tegelen on ohtlik või mitte. Ta kuulis sõbrannadelt, kuidas nemad on kõik unistuste mehed omale leidnud peale minu juures käimist, seega loomulikult tal tekkis huvi.
Neid produktsioone on teisigi, kes on mulle ekraaniaega pakkunud. Ja kui mul see tunne tekkis eelmisel suvel, et ma pean seda tegema, siis ma ei saanud aru miks. Teadsin, et see võib olla minu häving ja lõpp, sest kuulsus on kahe teraga mõõk. Me teame ju milline meie ühiskond on. Aga sain aru, et see on millegi jaoks vajalik. Kui ütlesin Tuulile, et nüüd ma olen valmis, siis ta leidis selle võimaluse, mida me nüüd siis teemegi.
Mul on väga hea meel, et saan seda saadet teha. Arvan, et teen seda isikliku arengu mõttes. Sellest saatest sünnib midagi suuremat, mida te näete sügisel ja millest ma ise sain aru kolm päeva tagasi. See ei ole see, et ma tulin ekraani peale tähelepanu lunima. Elu on tunduvalt lihtsam, kui mul ei käi need ahistajad ümber maja, nad ei jälita mind või Ekspress ei istu mul koguaeg kukil. Ma saaksin rohkem tööd teha, aga praegu tegelen iganädalaselt sellega, et end koguaeg õigustada, see on nii tüütu.
Jõuan taas ringiga tagasi põhjusesse, miks ajad paljudel harja punaseks. Sa oled noor, näed hea välja, tark ning tagatipuks ka häbematult edukas. Sinus on kõik need elemendid, mis kadedaid ärritab.
Ja seee on ka huvitav, et kõik, mida see tüüp teeb, muutub kullaks. Kogu selle kiusamise taga ongi kadedus. Aga kui te tahate samasugust asja luua, siis lõpetage ära see vingumine seal meedias ja tegelege oma tööga. Miks nad mind tõenduspõhiselt ründavad, ka mina mõtlesin selle peale. Ma ju näitan, et erapraksisega on võimalik väga edukaks saada.
Meil on Eestis vaimse tervise kriis, kus väga paljud inimesed jäävad abita
Meil jooksevad tegelikult Eestis psühholoogid haiglatest ära. Ma saan aru, miks nad jooksevad. Sest riiklikus süsteemis on see tunnitasu sul nii väike. Aga kui lood erapraksise, siis teenid ju tunduvalt rohkem. Võibolla on ka see mõjutanud väga palju tõenduspõhiseid inimesi, et kuidas see tüüp ju saab, aga mina olen veel ülikoolipaberitega ka, ma saaksin ju seda sama teha.
Minu kraesse pannakse kogu riikliku süsteemi puudujääk, see kantakse minu peale ja hävitatakse mind. Tõenduspõhiselt võiksin karjuda samamoodi riigi peale läbi meedia, et me oleme hädas, meil ei ole spetsialiste, palun tehke midagi või tehku vähemalt ettepanekuid, kuidas seda süsteemi muuta nii, et meil tuleks spetsialiste peale.
Meil on Eestis vaimse tervise kriis, kus väga paljud inimesed jäävad abita. Mis ma ütlen sellele inimesele, kes on aastaid käinud läbi kõik psühhiaatriakliinikud ja saanud igasuguseid ravimeid? Mis ma ütlen talle? Ütlen, et olen tõenduspõhiselt ohtlik ja mine siis palun, hävine vaikselt, ma ei taha seda sõna kõva häälega välja öelda, aga mine koole seal voodis ära.
Ühel hetkel tõstavad arstid ka käed üles. Väga paljude inimeste puhul on see nii, et nad ei oska enam midagi teha. Ma ei ütle ka, et mina alati oskan. Ka mul on oma töös ebaõnnestumisi. Seda on igal spetsialistil. Kõik sõltub väga palju koostööst inimesega. Minu leivanumbriks on olnud paratamatult nende inimeste aitamine, kes ei ole saanud mingil muul kujul abi või kes ei taha ainult sellist abi, et pannakse antidepressandid peale. Isegi ei otsita võimalusi, kuidas inimene saaks muud teraapiat, sest meil ei ole spetsialiste sellisel kujul saada. Ooteaeg on niivõrd pikk.
Nõiajaht on sinu suhtes igal juhul alanud ja meil siin kõrvalseisjatena on päris põnev jälgida, millega see päädib.
Vaata põnevat videointervjuud!
„Puuduta mind“ saatekülaline Ants Rootslane
SAATES KÕLANUD TEEMAD:
Nõiajaht nimega Ants Rootslane
Meedia kõrgendatud tähelepanu head ja halvad pooled
Poliitika
Ajakirjanikud
Erinevad maailmad
Areng ja muutused
Uus raamat tulekul
Iseenda abistamine
Ärisüsteemid
Hirmu ületamine
HÄID MÕTTEID ANTSULT:
Iga „peksmine“ meedias tõi mulle terve hunniku uusi kliente. Mul oli enne tööd ja mul on ka pärast seda tööd, kui ma ühel päeval enam ei viitsi meedias eksisteerida. Seega on see kõik mingis mõttes minu jaoks nagu mäng.
Kui ma loen neid minust tehtud artikleid, loen seda tõenduspõhist pidevat hala, siis mul hakkab nii piinlik. Miks? Sest kõik lihtsalt kiunuvad, aga mina teen tegusid.
Meil peab olema mingi selgelt mõõdetav alternatiiv ja täna ma seda alternatiivi pakungi.
Vahepeal on hea kellegagi koostööd teha. Meil on teletiimis mõnus vaib ja see annab mulle mingisuguse uue hingamise ja arengu ka iseendale.
Tuleb julgeda olla selline nagu sa oled, sind ei saa keegi pakendisse panna. Aga meid kõiki tahetakse kahjuks sinna panna.
Meil on oma eriala, meil on oma eetikakoodeks, mis on täpselt psühholoogiliste raamide poolt koostatud. Meil on küll oma eetika, aga ma võin olla oma tegevuses vaba, võin vabalt ennast väljendada.
Ma püsin siin täpselt senikaua kuni ma viitsin seda tööd teha.
Ma väga armastan pereterapeute ja ma arvan, et neist on väga palju kasu, sest nad vaatavad inimest kui tervikut, mitte ainult kui indiviidi. Me kõik oleme mingite tervikute osa.
Me ei tee oma teletiimiga kannatust meelelahutuseks, vaid me näitame uusi lahendusi ehk seda kuidas inimestel on võimalik tulla erinevatest olukordadest välja.
On kaks erinevat maailma. Toimetuleku maailmas me tegeleme koguaeg sellega, kuidas sümptomitega toime tulla, aga arengu maailmas vaatame sümptomit kui kingitust, mis juhatab meid vastuseni.
Ma toon selle saatega midagi uut nähtavaks, mingit uut liikumist. Kes veel toob uut liikumist ühiskonda, kui mitte noored?
Mulle meeldib, et kui sa kõnnid nagu noateral, siis see hoiab ka meele erksana. Sa hoiad iseennast erksa inimesena ehk siis sa koguaeg arened ja laiened.
Vahel tundub, et ka minu ümber olevad inimesed ei saa tegelikult aru sellest elust, mida ma elan ja see edukas olemine tähendab mingis mõttes ka üksi olemist.
Üks suurim õppetund mulle sel aastal on: „Ära, Ants, mine võõrastesse võimumängudesse“. Kui psühholoogid tahavad, siis rünnake. Kui ajakirjanikud tahavad, siis rünnake. Mul ei ole isiklikku viha, ma naeratan. Ärge laske mind oma uksest sisse, ma teen oma meedia.
Ma ei anna oma raamatuid välja selleks, et ootaksin suuri müüginumbreid. Tahan teha oma loomingut nii, et ma elan selle ise läbi ja olen seal sees.
Ma suudan samastuda kõikide ühiskonna erinevate gruppideg. Võingi suhelda psühholoogiliselt ebastabiilse inimesega, järgmisel hetkel tippjuhiga, mul ei ole vahet. Ma ei mõista kedagi hukka, ma ei ole kohtunik, mulle ei ole keegi Jumala rolli andnud, ma võtan inimesi nii nagu nad on.
Eesti on nii väike turg, kui keegi hullult jama korraldaks, siis see tuleb välja.
Sa ei tea lõpuks kunagi, mis inimestega sa töötad.
Mulle meeldib neid mänge mängida, aga sellest peab sündima ka mingi areng.
Lõpetage see vägivald enda sees ära! Kes te olete, et peate koguaeg hinnanguid andma või kedagi lõputult risti lööma? Võtke inimesi sellistena nagu nad on.
Mul üks õpetaja ütles kunagi, et sul peab olema alati puu, kuhu taha sa varjud. Minu üks reegel on see, et ma ei käi kunagi oma isiklikku elu välja ja keegi ei tea tegelikult mis elu ma elan.
Minu sõna jääb vabaks, ühiskondlikul tasemel ma jätkan. Seisan edaspidi sõnavabaduse eest ja tuleb anda ka sõna neile, keda tahetakse vaigistada. Me oleme kõik inimesed ja meil peab jääma inimlik sõna- ja tegutsemisvabadus alles.
Kui sa ei riku seadust, sa ei kahjusta inimesi, siis sul peab olema õigus tegutseda. Kõigi sõna peab olema kuuldud.
Igas kaoses tuleb alati selgus, ükski süsteem ei muutu kui ei ole kaost.
Need, kes tahavad väga turvaliselt vanast kinni hoida, siis te jäätegi sinna kinni. Ja siis on teised, kes liiguvad edasi uute süsteemidega. Kriis toob alati välja uued tegijad, kes toovad välja uusi liikumisi.
Viha on ju liikumapanev jõud, see tekitab mingi protsessi sinus.Ma ei saa seda tunnet sinus tekitada, kui seda sinus olemas ei ole. Sa ise lood selle tunde oma mineviku kogemuste põhjal, mina lihtsalt käivitan selle.
Me peame õppima järjest rohkem nägema seda isiklikku konteksti ka enda ärisüsteemides. Nii toome palju rohkem selgust ja kergust ärisüsteemidesse ning tõstame läbi selle ka produktiivsust.
Me ei saa mitte milleski enam kindel olla, kõik muutub ja me peame koguaeg järgi muutuma. Kes jääb maha, see jääb maha, keegi ei tule kaka- ega pissipotiga sind teenindama.
Kui te tahate ikkagi saavutada oma elus edu või kergemat liikumist, siis tuleb enda varjud üles leida, aga sellega tuleb osata ka tööd teha.
Ära satu võõrastesse võimumängudesse, vaid ela oma elu.
„Puuduta mind“ saateid saad vaadata igal pühapäeva hommikul TV3 Life telekanalilt või järelvaadata TV3.ee veebilehelt
„Puuduta mind“ saatekülaline Ants Rootslane


Jõhvis arendatakse uusi küberturbelahendusiTALLINN, 20. aprill, BNS – Jõhvis kogunevad reedel küberturbeentusiastid üle Eesti, et leida uuenduslikke lahendusi küberturvalisusega seotud probleemidele ja väljakutsetele.
Startup Estonia ja kood/Jõhvi poolt ellu kutsutud küberturvalisuse häkaton kestab 48 tundi ja selle käigus arendavad programmeerijad ideid alates küberturbealase teadlikuse tõstmisest kuni uute praktiliste lahenduste loomiseni.
Globaalsete prognooside kohaselt läheb küberkuritegevus 2025. aastaks maailmas maksma ligi 10 triljonit eurot aastas. Riigi Infosüsteemi Ameti koostatud küberturvalisuse aastaraamatu andmetel toimus Eestis eelmisel aastal 2672 mõjuga intsidenti ning ka küberohtude arv ja keerukus on kasvutrendis.
Küberkuritegevus hõlmab laia kuritegude ampluaad, näiteks arvutisüsteemidesse sissemurdmist, isikuandmete või finantsandmete varastamist, viiruste või pahavara levitamist ning interneti kasutamist pettuste või kelmuste toimepanemiseks, mõjutades igapäevaselt nii üksikisikuid, ettevõtteid kui riike.
Küberturvalisuse häkatonist võtab osa üle 130 osaleja ja mentori. 21-23. aprillil töötatakse meeskondades, et leida uuenduslikke lahendusi konkreetsetele väljakutsetele ja nädalavahetuse lõpuks on kõigi tiimide eesmärgiks esitleda töötavat prototüüpi või lahendust.
"Läbi intensiivse ajurünnaku, erinevate taustteadmiste kokku toomise ja tipptasemel mentorite abi saab ka 48 tunni jooksul palju saavutada," kinnitas kood/Jõhvi koolijuht Karin Künnapas.
Väljakutsed on esitatud nii osalejate endi kui koostööpartnerite poolt, kes otsivad lahendusi igapäevastele probleemidele ja kitsaskohtadele. Nii hakkavadki tiimid nädalavahetusel arendama näiteks deepfake-tehnoloogia tuvastavat programmi, tekstiroboti ChatGPT baasil töötavad koodianalüüsi tööriista ja õngitsusrünnakute vastaseid lahendusi.
"Startup Estonial on hea meel olla partner kood/Jõhvile esmakordses küberturbe häkatoni ellukutsumises. Kood/Jõhvi õppeprogramm arendab muuhulgas ka küberturvalususe alaseid teadmisi, seega on väga tervitatav, et Eesti küberturbe ökosüsteemi soovitakse panustada häkatoni korraldades," ütles Startup Estonia kübertehnoloogia valdkonna juht Kati Pärn.
"Ootame palju elluviidavaid ideid ja lahendusi häkatoni väljakutsetele ning loodame, et nii mõnigi tiim saab üritusest inspiratsiooni oma startup luua," lisas Pärn, rõhutades et Eesti startup ökosüsteem pakub viljakat pinnast uute startup edulugude kirjutamiseks.
kood/Jõhvi küberturbe häkaton toimub vahemikus 21.-23. aprill kood/Jõhvi koolimajas aadressil 2. Tartu põik 5. Üritus kulmineerub pühapäeva õhtul toimuva ideede esitluse ja autasustamisega.
Kood/Jõhvi on uudne programm täiskasvanutele, mis pakub 21. sajandi lähenemist programmeerimise õppimisele, et vähendada tarkvaraarendajate puudust ja võimaldada teistest valdkondadest pärit inimestele uusi ja huvitavaid võimalusi elus.
Kooli rahastavad üle 30 ettevõtte, sealhulgas paljud idufirmad ja ükssarvikud, kes on valmis pärast kaheaastase programmi lõppemist õppijaid tööle võtma.
Tallinna toimetus, +372 610 8852, sise@bns.ee
Baltic News Service


ArvutikelmusPOLITSEI19. aprillil pöördus Jõgevamaal politseisse 49-aastane naine, kelle lähisugulane oli tema teadmata kasutanud ID-kaarti ja selle paroole laenu võtmiseks ning erinevate teenuste tellimiseks. Esialgne tekitatud kahju on 12 072 eurot.PPA


Europarlment kiitis heaks krüptovaluutareeglidEuroopa Parlament kiitis neljapäeval heaks maailma esimese kõikehõlmava reeglistiku krüptovaluuta reguleerimiseks, millega loodetakse kaitsta investoreid kuritarvituste ja manipulatsioonide eest.Neljapäeval andis Euroopa Parlament oma heakskiidu krüptomaksete jälgimisele, rahapesu tõkestamise parandamisele ning järelevalve ja tarbijakaitse ühtlustamisele. Eesmärk on muu hulgas raskendada virtuaalvaluutade kasutamist kuritegelikul eesmärgil.
Parlament hääletas Strasbourgis selge häälteenamusega krüptovarade ülekandmist ja jälgimist käsitleva määruse vastuvõtmise poolt. Samuti võttis parlament vastu teise seaduseelnõu, millega kehtestatakse ühised eeskirjad krüptovaluutade järelevalve, tarbijakaitse ja keskkonnaalase vastutuse kohta.
Krüptovaluutade puhul on muret tekitanud nende omanike halb kindlustatus, reguleerimise killustatus riiklikeks karistusmeetmeteks riigiülesel turul ja võimalus kasutada krüptovaluutasid kuritegeliku vara varjamiseks.
Krüptoraha rahapesu vastaste meetmete puhul keskendub EL sellele, kus Bitcoin, Ether ja muud digitaalrahad vahetatakse tavapärase raha, näiteks eurode või dollarite vastu. Seetõttu on välja jäetud otsesed ülekanded platvormideüleste krüptorahakottide omanike vahel, mida oleks niikuinii raske kontrollida.


President Putini raskeim haigus: tuumapeavaluTuumalaengud degradeeruvad ja keegi ei tea, mis seisus on Venemaa tuumajõud tegelikkuses, kirjutab Balti Venemaa-uuringute Keskuse direktor Vladimir Juškin.Eelmise aasta 26.–29. oktoobrini toimus Putini eestvedamisel strateegiliste tuumajõudude õppus maal, merel ja õhus. Kamtšatkal asuva Kura polügooni suunas lasti Plessetskist välja mandritevaheline ballistiline rakett Jars ja Barentsi merel viibivalt allveelaevalt ballistiline rakett Sineva, strateegilistelt pommituslennukitelt Tu-95MS tulistati välja õhus baseeruvad tiibraketid.
Vaatleja võis märgata, et kõik raketid lendasid läänest itta, kuid lahinguolukorras peaksid nad lendama lõunast põhja poole (üle põhjapooluse USAsse), ja mitte 7000, vaid 12 000 kilomeetrit.
Igaüks, kes on vähegi kursis ballistilise raketi trajektoori arvutamise teooria ja raketi dünaamiliste omadustega, teab, et arvestada tuleb raketile mõjuvate jõududega – millest peamine on gravitatsiooniline külgetõmbejõud –, aga ka Maa magnetvälja omaduste ja Maa atmosfääriga (koostis, tihedus, rõhk, temperatuur, helikiirus jne). Need mõjutavad raketti kogu selle teekonna vältel. Kuna neid häireid ei saa konkreetse stardi puhul täpselt ennustada, tekib trajektoori hajumise probleem. Seda viga saab vähendada raketi trajektoori mittelineaarsete diferentsiaalvõrrandite süsteemi juhuslike suuruste või juhuslike funktsioonide sisestamisega.
Seetõttu lasevad kindralid rakette läänest itta alati mööda üksikasjalikult tundmaõpitud trajektoori. Tehnilised võimalused katsestartideks on aga saadaval ka polügoonidel: Kapustin Jaris Astrahani oblasti kirdeosas, Jasnõis Orenburgi oblasti strateegiliste raketivägede positsioneeritud rajoonis «Dombarovski» ja Svobodnõis Amuuri oblastis.
Siin on ka põhjus, miks president Putin on kindel, et on valmis andma tuumalöögi vastuseks vaenlase raketirünnakule – sest kindralid on talle ette kandnud, et raketid tabasid täpselt sihtmärke. Meie jaoks on samuti selge, et Putinile ei pandud lauale ajalehte Krasnaja Zvezda (16.12.2009), milles alampolkovnik Dmitri Popov räägib: «Laskepolügoon ei anna kunagi vastuvõtupolügoonile täpseid koordinaate, vaid teatab ainult langemispunkti ala. […] Mõnikord venib maha langenud raketilõhkepea kraatri otsimine nädalani, kuuni...»
Enne tuumariigi presidendiks saamist sattus Putin juhuslikult Peterburi linnapea Sobtšaki meeskonda, siis sattus juhuslikult Moskvasse ja siis sai juhuslikult Jeltsinilt tuumakohvri, mis on tema valduses olnud juba 22 aastat. Nendest asjaoludest saame teha halva ja hea järelduse. Halb on see, et Putini KGB toimikusse on märgitud, ja mitte positiivses võtmes, et tal on vähenenud riskitaju. Hea on see, et Putin ei jaga kindlasti Teller-Ulami skeemi – termotuumarelvade aluseks oleva tehnilise kontseptsiooni üksikasju. Kuid selle skeemi põhjal on ehitatud peaaegu kõik kaasaegsed tuumarelvasüsteemid, millest koosnevad juhtivate tuumariikide arsenalid.
Halb on see, et Putini KGB toimikusse on märgitud, ja mitte positiivses võtmes, et tal on vähenenud riskitaju.
Mis toimub tuumalõhkepea sees pärast seda, kui see on raketi külge kinnitatud?
Kui lõhkepeasse on pandud relvaotstarbeline uraan (U-235), plutoonium (Pu-239) või nende segu, jätkub nende ainete radioaktiivse lagunemise protsess. Lõhkepeas toimub väheuuritud üksikute lagunemiselementide kuhjumine, eelkõige kasvab ameriitsiumi (Am-241) osakaal, mis muudab plutooniumi isotoopkoostist ja vastavalt ka selle kasutusvõimalusi relvaotstarbelise plutooniumina. Lisaks on relvaotstarbelisel plutooniumil Pu-239 piiratud «säilivusaeg» umbes 10 aastat, kuna metallis toimuvate protsesside tulemusena kuumeneb see oluliselt, mis toob kaasa kristallstruktuuri hävimise ja laskemoona töökindluse vähenemise.
Pärast garantiiaja lõppemist on tuumalaengud veel mõnda aega võimelised plahvatama. Kuidas seda aega ja laengu jääkvõimsust hinnata? Erialakirjanduses nimetatakse seda probleemi «tuumalaengute degradeerumise hindamiseks». Jah, on olemas keerulised valemid, et aktiivse aine, sidekomponentide ja elektroonikaseadmete lagunemisaega välja arvutada. Aga see on teooria. Lisaks mõjutab muutuv keemiline keskkond paratamatult konstruktsioonimaterjale, millest on valmistatud kest. Näiteks muutub eriteras pikaajalisel kokkupuutel relvaotstarbeliste lõhustuvate materjalidega nii rabedaks, et mureneb isegi kerge löögi korral. Arvutuste õigsuse ja mudelite adekvaatsuse kontrollimiseks on olemas ainult üks võimalus – reaalsed katsetused.
Seetõttu katsetasid NSV Liit ja USA kuni 1990ndate alguseni pidevalt tuumarelvi, et uurida nende omadusi ja seisundi muutusi – et määrata optimaalset tuumaahelreaktsiooni käivitamise hetke, selle kiirust ja teisi plahvatuse parameetreid. Kuid 1996. aastal kirjutati alla üldisele tuumakatsetuste keelustamise lepingule. Tol ajal väitsid Arzamas-16s ja Los Alamoses Livermore’is tuumaarsenalidega tegelevad füüsikud avalikult, et nad ei oska ennustada, kuidas käituvad Venemaa, USA ja teiste tuumariikide arsenalides olevad tuumarelvad rohkem kui kümne aasta möödumisel. Kuid sel ajal paluti poliitilise olukorra tõttu Venemaal ja USAs teadlastel «mitte esile tikkuda». Tuumakatsetuste jätkamise teaduslikku ja sõjalist tähtsust peeti väiksemaks kui nende lõpetamisest saadavat poliitilist ja diplomaatilist kasu.
Sel põhjusel vahetati nõukogude ajal lõhkepeade plutooniumitäidist iga 6–10 aasta tagant. Tuumalõhkepeade demonteerimine viidi läbi tehastes, kus need kunagi kokku pandi: Arzamas-16s (Sarovis), Penza-19s (Zaretšnõis) ja Tšeljabinsk-50s (Snežinskis). Täiskoormusega töötades suutsid need ettevõtted aastas demonteerida kuni 2000 lõhkepead. Ühe lõhkepea demonteerimine maksab olenevalt selle keerukusest 10 000 kuni 15 000 USA dollarit. Seejärel viidi kõrgelt rikastatud uraan tagasi Jekaterinburg-44sse (Novouralskis), triitium Tšeljabinsk-65sse (Ozerskis) ja plutoonium Tomsk-7sse (Severskis).
Nagu näha, on tuumarelvad kallis lõbu, mis nõuab terve tööstusharu ülalpidamist, et tuumalaenguid pidevalt hooldada ja asendada. Tuumarelvade tootmiseks vajalik tööstuslik baas on Venemaal jäänud aga nõukogudeaegseks. Vastavalt viimasele Venemaa ja USA tuumaarsenale puudutavale andmevahetusele (2021) oli Venemaal strateegilistele kandjatele paigutatud 1456 lõhkepead. Samas pole teada, kui vana on nendes lõhkepeades sisalduv relvaotstarbeline uraan ja plutoonium.
Kuid me teame, et 1993. aastal sõlmiti Venemaa ja USA valitsuse vahel 20 aastaks leping, mille kohaselt ostsid ameeriklased Vene vanadest lõhkepeadest pärit relvaotstarbelist uraani (500 tonni relvaotstarbelist uraani 20 000 lõhkepeast) ja vastutasuks peatati relvaotstarbelist plutooniumi tootvad Venemaa reaktorid. Nii jäid 18st erinevat tüüpi relvaotstarbelist plutooniumi tootvast tööstuslikust reaktorist tööle vaid kaks: Ruslan ja Ljudmilla ning mõlemad Majaki tootmisettevõttes olevad (Tšeljabinsk-65 ja Ozersk).
Sõltumatute allikate andmetel oli Venemaal 2005. aasta novembri seisuga 1280 tonni relvaotstarbelist plutooniumi ja kõrgelt rikastatud uraani. Tuumapommi tootmiseks kulub vaid 4–5 kg plutooniumi või 15–20 kg kõrgelt rikastatud uraani. Võib eeldada, et suurem osa strateegiliste rakettide tuumalaengutest on garantiiaja ületanud, kuna pärast 1991. aastat käis kogu Venemaa tööstus alla. Kuid see mõte ei ole pähe tulnud ainult meile.
Mitte keegi ei oska öelda, mitu kanderaketti suudab tegelikult õhku tõusta ja kohale lennata.
2006. aasta kevadel ilmus ajakirjades Foreign Affairs ja International Security Keir A. Lieberi ja Daryl G. Pressi ühine artikkel võimalusest anda Venemaa tuumajõudude pihta desarmeeriv löök. Arutluse loogika oli veenev. Dokumentide järgi on laos ja lahinguvalves teatud hulk tuumaseadmeid, mida võidakse kasutada. Samas ei oska mitte keegi öelda, mitu kanderaketti suudab tegelikult õhku tõusta ja kohale lennata. Või missugune hulk tuumalaenguid töötab ja kuidas täpselt. Lagunemise ja degradeerumise probleem selles seisnebki, et tekib määramatus, mida ei ole põhimõtteliselt võimalik hinnata. Vanast Nõukogude plutooniumist ei saa valmistada uusi tuumalaenguid, kuna sarnaselt lõhkepeade plutooniumiga on selle isotoopkoostis pöördumatult muutunud. Aga uue relvaotstarbelise plutooniumi saamiseks ja rakettidele uute tuumalaengute valmistamiseks ei lähe vaja mitte ainult aega – spetsialistid on vanaks jäänud või jõude seisvatest tööstustest laiali jooksnud ning seadmed on kas lagunenud või minema tassitud. Eelarveliste vahendite nappus ei võimalda hoida tuumarelvade konveieril sama tempot nagu NSV Liidus.
2015. aasta mais tõstatati ajakirjas Innovatsionnaja Nauka «tuumalinnade» teema. Neid on kümme. Märgiti, et instituutide lõpetajad lahkuvad linnadest, põhjendades oma valikut tuleviku puudumisega, kui nad jäävad sinna elama. Selle tulemusena tekib linna moodustavates ettevõtetes terav spetsialistide puudus.
21. veebruaril ütles Putin läkituses föderaalassambleele, et Venemaa katsetab tuumarelvi juhul, kui USA neid katseid korraldab.
Putini tuumanärvilisus on mõistetav. Esiteks selgitati talle ilmselt «tuumalaengute degradeerumise» mõiste tähendust. Teiseks pidi luure talle ette kandma, et USAs on alates 2019. aastast saadik toodetud neli-viis plutooniumisõlme aastas. Alates 2024. aastast on kavas toota vähemalt 10 uut sõlme aastas ja alates 2026. aastast vähemalt 30. Seega on 2030. aastaks kavas kokku panna ligikaudu 140 uut lõhkepead.
Tuumakatsetustega väljapressimist alustades otsustas Putin mängida Vene ruletti. Ta peab relvastuses olevaid tuumalõhkepäid katsetama, et saaks ennast riigi tuumakilbi osas rahulikult tunda. Kuid on selge, et Venemaa peamine tuumapolügoon Novaja Zemlja saarestikus Barentsi ja Kara mere vahel (kus on tehtud 132 katset) on pideva jälgimise all kosmosest, ja mitte ainult. Seetõttu on «degradeerumine» näha. Sellegipoolest pistis alampolkovnik Putin väljapressija revolvrisse järjekordse padruni.
Tõlkinud Ago Raudsepp


Mart Võrklaev automaksust: maainimene ja väikesepalgaline saavad ka säästlikuma autoga sõitaINTERVJUU■ Automaksu eesmärk on puhtam keskkond, tulu- ja käibemaksutõusust võidab riigikaitse.■ Majutusasutuste käibemaksu tõstmisest: „Palju kohti polnud, kust suuremaid summasid saab juurde tuua.“■ Endine vallavanem ja uus rahandusminister imestab omavalitsuste maamaksukriitika üle.Maksutõuse pakub uus valitsus hoolega, kuid suuremate kokkuhoiukohtade selgumiseks peab ootama vähemalt sügiseni. Uus rahandusminister Mart Võrklaev (Reformierakond) lubab, et ei lase ohjasid lõdvaks. Veidi pani kokku hoidma ka koalitsioonilepe - kaks ministrikohta kaotati ja loodetavasti saab maha müüa maaeluministeeriumi maja vanalinnas, kui ametnikud superministeeriumi kolivad. „See on ka raha.“Rahandusministrist saab kõige vihatum minister, kes hakkab ellu viima koalitsioonileppe maksutõusu. Kas teil on mingi paber, mis näitab, kuidas see tulude suurendamine mõjutab valitsuse eelarvepositsioone?Pilt on meil olemas, aga see põhineb rahandusministeeriumi kiirhinnangul, mis pole päris täppisteadus. Seetõttu pole me ka neid arve avalikult välja käinud. Seda, milline on eelarve võimalik mõju ning mida ja miks teeme, arutasime juba koalitsiooniläbirääkimistel.Leppisime kokku, et järgmisel neljal aastal tagame vähemalt 3% nominaalse puudujäägi sisse mahtumise. Eelarvestrateegia järgi oli puudujääk 3,2% ja värske majandusprognoosi järgi on see järgmisel aastal 4,3%. Esimene pingutus oli koalitsiooniläbirääkimistel jõuda järgmisel aastal 3% peale. Järgmistel aastatel tuleb veel vaeva näha, eks siis ole näha, kuidas maksumuudatused tööle hakkavad. Pluss sügisel eelarvet tehes on natuke rohkem aega kärpekohti otsida.Aga millal siis need mõjud välja arvutatakse, millal tuleb ülevaade? Kas alles sügisel?Päris täpne vaade tuleb, jah, eelarvestrateegiat tehes. Aga plaanime juba järgmisel nädalal sel teemal täpsemalt rääkida, kui andmeid on. Selle analüüsiga tegeleme praegu.Kõige suurema maksutõusu korraldate majutussektorile, kus käibemaks tõuseb 9%-st 22%-ni. Kas seda välja käies te ei muretsenud selle sektori hakkamasaamise pärast, kasvõi võrreldes Soome ja Lätiga?Mure on iga maksutõusu pärast, majutusasutuste pärast muidugi ka. Aga kui muidu rakenduvad käibemaksumuudatused järgmise aasta algusest, siis majutusasutuste tõusu panime 2025. aastale. Tahame selle maksupaketi otsustada enne jaanipäeva, kuni riigikogu töötab.Aga eks me vaadanud neid arve, proovime mõjusid analüüsida, kohtume sektoriga. Positiivne on see, et turismisektor on väga suures kasvus, rahandusministeeriumi andmete põhjal nii Eestis kui ka kogu Euroopas. Tõsi, ka tööjõukulud kasvavad neil. Panime nende käibemaksuerandi kadumise just 2025. aastasse, et oleks aega kriisidest taastuda ning teisalt oleks mõttega harjumise ja ettevalmistamise aega.Lõpuks on küsimus, miks me seda kõike teeme. Riigi rahandus on kõige keerulisemas olukorras, üks osa on kaitsekulud, mis on suurenenud SKP-st 1%-ni, mis on umbes 450 miljonit eurot. Ja see jääbki meil püsikuluks. Tore oleks uskuda, et nelja-viie aasta pärast võiks kaitsekulusid vähendada. Kas see reaalne on, ma väga kahtlen.Ja teine probleem on tulude-kulude suur vahe. Kui riigi rahandusel on kehvasti, siis pole sa kriisideks valmis, laenukoormus on suurem. Vaene riik on kehv olla.Küsisin ka peaminister Kaja Kallaselt selle kohta. Ma ei tea, mis tulust te räägite selle maksutõusu juures, aga kas mõeldi ka alternatiividele? Näiteks on teada, et kasvab internetiplatvormide kaudu majutuse pakkumine, näiteks Airbnb. Kohalik üüriturg on maksuameti silme alt peaaegu väljas. Peaminister ütles, et kui kellelgi on alternatiiv, siis pakutagu aga välja. Olete valmis alternatiive analüüsima?Kogu selles arutelus, kus viie nädalaga võeti koalitsioonikõnelustel kogu riik läbi, vaadatakse alati alternatiive. Aga ega neid kohti palju ole, kust suuremaid summasid oleks võimalik riigieelarvesse juurde tuua. Neid alati kaalutakse. Varamakse on meil vähe, sinnapoole peaks vaatama. Ja siis on maksuerandid, vaadatakse, kas need on ikka põhjendatud.Varamaksudes teeme automaksu ja maamaksuga olulise sammu edasi. Maamaksu vabaks laskmise mõte on see, et omavalitsused saaksid oma tulubaasi mõjutada. Automaks on eelkõige keskkonna vaates ja vaatame sinna luksusmaksu komponenti juurde.Kui küsid konkreetselt majutusasutuste kohta, siis käibemaksuerandid ongi meil majutusel, ajakirjandusel ja ravimitel. Ajakirjandus ja ravimid jäid praegu puutumata. Ajakirjandus seepärast, et seda [maksu] me alles langetasime.Vastan ka Airbnb-küsimusele: just kohtusin maksuameti juhiga ja vaatame sellesse platvormindusse aina enam sisse. Järgmisest aastast peaks hakkama seda reguleerima EL-i reeglid. Oleme samme astunud, et ikkagi suunata näiteks toidukullereid makse maksma. Minu teada ettevõtluskontode arv, pärast kokkuleppeid platvormide omanikega, ka oluliselt suurenes. Ehk platvormidel teenuste pakkujatel on mugav oma tulusid deklareerida. See pole kellegi kiusamiseks, aga maksud peavad saama makstud.Pidasin silmas küll Airbnb-d, mis tegeleb majutusega, mitte kulleritega...Aga see kuulub sinna platvormide hulka!Ja teine pool on kohalik üüriturg, millega minu meelest küll süstemaatiliselt ei tegeleta, kuigi see peaks olema maksustatud.Ma ei ole seda üle küsinud, aga kindlasti kontrollin ka selle üle. Reeglid peavad kõigile kehtima.Mainisite juba maamaksuvõimalust, aga omavalitsusjuhid ütlevad: kui riik tõstab oma makse, siis kust me siin veel tõstame oma inimestele makse, kui elu läheb nagunii kallimaks? Olete endine rikka Rae valla vallavanem, mida olete oma vallale soovitanud?Tundes ühe omavalitsuse elu, mina ei näe, et see oleks probleem. Meil on kolmeosaline omavalitsuste tulude kasvatamise plaan. Esiteks on omavalitsused alati soovinud rohkem finantsautonoomiat, oma maksude üle ise otsustamist.Olin isegi väga kriitiline, et see võimalus ära võeti.Kui alustame maamaksust, siis see on see, mille kohta kohalik omavalitsus saab oma inimestega kokku leppida: meil on vaja nii suurt hulka raha, teeme neid ja neid asju. Kogume selle raha kokku ja teeme ära. Praegu on piirid peale pandud, maamaks on täiesti olematu osa eelarvest tänu neile piiridele. Nüüd laseme selle vabaks ja iga omavalitsus ise otsustab, kuidas ta teeb. Kui pole vaja, ei küsi. Kui on vaja, saab. Mul on hea näide Rae vallast: ettevõtetelt omavalitsused mingit tulu põhimõtteliselt ei saa. Seal on suured lugupeetud ettevõtted, näiteks ABB-le oli vaja vedada alajaamu, mis ei kannata põrutamist. Tee on vaja korda teha, aga omavalitsus ütleb, et ei saa, sest raha pole.Siin on ideaalne öelda ettevõtetele, et viis aastat maksame kõrgemat maamaksu ja teeme need teed korda. See on võimalik ja adekvaatne. Ma ütlen, et see on win-win.Teiseks teeme teatud ümberjagamise omavalitsuste tulubaasis. Meil on probleem maapiirkondades, kus on palju pensionäre, aga vähem tööealisi inimesi. Kogu hooldusreformiga tekib omavalitsuste mudelisse pensionite tulumaksu osa. Ja nüüd plaanime seda osa suurendada järgmistel aastatel. Ehk kus on rohkem eakaid, need omavalitsused saavad rohkem raha, need, kus on vähem, teatud määral kaotavad.Kui vaatame jõukamaid omavalitsusi, kelle tulud natuke vähenevad, siis neil on võimalik maamaksust täiesti normaalsetel tingimustel tuua endale lisatulu.Kui loen omavalitsusjuhtide seisukohti, siis need on umbes sellised, et kuni nad riigilt raha saavad, on kõik hästi. Aga riik peab ka ju selle raha maksudena kokku koguma. Las siis valitsus olla see paha, aga mina ei ole kohaliku omavalitsuse juhina valmis rääkima ja küsima. Ma küll julgustaksin mõtlema seda läbi, põhjendama oma kulusid ja ka tulusid.See muudatus, mille praegu teeme on omavalitsuste rahastamises, on regionaalses vaates väga suur reform. Ja just sinna suunda, et omavalitsus saab ise oma tulusid mõjutada, jätkusuutlikuks muutuda.Automaks on ka kuum teema. Mis autoga ise sõidate?Ma sõidan Subaru Foresteriga, see on mu isiklik auto. Lisaks on mul üks hobiauto, GAZ 69, mis on ka sõitev.Täpset automaksuskeemi veel pole...Skeemi, jah, veel ei ole. Lähtekoht on see, et kui käibemaks ja tulumaks on suunatud eelkõige meie kaitsekuludeks, siis automaks kuulub ikkagi rohereformi valdkonda. See on CO2 -põhine ja sinna juurde oleme mõelnud ka sellise luksus- või varakomponendi, et kallima otsa autosid ka maksustada. Kuidas see välja hakkab nägema, sellega hakkame tegelema suvel, et aasta lõpus oleks see riigikogus vastu võetud. Plaan on seda 2024. aasta keskpaigast rakendada.Automaks on osa „saastaja maksab“ printsiibi laialdasemast rakendamisest. Peale selle suurenevad saastetasud, põletustasu, et soodustada jäätmete sorteerimist ning ringlusesse võtmist. See on osa reformipaketist, et nügida meid puhtama keskkonna poole. Üks asi, mis pole tähelepanu saanud: plaanime näiteks ka raadamise maksustada. Kui metsamaa ikkagi muuks ümber kujundad, siis hakkad maksma.Kui suur võiks olla teie enda auto maks?Meil olid olemas hinnangud. Aga neid on vara avalikustada. Lihtsalt suurusjärkude mõttes toon näite, et vähem saastava auto aastane maks võiks olla 60-80 eurot. Keskmise auto maks kuskil 150 euro kandis ja ülemise otsa omal 250 ja edasi. Ma ise arvan, et ju ma oma autoga võiksin seal keskel olla. Aga need on väga esialgsed arvud.Kui räägitakse, et automaksuga saavad rohkem pihta maainimesed, kellel on vaja rohkem sõita, siis ma ei nõustu. Ei, maal saab ka sõita säästlikuma autoga. Ka väiksema sissetulekuga inimene saab sõita säästlikuma autoga. Ma ei pea oma autot kõige säästlikumaks, aga ta pole ka kõige võimsam. Kui olen autot ostnud, olen alati vaadanud kütusekulu ja jälginud seda jooksvalt. Valikuid saab selle järgi teha. Kui on säästlikum auto, hoiad kokku kütuselt ja kõigelt muult.Maksude tõus on teil kenasti esile toodud, aga üsna üldiselt on öeldud, et ministrid peavad sügiseks esitama teile kärpeplaanid. Kas see nii üldsõnaliseks jääbki?Elu on näidanud, et joonlauaga 5% võtmine väga hästi ei tööta. Kuigi see kärpeplaan, mille tegime Keskerakonnaga valitsuses olles, on jõus ka veel sel ja järgmisel aastal. Elu on näidanud, et ega koalitsioonikõnelustel kiirustades neid kokkuhoiukohti leia, samuti eelarveprotsessis kiirustades. Nüüd leppisime kokku, et kevade ja sügise vahel kõik ministeeriumid otsivad kokkuhoiukohti. Rahandusministrina olen otsustanud lisaks, et sel aastal me ei tee lisataotluste esitamise protsessi, mis igal aastal eelarvetegemisega kaasas käib. Kulusid pole võimalik juurde tekitada. Sel aastal on palutud ministritel keskenduda lisataotluste asemel kokkuhoiuettepanekute esitamisele.See jutt on väga kena. Aga kui mingeid parameetreid ette ei anta, siis teie noored ministrid tulevad tagasi kantslerite ette antud kenade jutupunktidega, kuidas mitte midagi ei saa teha, või pakuvad kärpeid, mida ei ole võimalik teha. Keegi peab suunda hoidma?Jah, minult läheb lähiajal välja lihtne suunis. Proovime toeks olla.Aga väikesed asjad toimusid juba. Kaks ministrikohta kadus. Tulevad uued ministeeriumid ja kolivad siia [superministeeriumi] majja kokku. Vabaneb kinnisvara, millest ühe saab ilmselt müüki panna. See on maaeluministeerium vanalinnas. Keskkonnaministeerium kolib üüriruumidest siia. Need on väikesed sammud, aga see on ka raha.Pikas vaates on rahandusministeeriumi ülesanne panna sügiseks kokku kogu eelarve revisjon ehk nulleelarve metoodika, kus plaanime nelja aasta jooksul igal aastal mingi osa ministeeriume ette võtta koos nende valdkondadega. Vaadata sinna sisse ja leida suuremaid kokkuhoiu- või ümberkorralduskohti. Seal on vaja teha rida poliitilisi otsuseid, kui on valik, kas mingid teenused lõpetada. Seda tahame teha nii, et teeme igal aastal mingi osa korda. Võib-olla olen optimist, aga mu siiras soov on, et me ei keskenduks vaid maksude tõusule, vaid prooviksime riiki ka efektiivsemaks teha.Ei saa jätta küsimata EL-i toetusvahendite kasutamise kohta. Mullune seis oli kurb: eelarves plaaniti kasutada 1,5 miljardi eurot toetusraha, suures plaanis jäi 500 miljonit aasta lõpuks kasutamata. Selle aasta kahe esimese kuu eelarve täitmise järgi on välisvahendite kasutamine hakanud vähenema, kuigi hanked on läinud odavamaks. See kõik on teie asi ajada, keegi tuleb panna vastutama, et neid vahendeid tegelikkuses ka kasutataks, nii ei saa lasta sedasi lohiseda!See on üks soov, mida siia majja tulles ja oma plaanidest rääkides mainisin. Kuigi rahandusministeerium on seda ka teinud ning Keit Pentus-Rosimannus ja Annely Akkermann seda jälgisid. Aga kindel soov on see, et esiteks on meil vaja kasutada eelmise perioodi lõpujäägid, nüüd on meil paar aastat kestnud juba uus periood ja juba järgmisest aastast hakkame ette valmistama järgmist EL-i eelarveperioodi.Kogu kokkuhoiu- ja maksutõusujutu juures peame võtma väga selge eesmärgi kasutada EL-i vahendeid. Meil on nelja-viie aasta jooksul kasutada üle kuue miljardi euro. Minu soov on see, et meil oleksid kiiresti meetmed olemas ja saaksime neid kasutada. See on pöörane võimalus, kui räägime hoonete renoveerimistest. Seal sajad miljonid ootavad! See kõik muudab meie inimeste elukvaliteedi paremaks, kui neil on soe ja ilus kodu, mille küttearved saab väiksemaks. Pluss ehitusega läheb raha majandusse. Siis digitaliseerimine, ressursitõhusus ettevõtetel - sedasi saame ettevõtetele toeks ja abiks olla. See on prioriteet, mille olen enda jaoks võtnud. Loodan, et on võimalik paremaid tulemusi näidata kui varem.Kas aasta lõpus mõõdame, kas teil läks selle aasta eelarves EL-i vahendite kasutamine paremini, kui läks varasematel ministritel?Mõõdame! "„Vähem saastava auto aastane maks võiks olla 60-80 eurot. Keskmise auto maks kuskil 150 euro kandis ja ülemise otsa omal 250 ja edasi.""„Meil on kolmeosaline omavalitsuste tulude kasvatamise plaan.""„Positiivne on see, et turismisektor on väga suures kasvus."Võimalikuks energiakriisi kordumiseks valmistutakseVärske rahandusministri Mart Võrklaeva sõnul ollakse võimalikuks energiakriisi kordumiseks paremini valmis, kuid tegutsema peaks selle ärahoidmise nimel.Pole täiesti välistatud, et sügisel ootab meid jälle energiakriis. Euroopa sai seekord hakkama, kuid pudelikaelu on endiselt, ja kui tuleb väga külm või varajane talv, siis võib taas toetusi vaja olla. Kas rahandusminister vaatab, et sügisel valmis oldaks?Võrklaev vastas, et võimalikuks kriisiks ollakse seekord rohkem valmis, seda tänu elektri universaalteenusele, millele tarbija saab elektrihindade väga suurte kõikumise korral üle minna. „Meil on olemas jätkuvalt universaalteenus, kus praegu küll pole tark inimestel olla. Praegu on paremaid pakette börsil või erapakkujate juures. Aga eks nemadki ole oma paketid üles ehitanud sellele, et riik on taganud hinnalae,“ ütles Võrklaev.Minister möönis, et sügisel tuleb olla valmis vajaduse korral inimestele appi minema. „Aga loomulikult peame arvestama sõjatausta ja võimalikku energiakriisi. Praegu on energiahinnad aga langenud, see on võimalus inimestel kergemalt hingata ning puhvrit koguda. Aga jah, peame olema valmis sügiseks, kui on taas ekstreemsed olud. Siis peame appi tulema. Teiselt poolt peaksime praegu tegema kõike seda, et seda ei tuleks.“Mart Võrklaeva sõnul on ta võib-olla optimist, aga ta siiras soov on, et me ei keskendu vaid maksude tõusule, vaid proovime riiki ka efektiivsemaks teha.„Kui loen omavalitsusjuhtide seisukohti, siis need on umbes sellised, et kuni nad riigilt raha saavad, on kõik hästi,“ ütleb Mart Võrklaev, „aga riik peab ka ju selle raha maksudena kokku koguma.“„Kui küsid konkreetselt majutusasutuste kohta, siis käibemaksuerandid ongi meil majutusel, ajakirjandusel ja ravimitel,“ ütles Mart Võrklaev (vasakul) ajakirjanikule.Raimo Poom;poliitikatoimetaja


Andres Rõigas: Ikka kihutame siin maal ühes suunas: vananeme ja kahanemeVÄRSKE regionaalministri Madis Kallase hiljutised suhteliselt konkreetsed ja hästi vormistatud laused sundisid kirja panema mõned märksõnad selle kohta, mis siis regionaalpoliitilistes suundades ees ootab ja kas sellest võib uus kvaliteet tõusta.
Niisiis on praeguseks jõutud sinnamaale, et kurikuulsaks saanud katuserahanimeline poliitikute rahajagamine saab uue nime ja vist ka vormi: see nimetatakse ümber regionaalprogrammiks. Tuleb juurde regionaalpoliitiline mõõde ja loodetavasti jääbki. Katuseraha nime all jagatuna oli sellel instrumendil regionaalpoliitilist komponenti igal aastal aina vähem.

ÜKS VAADE on uuel ministril küll paigas. Selgeks on tehtud, et lähevad noored ja jäävad vanad. Minnakse õppima, maailma avastama, tööd ja karjääri tegema. Otsima kõike seda, millega kõrvalisemas kohas kitsas käes on. Poliitikute senine arusaam on üsna üheselt mahtunud lausetesse, mis kirjeldavad, kuidas inimesed on sunnitud kolima, sest teenused kaugenevad. Seda muutust võib pidada suureks arenguks edasisel teel mõistlike regionaalpoliitiliste otsuste sättimisel. Ollakse vähemasti aru saanud, et inimesed ei lähe niisama kodust ära.
Ja olgu siin pandud rõhk sõnale «kodu». Pigem ikka kohanetakse ja seatakse oma elu niimoodi, et hakkamasaamine tuleb ajapikku võimalikult hästi välja. Ja mis neil inimestel lõpuks üle jääb, kui mingi teenuse tarbimine pidevat vähikäiku teeb.

KUI NÜÜD mineku põhjused ja sihtrühmad on enam-vähem selged, tasub hakata mõtlema ka selle peale, millised on tuleku põhjused ja sihtrühmad.
Noorte ja vanade juurde tagasi tulles – nüüd mõeldakse välja skeemi, kuidas vananevad omavalitsused saavad noorenevate ja seega jõukamate arvelt natuke raha juurde. Kindlasti on ääremaa valdadel ja linnadel sellest reaalset rahalist kasu, aga kaheldav on, kas sellest tuleb reaalset regionaalpoliitilist tulemust. Finantsiline tugevus ei ole omavalitsust iga kord raskustest päästnud. Arvatavasti ei ole abirõngaks ka kõikide teenuste igikestev pakkumine – sageli hambad ristis, veremaik suus ja rahakotis põhjatu auk.
Ma ei ole aga Eesti kaardilt veel leidnud kohta, kus klassikaline regionaalabi või ümberjagamine oleks hakanud vähemalt rahvaarvu kahanemist stabiliseerima. Seni ei ole ükski programm, finantsmuudatus ega strateegiline eesmärk pöördumatuid protsesse peatada suutnud. Julgen siinkohal küsida, et äkki on ikka midagi valesti tehtud. Näiteks jäetud tegelikud sihtrühmad meetmetest välja või investeeritud tühja.
Igatahes ei ole meie regionaalpoliitilise edu saladus pidev konkurentsivõime tugevdamine. Vaadakem lähiajalukku: kõik on olnud ja kõikjale on jagatud toetusi, investeeritud ja renoveeritud. Ikka kihutame siin maal ühes suunas: vananeme ja kahaneme.

TULEME nüüd tagasi positiivsete võimaluste ehk siis võimaliku tuleku põhjuste juurde. Tahtmata alahinnata igasuguste suurte ettevõtmiste võimalikku mõju, olgu selleks töökohad või omavalitsuse pakutavad teenused, tuleb hinnata detaile.
Jään kindlaks oma arvamusele, et kui väikesed asjad korda saab, siis läheb elu edasi. Kohaliku tee mustkate, väikeettevõtja laenuprobleemi või noore pere elektriühenduse küsimuse lahendamine on ehk need kõige tulemuslikumad pakkumised, mille juures saab elukeskkonna kvaliteedi muutust hinnata. Või siis tulemuslikkusele suunatud turundus koos meetmetega ja kogukondlikud lähenemised kohalikele arengueeldustele.
Paraku sisaldab meie regionaalpoliitika põhisuund ikka ja jälle ümberjagamist või keerulisi lausekonstruktsioone, mis sisaldavad sõnaühendeid nagu «konkurentsivõime» ja «finantsvõimekus». Ehk on keegi tähele pannud, et maapiirkondades on konkurentsivõime ruumi ja maastike kujul alati olemas. Vaadakem näiteks aknast välja!

KODUALUSE maa maksu kehtestamise või tasuta bussisõidu lõpetamise võiks nüüd jätta poliitkorrektselt hindamata, aga bussisõidu puhul on ehk ikka see kättesaadavus ja paindlikkus olulisemad kui see tagasihoidlik sõidu hind. Ja kui nüüd meenutada, siis kodualuse maa maksu vabastus kehtestati mõni aeg tagasi väikeseks vastukaaluks Tallinna linnavalitsuse vastavale otsusele ja siis sai seda kirjeldatud kui äraspidist regionaalpoliitikat maa maksustamishinna kaudu.
Mis siin salata, igasugused pisikesed meetmed ei pruugi anda kohest tulu ja positiivset tulemust. Jäävad ära pasunakoorid ja uhked lindilõikamised. Aga maal ja väikelinnades loob selline personaalne regionaalpoliitika tunnet, et riik on meiega. Siinsamas ja kohal. Ja ulatab käe, kui ettevõtmises on grammike helget tulevikulootust.


Mart Võrklaev automaksust: maainimene ja väikesepalgaline saavad ka säästlikuma autoga sõita*Automaksu eesmärk on puhtam keskkond, tulu- ja käibemaksutõusust võidab riigikaitse. *Majutusasutuste käibemaksu tõstmisest: „Palju kohti polnud, kust suuremaid summasid saab juurde tuua.“ *Endine vallavanem ja uus rahandusminister imestab omavalitsuste maamaksukriitika üle. Maksutõuse pakub uus valitsus hoolega, kuid suuremate kokkuhoiukohtade selgumiseks peab ootama vähemalt sügiseni. Uus rahandusminister Mart Võrklaev (Reformierakond) lubab, et ei lase ohjasid lõdvaks. Veidi pani kokku hoidma ka koalitsioonilepe – kaks ministrikohta kaotati ja loodetavasti saab maha müüa maaeluministeeriumi maja vanalinnas, kui ametnikud superministeeriumi kolivad. „See on ka raha.“ Rahandusministrist saab kõige vihatum minister, kes hakkab ellu viima koalitsioonileppe maksutõusu. Kas teil on mingi paber, mis näitab, kuidas see tulude suurendamine mõjutab valitsuse eelarvepositsioone? Pilt on meil olemas, aga see põhineb rahandusministeeriumi kiirhinnangul, mis pole päris täppisteadus. Seetõttu pole me ka neid arve avalikult välja käinud. Seda, milline on eelarve võimalik mõju ning mida ja miks teeme, arutasime juba koalitsiooniläbirääkimistel. Leppisime kokku, et järgmisel neljal aastal tagame vähemalt 3% nominaalse puudujäägi sisse mahtumise. Eelarvestrateegia järgi oli puudujääk 3,2% ja värske majandusprognoosi järgi on see järgmisel aastal 4,3%. Esimene pingutus oli koalitsiooniläbirääkimistel jõuda järgmisel aastal 3% peale. Järgmistel aastatel tuleb veel vaeva näha, eks siis ole näha, kuidas maksumuudatused tööle hakkavad. Pluss sügisel eelarvet tehes on natuke rohkem aega kärpekohti otsida. Aga millal siis need mõjud välja arvutatakse, millal tuleb ülevaade? Kas alles sügisel? Päris täpne vaade tuleb, jah, eelarvestrateegiat tehes. Aga plaanime juba järgmisel nädalal sel teemal täpsemalt rääkida, kui andmeid on. Selle analüüsiga tegeleme praegu. Kõige suurema maksutõusu korraldate majutussektorile, kus käibemaks tõuseb 9%-st 22%-ni. Kas seda välja käies te ei muretsenud selle sektori hakkamasaamise pärast, kasvõi võrreldes Soome ja Lätiga?Mure on iga maksutõusu pärast, majutusasutuste pärast muidugi ka. Aga kui muidu rakenduvad käibemaksumuudatused järgmise aasta algusest, siis majutusasutuste tõusu panime 2025. aastale. Tahame selle maksupaketi otsustada enne jaanipäeva, kuni riigikogu töötab. Aga eks me vaadanud neid arve, proovime mõjusid analüüsida, kohtume sektoriga. Positiivne on see, et turismisektor on väga suures kasvus, rahandusministeeriumi andmete põhjal nii Eestis kui ka kogu Euroopas. Tõsi, ka tööjõukulud kasvavad neil. Panime nende käibemaksuerandi kadumise just 2025. aastasse, et oleks aega kriisidest taastuda ning teisalt oleks mõttega harjumise ja ettevalmistamise aega. Lõpuks on küsimus, miks me seda kõike teeme. Riigi rahandus on kõige keerulisemas olukorras, üks osa on kaitsekulud, mis on suurenenud SKP-st 1%-ni, mis on umbes 450 miljonit eurot. Ja see jääbki meil püsikuluks. Tore oleks uskuda, et nelja-viie aasta pärast võiks kaitsekulusid vähendada. Kas see reaalne on, ma väga kahtlen. Ja teine probleem on tulude-kulude suur vahe. Kui riigi rahandusel on kehvasti, siis pole sa kriisideks valmis, laenukoormus on suurem. Vaene riik on kehv olla. Küsisin ka peaminister Kaja Kallaselt selle kohta. Ma ei tea, mis tulust te räägite selle maksutõusu juures, aga kas mõeldi ka alternatiividele? Näiteks on teada, et kasvab internetiplatvormide kaudu majutuse pakkumine, näiteks Airbnb. Kohalik üüriturg on maksuameti silme alt peaaegu väljas. Peaminister ütles, et kui kellelgi on alternatiiv, siis pakutagu aga välja. Olete valmis alternatiive analüüsima? Kogu selles arutelus, kus viie nädalaga võeti koalitsioonikõnelustel kogu riik läbi, vaadatakse alati alternatiive. Aga ega neid kohti palju ole, kust suuremaid summasid oleks võimalik riigieelarvesse juurde tuua. Neid alati kaalutakse. Varamakse on meil vähe, sinnapoole peaks vaatama. Ja siis on maksuerandid, vaadatakse, kas need on ikka põhjendatud. Varamaksudes teeme automaksu ja maamaksuga olulise sammu edasi. Maamaksu vabaks laskmise mõte on see, et omavalitsused saaksid oma tulubaasi mõjutada. Automaks on eelkõige keskkonna vaates ja vaatame sinna luksusmaksu komponenti juurde. Kui küsid konkreetselt majutusasutuste kohta, siis käibemaksuerandid ongi meil majutusel, ajakirjandusel ja ravimitel. Ajakirjandus ja ravimid jäid praegu puutumata. Ajakirjandus seepärast, et seda [maksu] me alles langetasime. Vastan ka Airbnb-küsimusele: just kohtusin maksuameti juhiga ja vaatame sellesse platvormindusse aina enam sisse. Järgmisest aastast peaks hakkama seda reguleerima EL-i reeglid. Oleme samme astunud, et ikkagi suunata näiteks toidukullereid makse maksma. Minu teada ettevõtluskontode arv, pärast kokkuleppeid platvormide omanikega, ka oluliselt suurenes. Ehk platvormidel teenuste pakkujatel on mugav oma tulusid deklareerida. See pole kellegi kiusamiseks, aga maksud peavad saama makstud. Pidasin silmas küll Airbnb-d, mis tegeleb majutusega, mitte kulleritega... Aga see kuulub sinna platvormide hulka! Ja teine pool on kohalik üüriturg, millega minu meelest küll süstemaatiliselt ei tegeleta, kuigi see peaks olema maksustatud. Ma ei ole seda üle küsinud, aga kindlasti kontrollin ka selle üle. Reeglid peavad kõigile kehtima. Mainisite juba maamaksuvõimalust, aga omavalitsusjuhid ütlevad: kui riik tõstab oma makse, siis kust me siin veel tõstame oma inimestele makse, kui elu läheb nagunii kallimaks? Olete endine rikka Rae valla vallavanem, mida olete oma vallale soovitanud? Tundes ühe omavalitsuse elu, mina ei näe, et see oleks probleem. Meil on kolmeosaline omavalitsuste tulude kasvatamise plaan. Esiteks on omavalitsused alati soovinud rohkem finantsautonoomiat, oma maksude üle ise otsustamist. Olin isegi väga kriitiline, et see võimalus ära võeti. Kui alustame maamaksust, siis see on see, mille kohta kohalik omavalitsus saab oma inimestega kokku leppida: meil on vaja nii suurt hulka raha, teeme neid ja neid asju. Kogume selle raha kokku ja teeme ära. Praegu on piirid peale pandud, maamaks on täiesti olematu osa eelarvest tänu neile piiridele. Nüüd laseme selle vabaks ja iga omavalitsus ise otsustab, kuidas ta teeb. Kui pole vaja, ei küsi. Kui on vaja, saab. Mul on hea näide Rae vallast: ettevõtetelt omavalitsused mingit tulu põhimõtteliselt ei saa. Seal on suured lugupeetud ettevõtted, näiteks ABB-le oli vaja vedada alajaamu, mis ei kannata põrutamist. Tee on vaja korda teha, aga omavalitsus ütleb, et ei saa, sest raha pole. Siin on ideaalne öelda ettevõtetele, et viis aastat maksame kõrgemat maamaksu ja teeme need teed korda. See on võimalik ja adekvaatne. Ma ütlen, et see on win-win. Teiseks teeme teatud ümberjagamise omavalitsuste tulubaasis. Meil on probleem maapiirkondades, kus on palju pensionäre, aga vähem tööealisi inimesi. Kogu hooldusreformiga tekib omavalitsuste mudelisse pensionite tulumaksu osa. Ja nüüd plaanime seda osa suurendada järgmistel aastatel. Ehk kus on rohkem eakaid, need omavalitsused saavad rohkem raha, need, kus on vähem, teatud määral kaotavad. Kui vaatame jõukamaid omavalitsusi, kelle tulud natuke vähenevad, siis neil on võimalik maamaksust täiesti normaalsetel tingimustel tuua endale lisatulu. Kui loen omavalitsusjuhtide seisukohti, siis need on umbes sellised, et kuni nad riigilt raha saavad, on kõik hästi. Aga riik peab ka ju selle raha maksudena kokku koguma. Las siis valitsus olla see paha, aga mina ei ole kohaliku omavalitsuse juhina valmis rääkima ja küsima. Ma küll julgustaksin mõtlema seda läbi, põhjendama oma kulusid ja ka tulusid. See muudatus, mille praegu teeme on omavalitsuste rahastamises, on regionaalses vaates väga suur reform. Ja just sinna suunda, et omavalitsus saab ise oma tulusid mõjutada, jätkusuutlikuks muutuda. Automaks on ka kuum teema. Mis autoga ise sõidate? Ma sõidan Subaru Foresteriga, see on mu isiklik auto. Lisaks on mul üks hobiauto, GAZ 69, mis on ka sõitev. Täpset automaksuskeemi veel pole... Skeemi, jah, veel ei ole. Lähtekoht on see, et kui käibemaks ja tulumaks on suunatud eelkõige meie kaitsekuludeks, siis automaks kuulub ikkagi rohereformi valdkonda. See on CO₂-põhine ja sinna juurde oleme mõelnud ka sellise luksus- või varakomponendi, et kallima otsa autosid ka maksustada. Kuidas see välja hakkab nägema, sellega hakkame tegelema suvel, et aasta lõpus oleks see riigikogus vastu võetud. Plaan on seda 2024. aasta keskpaigast rakendada. Automaks on osa „saastaja maksab“ printsiibi laialdasemast rakendamisest. Peale selle suurenevad saastetasud, põletustasu, et soodustada jäätmete sorteerimist ning ringlusesse võtmist. See on osa reformipaketist, et nügida meid puhtama keskkonna poole. Üks asi, mis pole tähelepanu saanud: plaanime näiteks ka raadamise maksustada. Kui metsamaa ikkagi muuks ümber kujundad, siis hakkad maksma.Kui suur võiks olla teie enda auto maks? Meil olid olemas hinnangud. Aga neid on vara avalikustada. Lihtsalt suurusjärkude mõttes toon näite, et vähem saastava auto aastane maks võiks olla 60–80 eurot. Keskmise auto maks kuskil 150 euro kandis ja ülemise otsa omal 250 ja edasi. Ma ise arvan, et ju ma oma autoga võiksin seal keskel olla. Aga need on väga esialgsed arvud. Kui räägitakse, et automaksuga saavad rohkem pihta maainimesed, kellel on vaja rohkem sõita, siis ma ei nõustu. Ei, maal saab ka sõita säästlikuma autoga. Ka väiksema sissetulekuga inimene saab sõita säästlikuma autoga. Ma ei pea oma autot kõige säästlikumaks, aga ta pole ka kõige võimsam. Kui olen autot ostnud, olen alati vaadanud kütusekulu ja jälginud seda jooksvalt. Valikuid saab selle järgi teha. Kui on säästlikum auto, hoiad kokku kütuselt ja kõigelt muult. Maksude tõus on teil kenasti esile toodud, aga üsna üldiselt on öeldud, et ministrid peavad sügiseks esitama teile kärpeplaanid. Kas see nii üldsõnaliseks jääbki? Elu on näidanud, et joonlauaga 5% võtmine väga hästi ei tööta. Kuigi see kärpeplaan, mille tegime Keskerakonnaga valitsuses olles, on jõus ka veel sel ja järgmisel aastal. Elu on näidanud, et ega koalitsioonikõnelustel kiirustades neid kokkuhoiukohti leia, samuti eelarveprotsessis kiirustades. Nüüd leppisime kokku, et kevade ja sügise vahel kõik ministeeriumid otsivad kokkuhoiukohti. Rahandusministrina olen otsustanud lisaks, et sel aastal me ei tee lisataotluste esitamise protsessi, mis igal aastal eelarvetegemisega kaasas käib. Kulusid pole võimalik juurde tekitada. Sel aastal on palutud ministritel keskenduda lisataotluste asemel kokkuhoiuettepanekute esitamisele. See jutt on väga kena. Aga kui mingeid parameetreid ette ei anta, siis teie noored ministrid tulevad tagasi kantslerite ette antud kenade jutupunktidega, kuidas mitte midagi ei saa teha, või pakuvad kärpeid, mida ei ole võimalik teha. Keegi peab suunda hoidma? Jah, minult läheb lähiajal välja lihtne suunis. Proovime toeks olla. Aga väikesed asjad toimusid juba. Kaks ministrikohta kadus. Tulevad uued ministeeriumid ja kolivad siia [superministeeriumi] majja kokku. Vabaneb kinnisvara, millest ühe saab ilmselt müüki panna. See on maaeluministeerium vanalinnas. Keskkonnaministeerium kolib üüriruumidest siia. Need on väikesed sammud, aga see on ka raha. Pikas vaates on rahandusministeeriumi ülesanne panna sügiseks kokku kogu eelarve revisjon ehk nulleelarve metoodika, kus plaanime nelja aasta jooksul igal aastal mingi osa ministeeriume ette võtta koos nende valdkondadega. Vaadata sinna sisse ja leida suuremaid kokkuhoiu- või ümberkorralduskohti. Seal on vaja teha rida poliitilisi otsuseid, kui on valik, kas mingid teenused lõpetada. Seda tahame teha nii, et teeme igal aastal mingi osa korda. Võib-olla olen optimist, aga mu siiras soov on, et me ei keskenduks vaid maksude tõusule, vaid prooviksime riiki ka efektiivsemaks teha. Ei saa jätta küsimata EL-i toetusvahendite kasutamise kohta. Mullune seis oli kurb: eelarves plaaniti kasutada 1,5 miljardi eurot toetusraha, suures plaanis jäi 500 miljonit aasta lõpuks kasutamata. Selle aasta kahe esimese kuu eelarve täitmise järgi on välisvahendite kasutamine hakanud vähenema, kuigi hanked on läinud odavamaks. See kõik on teie asi ajada, keegi tuleb panna vastutama, et neid vahendeid tegelikkuses ka kasutataks, nii ei saa lasta sedasi lohiseda! See on üks soov, mida siia majja tulles ja oma plaanidest rääkides mainisin. Kuigi rahandusministeerium on seda ka teinud ning Keit Pentus-Rosimannus ja Annely Akkermann seda jälgisid. Aga kindel soov on see, et esiteks on meil vaja kasutada eelmise perioodi lõpujäägid, nüüd on meil paar aastat kestnud juba uus periood ja juba järgmisest aastast hakkame ette valmistama järgmist EL-i eelarveperioodi. Kogu kokkuhoiu- ja maksutõusujutu juures peame võtma väga selge eesmärgi kasutada EL-i vahendeid. Meil on nelja-viie aasta jooksul kasutada üle kuue miljardi euro. Minu soov on see, et meil oleksid kiiresti meetmed olemas ja saaksime neid kasutada. See on pöörane võimalus, kui räägime hoonete renoveerimistest. Seal sajad miljonid ootavad! See kõik muudab meie inimeste elukvaliteedi paremaks, kui neil on soe ja ilus kodu, mille küttearved saab väiksemaks. Pluss ehitusega läheb raha majandusse. Siis digitaliseerimine, ressursitõhusus ettevõtetel – sedasi saame ettevõtetele toeks ja abiks olla. See on prioriteet, mille olen enda jaoks võtnud. Loodan, et on võimalik paremaid tulemusi näidata kui varem. Kas aasta lõpus mõõdame, kas teil läks selle aasta eelarves EL-i vahendite kasutamine paremini, kui läks varasematel ministritel? Mõõdame!


Ukrainlaste ambitsioonikas luureoperatsioon läks vastu taevast: kahtlustatakse riigireetmistVärvatud piloot kohale ei tulnud ning ukrainlaste lennuvälja tulistati rakettidega. Hukkus väeosa ülem ja hävis kaks hävituslennukit.Ukraina eriteenistused püüavad välja selgitada juhtumi asjaolusid, milles grupp Ukraina sõjaväelasi ja vabatahtlikke proovisid värvata vene piloote ja osta neilt Venemaa õhujõudude hävitajaid. Lennukite asemel tabasid Kanatove lennuvälja, kuhu vene lendurid oleksid pidanud lendama, venelaste raketid. Raketirünnakus hukkus väeosa ülem ja haavata sai veel 17 ukraina sõjaväelast. Ukraina eriteenistused eitavad oma osalust operatsioonis.Üks anonüümseks jäänud Ukraina vabatahtlik rääkis Yahoo Newsile antud intervjuus vene pilootide äraostmise operatsioonist. Venelastele altkäemaksu andmise operatsiooni olevat algatanud keegi ukrainlasest IT-spetsialist Bohdan. Hiljem liitusid tema ettevõtmisega luure ja Ukraina erioperatsioonide väejuhatus. Ukrainlane korraldas varem Süürias võidelnud Vene pilootide andmebaasi abil potentsiaalsete desertööride otsimiseks monitooringu ning tuvastas tasuliste võrguteenuste abil pilootide isikud. Piloodid Igor Tveritin, Roman Nosenko ja Andrei Maslov olid ukrainlaste pakkumisega päri. Igaüks neist pidi oma lennuki eest saama miljon dollarit.Deserteerumise skeem oli lihtne: iga piloot pidi sisenema oma lennukiga Ukraina õhuruumi, kohtuma Ukraina hävitajatega ja maanduma nende järel Ukraina lennuväljale. Selleks pidid venelased mängima läbi erinevaid stsenaariume: üks pidi uimastama oma tüürimehe, teine teesklema ootamatut tehnilist riket jne.Ukrainlased lubasid omalt poolt eriteenistuste toel venelastele lisaks rahale ka täielikku amnestiat. Samuti oli Ukraina valmis korraldama lendurite ja nende pereliikmete elama asumise mõnda Euroopa riiki. Väidetavalt pakuti uueks elukohaks ka mõnda Balti riiki.Ajaleht Ukrainskaja Pravda kirjutab, et vabatahtlikku, kes tuli välja venelastelt lennukite ostmise plaaniga, abistas endine luureohvitser Roman Tšervinski ning veel mõned ukraina sõjaväelased. Tšervinski oli varem segatud nn Wagnergate’i skandaali, mille keskmes oli läbikukkunud luureoperatsioon wagnerlaste vangi võtmiseks.Ajakirjanikud kirjutavad, et oma mängu nendega mängisid samal ajal ka Venemaa eriteenistused, püüdes hankida neilt salajast teavet Ukraina sõjaväe kohta. Operatsioonis osalejad kinnitavad, et nad ei andnud venelastele mingeid andmeid. Nende sõnul koordineerisid operatsiooni Ukraina julgeolekuteenistus SBU ja Ukraina armee peastaap.SBU ise nimetas ajakirjanduses mainitud erioperatsiooni „üksikute sõjaväelaste isetegevuseks“ ning eitas oma osalust selles. Julgeolekuteenistuse pressiteates märgitakse, et operatsiooni ebaõnnestumine viis raketirünnakuteni Kanatove sõjaväelennuvälja pihta samal hommikul, kui sinna oleks pidanud maanduma venelaste lennuk. Nende tagajärjel hukkus väeosa ülem ja vigastada sai 17 sõjaväelast. Samuti hävis täielikult kaks Ukraina õhujõudude hävitajat ning oluliselt sai kannatada baasi infrastruktuur, sh lennurada. SBU teatel on algatatud kriminaaluurimine riigireetmist ning ametisikute volituste ületamist käsitlevate paragrahvide alusel.


Vägivallatsenud kelm mõisteti kohtumajas süüdiTäna tunnistati Viru maakohtu Rakvere kohtumajas kelmuses, korduvas vägivallatsemises ja ülalpidamise kohustuse mittetäitmises süüdi Ahto Kurm. Ahto Kurm, kellel kehtivad väärteod puuduvad, pani mullu mais Facebooki üles kuulutuse, et müüb silopallikilesid. Kannatanu leppis kokku üheksa kilerulli ostu ja kandis rahagi üle. Mida aga polnud, olid kilerullid. Kurmi elukaaslase pangakontole jõudis tehingu eest 460 eurot. Mõnda aega lubas mees kauba kohale toimetada, kuid seda päeva, mil kilerullid ostjani jõudnuks, ei tulnudki.Mullu juuni lõpus tungis Kurm enne südaööd kallale oma elukaaslasele. Jõunumbrite käigus väänas mees naise käsi, surus ta pikali maha, istus elukaaslasele peale ja lõi teda rusikaga näkku. Löögist tekkis elukaaslasel näo piirkonda verevalum, ja see polnud esimene kord, kui Kurmi käsi kellegi vastu tõusis.Lisaks on Kurm aastatel 2017-2022 kõrvale hoidnud oma lapsele elatise maksmisest. Mõned summad läksid tänu kohtutäituri tööle teele, kuid enamik mitte. Mehel oli sel perioodil olemas töökoht ja sissetulekud, kuid 190 euro suurust elatist ta ei maksnud.Kokkuleppemenetluses jõuti ühisele arusaamale, et Kurmile langeb karistuseks kaks aastat tingimisi vangistust ja ta allutatakse kaheks aastaks käitumiskontrollile.Kohtu korralduse kohaselt peab Kurm otsima endale töökoha või olema töötukassas registreeritud, et ta saaks täita ülalpidamise kohustust. Lisaks tuleb mehel osaleda kriminaalhoolduse sotsiaalses programmis ja maksta ühe aasta jooksul pea 550 euro suurune sunniraha.Kohtuniku küsimusele, kas ta saab aru, millised on tagajärjed, kui ta nõudeid ei täida, vastas Kurm: “Siis hakkan vanglakaristust täitma.” (VT)Ahto Kurm tunnistati süüdi kelmuses, korduvas vägivallatsemises ja ülalpidamise kohustuse mittetäitmises.