Terav sõnasõda, mis lõbustas ka teisi?VASTUKAJA

“Juhin tähelepanu, et see on korruptsioonihõnguline!” Emotsioonide paraad Saaremaa volikogus”,
Saarte Hääl, 31. märts

“Mart Maastiku repliigist sündis üle-eelmisel neljapäeval Saaremaa vallavolikogus terav sõnasõda, mis lõbustas ka teisi. Kas ikka lõbustas?” küsib Saaremaa vallavolikogu liige Roland Mere.

Alates märtsist osaleb ka allakirjutanu volikogu töös ja võib seetõttu osalejana kommenteerida ka volikogus viimati toimunut, nagu kirjeldas ka Saarte Hääl oma loos sellest, kuidas Mart Maastiku repliigist sündis neljapäeval volikogus terav sõnasõda, mis lõbustas ka teisi. Kas ikka lõbustas?

Rikutud huumorimeel?
Tõsi ta on, et istung meenutas kohati kuuekümnendate Eesti filmiklassikasse kuuluvat mängufilmi (filmi nime ei mäleta), kus kolhoosi koosoleku toimumise ajal kisas keegi tegelane, keda mängis Katrin Välbe, sõnavõttudele vahele fraasidega: õige...vale... sa ei tea midagi jne.
Aga mitte see polnud oluline, vaid pigem teema ise ja Saarte Hääles mainitud volinike lõbusus. Ma ei pannud tähele, et keegi teine oleks ennast Maastiku sõnavõtu ajal lõbusana tundnud.
Võimalik, et ülejäänud volinikel on huumorimeel raske lapsepõlve tõttu rikutud, aga ka see on väheusutav. Pigem oli see lõbususe eesmärk ikkagi hinnangu andmine Maastiku väljaöeldule. Mõni teine reageeris hoopis teistmoodi ja palus kohe vaheaega. lmselt oli, mida arutada, sest võimatu oli mitte mõista, kellel on kandev roll Salme rahvamaja müügis, nagu ka Maastik mainis.

Demagoogiline võte
Aga naeru abil hinnangu andmine on ju suhteliselt tavaline demagoogiline võte mõne inimese (ei hakka siinkohal neid inimesi selliste võtete alusel klassifitseerima) argumenteerimises. Selle lõbususe eesmärk oli pigem soov teemat vajalikus suunas juhtida, kuna Maastiku jutt ja eriti üks viide ei olnud just meeldivad. Tihti kannavad sellised võtted ka loodetud vilja ja seda eriti siis, kui nad on perfektselt orkestreeritud.
Värske volikogusse tulijana otsustasin hiljem kodus veel viis viimast volikogu istungit järele vaadata ja märkasin, et Maastiku väljatoodud sildile teatud mittelubatud tegevuse kohta volikogus vastab ka ühe varasema teema arutelu ja ka hääletamine ühel eelneval istungil.
Kui aega saan, vaatan veel kord täpsemalt üle nii selle kui ka muud asjad ja läheme lõbusatele teemadele tagasi. Saavad ka teised naerda.


9-aastane poiss langes alastifoto tõttu eakaaslaste väljapressimise ohvriks. «Ta põhimõtteliselt ähvardas end noaga ära tappa.»«Ta saatsiki pildi ja siis hakati talle kirjutama, et nüüd tood raha ja kui sa raha ei too, siis me saadame selle pildi igale poole laiali,» meenutas ema šokeerivat juhtumit.
 «See on täiesti ülemõistuse mis toimub alaealistega,» rääkis «Kuuuurija» saates 31-aastane Haapsalus elav kolme lapse ema Hille, kelle poeg sattus jõhkra netikiusu ja väljapressimise ohvriks.
Lugu sai alguse tänavu jaanuaris, kui Hille poeg hakkas suhtlusvõrgustikus Snapchat suhtlema umbes 12-13 aastase tüdrukuga, kes esitles end väidetavalt 19-aastase naisena.
Viimane saatis Hille pojale meelaid sõnumeid ja tegi hiljem ka ettepaneku vahekorda astuda. «Ta vastas, et ta ei saa praegu tulla, et tal pole aega,» meenutas ema poja kirjutatut.
19-aastase naisena esinenud tüdruk lubas Hille pojale enda sugelundist pilti saata, küsides otseloomulikult väikeselt poisilt fotot vastu.

Kuvatõmmised Snapchati vestlusest.
Kuvatõmmised Snapchati vestlusest.

«Ta saatiski pildi ja siis hakati talle kirjutama, et nüüd tood raha ja kui sa raha ei too, siis me saadame selle pildi igale poole laiali,» meenutas ema šokeerivat juhtumit. Hille poeg oli esialgu pakkunud 50 eurot. Hiljem kahanes see 30 euroni. Kuna Hille poeg reaalsuses raha ei andnud, riputati väikese poisi alastifoto suhtlusvõrku üles.
Hille sõnul oli tema poeg viidud viimase piirini: «Ta põhimõtteliselt ähvardas end noaga ära tappa.»

Kuvatõmmis «Kuuuurija» saatest.
Kuvatõmmised Snapchati vestlusest.

Ühel hetkel sekkus Hille elukaaslane ja koos pojaga mindi Rannaroots keskusesse kõnealuste tüdrukutega kohtuma. «Elukaaslane läks kaasa ja ütles, et mis te teete nalja, et te ei saa mitte mingisugust raha, et see on ebasedsulik väljapressimine,» meenutas Hille. «Kuna nad raha ei saanud, siis panidki selle pildi Snapchatis kõigile laiali... Nad irvitavad politseile ja lastekaitsele näkku ja nendega ei saa mitte midagi teha.»

«Mitte midagi teha ei saa!»

Hille sõnul politsei uurimist ei algatanud, sest tegu on alaealiste noortega. «Et neid tüdrukuid ei tohi karistada, ei saa karistada, et põhimõtteliselt mitte midagi teha ei saa,» meenutas Hille politseiniku kõne.
«Neid ei huvita. Ma kirjutasin kolmele veebikonstaablile ja sealt tuli vastus alles kolm päeva hiljem,» ei suuda Hille mõista. Pildi levikut veebikonstaablid aga peatada ei saanud. «Ütlesid, ei saa seda foto levikut kahjuks kinni panna.»

Psühholoog, SA Kiusamisvaba kooli tegevusjuht Kristiina Treial:
«Kiusamise puhul, kui alguses see toimuma hakkab, on väga raske mõista, kas see, mis minuga toimub, on kiusamine.»
«Need kannatusi põhjustavad videod võivad levida kuhu iganes. Isegi kui see inimene, kes algselt selle postituse video või pildi näol tegi, on ära kustutanud, siis jagamist kinni püüda on väga väga keeruline.»
«Noortel võib juhtuda nii, et hullame, teeme nalja, juhtub midagi tobedat. Klõps filmib üles ja läheb netiavarustesse. See võib võtta hoopis teise varjundi ta on kontekstist väljas ja see, kellest see materjal on loodod, võib saada väga suure rünnaku pihta.

Kristiina Treial
Kuvatõmmis «Kuuuurija» saatest.


REPORTAAŽ | TOOMPEAL LÄKS SUUREMAKS SAGIMISEKS! Uued rahvasaadikud uudistasid lossi: „Kirjutame alla ja mis seal ikka!“Uue riigikogu koosseisu tutvumispäev möödus Toompeal möödus vaatamata üksikute protestijate kisale ja protseduurilisele ämbrikolistamisele ikkagi naeratuste ja õnnitluste saatel. koalitsioonileping sai allkirjastatud ning esimene lubadus täidetud – riigikogu kõige tähtsam mees on Lauri Hussar.
Nädalavahetust täitis ahastus ja ehmatus. Tallinna kuldse ringi taga elavad inimesed tõstatasid tõsimeeli küsimuse: mis saab minu sõidukist, kui tuleb automaks? Neile võiks vastata, et rahu, rahandusministrikandidaat Mart Võrklaev ütles laupäeval „Aktuaalses kaameras“, kuidas neljarattaliste puhul maksustatakse saastet. Aga see ei loe, paljudel on ikkagi pigem vanem (loe: saastavam) kui uuem auto.
Ahastus ja ehmatus jätkub ka töönädala alguses, mil kõik toimetused hekseldavad halastamatult läbi värsket koalitsioonilepingut, mis muudab reaalselt Eesti eluolu. Näiteks käibemaks tõuseb seniselt 20 protsendilt 22 protsendini. Kes aru ei saanud, siis üks tunnustatud portaal tegi loo, mille pealkirja pani ühe tunnustatud panga peaökonomisti sõnad, et uus käibemaks keevitatakse juurde senistele hindadele (loe: hinnad tõusevad). See kõik mõjub nii masendavalt, et parem on minna õue, kus paistab päike, ja sammuda Toompeale, kus peaks olema kuhjaga õnnelikke ja rõõmsaid inimesi. Sündimas on ju ikkagi uus, uskumatult liberaalne koalitsioon!
Jõuetu protest
Toompeal rõõmuhüüdeid siiski ei kosta. Parlamendi ette on tulnud kaks rahutut meesterahvast ning neil on käes vänged ja sapised meeleavaldusplakatid, millest üks kõneleb: „Ei korruptiivsele valitsusele. Eesti maine kahjustajad.“
Sinise nokamütsiga meeleavaldaja on sattunud sõnelusse riigikogu politseinikuga. Tüliõun seisneb selles, et meeleavaldus pole registreeritud ning nüüd küsitakse kodanikelt nimesid-dokumente. Neid aga ei taheta anda.
„Ma ei ole midagi teinud!“ argumenteerib mees sinise nokamütsiga, miks politseinik ei peaks kutsuma välja patrulli. Temaga juttu puhudes tuleb välja, et nokamütsimees pole rahul valimisprotseduuriga, sealhulgas e-valimistega ega kohtutega, mis ei võtnud asja põhjalikult arutada.
AVALDAB MEELT! Sinise nokamütsiga meeleavaldaja ei tahtnud, et politsei saaks teada, kellega tegu.
(Marvel Riik)
„Te ei esita dokumenti? Kutsun patrulli? Siis tuleb minna jaoskonda, muud valikut ei ole,“ annab politseinik meeleavaldajale viimase võimaluse.
„Te siis tõesti teate seadust?! Näidake mulle see paragrahv, kus on sedasi!“ ei jää meeleavaldaja argumenti võlgu ning tembeldab Eesti politseiriigiks.
Samal ajal sõidab riigikogu sisehoovi EKRE saadik Siim Pohlak. Ta jääb värava juures seisma: „Teil ei lubata protestida vä?“
Mees sinises nokamütsis hõikab seepeale familiaarselt appihüüdvalt: „Siim!“
Ajakirjanikuna läheb mul peas pirn põlema ja küsin rahvasaadikult täpsustavalt: „Kas naabrimees?“ Pohlak vastab jaatavalt, misjärel saab politseile öelda, et tegu on Kose valla mehega.
Pühalik allkirjastamine
Parlamendi esimestes siseruumides sammub mööda EKRE esimees Martin Helme, kes justkui tahaks naeratada, aga pole põhjust. Teoorias võiks temast saada üks riigikogu aseesimees, sest ta juhib suurimata opositsioonijõudu, kuid võta näpust. Tal on konkurent Jüri Ratase näol, kes võib saada vajalikku lisatuge Heli-Valdor Seederi Isamaast.
Helme ei oska vasta küsimusele, kuidas hääletus võiks lõppeda.
Koalitsioonijõud kogunevad esimesel pärastlõunasel tunnil riigikogu valgesse saali, et anda oma õnnistus lepingule, mis võiks tähtede soodsa seisu korral siduda neid järgmiseks neljaks aastaks. Esimestena on valge saali pidulikuks ürituseks kohal pikaplaani lembelaulikud Eesti 200st: Kalev Stoicescu, Igor Taro ja Kristina Kallas. Ka nende nägudes ei peegeldu rõõm, pigem mõtlik ootusärevus. Veidi hiljem möödub seltskonnast Irja Lutsar, süstides eelseisvasse valitsemistsüklisse optimistlikku helgust: „Kui põnev kõik tuleb!“
Vastvalitud rahvasaadikud ja ministrikandidaadid puhkevad silmnähtavalt õide, kui erakondade esimehed astuvad saali, et anda allkirjad koalitsioonilepingule, mille rikkumine tähendab hukatust kõigile osalistele. Mõistagi, kaamerad filmivad ja välklambid välguvad.
„Kirjutame alla ja mis seal ikka!“ ütleb peaministrikandidaat Kaja Kallas lühikeses sissejuhatuses.
Seejärel algab saalis suur sagimine, kõik koalitsiooniesindajad peavad pühalikule paberile oma allkirja andma. Maamees Urmas Kruuse ja tundmatusega tuntust kogunud Timo Suslov käivad allkirjastamisel näiteks väga laia naeratusega, Andres Sütt aga palub kõrvalist abi, et ikka kindlasti saada pilt, kuidas ka tema toetab automaksu kehtestamist ja käibemaksu tõusu. Sõjamängurid Ants Laaneots, Meelis Kiili, Marko Mihkelsonile ja Stoicescu ei torma kohe pabereid määrima, moodustades omaette väikese juturingi. Mõni koalitsioonipoliitik puhub ühiskonna valvekoertele juttu lootusekiirest, et järgmistel valimistel räägitakse maksumuudatustest ehk ikka enne valimisi. Ühtlasi jagatakse imestust, et Kallas lubas Eesti 200 juhi Lauri Hussari riigikogu esimehe kohale, kuigi on väljendanud soovi, et erakondade juhid võiksid olla valitsuses, kus saab asju kohe arutada.
ÕNNITLUSTE LAVIIN: Koalitsioonilepingu allkirjastamise järel läks suureks õnnitlemiseks. Vahuveiniklaase valges saalis siiski välja ei toodud.
(Remo Tõnismäe)
Päeva jooksul on juba kostunud, et sotsiaaldemokraadid valisid enda fraktsiooni esimeheks Jevgeni Ossinovski. Aga tal juba on ju tööpost all-linnas Tallinna volikogu esimehena. Kes siis teatepulga üle võtab?!
„Aus vastus on, et me pole seda veel arutanud,“ ütleb Ossinovski, et muutused riigitasandil tähendavad muutusi ka mujal. Seda enam, et tema ülesanne Tallinnas on täidetud: koalitsioon on tööle saadud. Ossinovski lisab, et arutab käesoleval nädalal erakonna Tallinna meeskonnaga positsioone. „Praegu kandidaati [volikogu esimehe kohale] ei ole, me tõesti pole seda arutanud.“
Teine põnevam küsimus tiirleb selle üle, miks ei pääsenud valitsusse Liina Kersna, kelle asemel eelistati justkui Heidy Purgat. Põnevad jutud rivaliteedist lämmatatakse sellega, et Kersna on rangelt keskendunud eelkõige haridussuunale, kuid see portfell läks Eesti 200-le. Purga puhul toovad oravatest kaasvõitlejad esile tema tugevat valimistulemust ning seda, et ta lävib kultuurirahvaga ja kirjutas ka Reformierakonna valimisprogrammi vastavad peatükid.
Vahepeal on selgunud, et Keskerakond valis konsensuslikult fraktsiooni esimeheks Jüri Ratase. See on varuplaan, kui ta ei peaks saama riigikogu aseesimeheks. Öeldakse, et fraktsiooni esimeheks võiks saada siis Tanel Kiik.
Taburettide jagamine
Riigikogu suure saali külaliste sektsioonis on esimesena kohal 94aastane president Arnold Rüütel. Riigikogu nõunik küsib talt, kas ta tahab mulliga või mullita vett. Rüütel võtab kihiseva ning saab hiljem koridorijuttudes kõvasti kiita: „On ikka mees!“
IKKA KOHAL: President Arnold Rüütel jälgimas uue riigikogu esimest istungit.
(Remo Tõnismäe)
Rüütel pole ainuke riigipea, kes üritust oma kohalolekuga õnnistab. Rüütli kõrvale ilmub ka president Toomas Hendrik Ilves. Kell kaks aga võtab riigikogu saali kõnetoolis koha sisse president Alar Karis, kes romantiliselt innustaB riigikogu olema suurem, õigem ja õiglasem.
Kui kõik 101 rahvasaadikut suudavad allkirjastada ametivande, algab valimisralli. Esimeses ehk riigikogu esimehe kandidaatide duellis pistavad rinda Hussar ja Helme. See võistlus algab tõelise tormiga veeklaasis, sest Hussar suudetakse üles seada suuliselt ja fraktsiooni nimel. Seadus aga näeb ette, et seda peab tegema keegi rahvasaadik. Korra tundub, et EKRE ongi juba võitmas – Hussar ei tohi kandideerida –, aga värske võimuliidu päästab siiski paber: fraktsiooni värske esimees Marek Reinaas jääb kirjalikus avalduses korrektselt vaid enda nime juurde. Ja paber loeb rohkem.
„Ma ise ei ütleks, et see oli suurejooneline ämber,“ kommenteerib päevakangelane Reinaas fraasi „sõnal on kaal“ otsest tähendust (mis võeti tõtt-öelda ära – loeb paber).
ESIMENE ÄMBER: Marek Reinaas (paremal) oma apsakaga näitas, millega uus riigikogu esimees Lauri Hussar (vasakul) peab silmitsi seisma: opositsioon haarab kinni igast õiguslikust nüansist, mida saab tõlgendada veaks.
(Remo Tõnismäe)
Hussar võidab valimised turvalise 59 poolthäälega, Helme saab 20 tunnustusallkirja, kehtetuid sedeleid on aga lausa 22. Aseesimeeste valimiste hetkeks on õhk küsimusest juba välja lastud: koalitsioonist saab selle koha Toomas Kivimägi ja opositsioonist Jüri Ratas, sest isamaalased on varem teatanud, et eelistavad just teda. Ja lähebki: Kivimägi saab 56 poolthäält, Ratas 27 ja Helme 17.


Kas koalitsioonilepe nöörib vaeseid? Läänemets: tuleb hoopis suur jõukuse ümberjagamine***Sotsiaaldemokraatide juhi Lauri Läänemetsa sõnul aitab alampalga suur tõus nii vaesemaid kui ka pensionäre.***Maamaksu taastamisega koos kavatsetakse suurendada maapiirkondade omavalitsuste sissetulekuid tulumaksult. ***Tasuta ühistransport küll kaob, kuid raha süsteemist välja ei võeta. Automaksu tulevane valem peaks kaitsma vähem jõukaid.Reformierakonna, Eesti 200 ja sotsiaaldemokraatide koalitsioonilepe sattus kohe pärast avaldamist tohutu kriitikatulva alla, sest riigi rahalise seisu turgutamiseks tõstetakse nii tulu- kui ka käibemaksu määra, mõlemat kahe protsendipunkti võrra.Räägitakse just kõige väiksema sissetulekuga inimeste toimetulekust, sest näiteks tulumaksuküüru kaotamine aitab neid vähem kui keskklassi sissetulekuga inimesi. Veelgi rohkem mõjutab neid käibemaksu tõstmine, mis tähendab hindade tõusu, millest pole pääsu ei toidupoes ega ka kommunaalarveid tasudes. Sotsiaaldemokraatide esimees Lauri Läänemets märkis kriitikale vastuseks, et koalitsioonileppes pole tegelikult vaesemate inimeste muret unustatud. Ta selgitas, et tegelikult on võimuleppes olulisi punkte, mille alusel hakatakse jõukust ümber jagama nii vähem jõukatele inimestele kui ka piirkondadele.Alampalga tõstmine„Kõige olulisem osa sellest on alampalga tõstmine. Alampalk tõuseb kokkuleppe järgi järgmise nelja aastaga 60% ehk 430 eurot. Nii suurt alampalga tõusu nii lühikese ajaga pole kunagi olnud. See on põhimõtteline muutus,“ tuletas Läänemets meelde maksude tõusu teist poolt. Läänemetsa sõnul tähendab see tegelikult ühiskonnas jõukuse ümberjagamist. „See on kõige ehedam viis, kuidas jõukust ümber jagatakse. Nüüd peab ühiskond toimima nii, et kui alampalk on seotud 60% mediaanpalgaga, siis ta jääbki tulevikus nii. See tähendab, et tulebki otsus, et enam kedagi sellesse vaesuspiiri või elukvaliteeti, mis siiani oli, ei jäeta. See on põhimõtteline ja suur otsus,“ rääkis ta. Sotside liidri kinnituse järgi tasandab alampalga tõstmine ka vähem teenivate inimeste jaoks tulu- ja käibemaksu tõstmise mõjud. „See kindlasti annab inimestele ühes kuus rohkem juurde, kui maksud ära võtavad. Just seal allpool.“Läänemets tunnistas, et väga kiires tempos alampalga tõstmine võib mõningatele ettevõtetele, mis sõltuvad sellest, et palgakulu on väike, esialgu valus olla. Kuid ta tõi esile, et tööandjad näitasid koalitsioonikõneluste ajal sellisele alampalga suurendamise plaanile esialgu rohelist tuld. Kui valimiskampaania ajal käisid sotsiaaldemokraadid ühe oma peamise lubadusena välja just kõrgema alampalga ennaktempos kehtestamise, siis tuli kriitikanooli isegi SDE-st endast. Näiteks partei raudvara Eiki Nestor tuletas noorematele erakonnakaaslastele meelde, et alampalka ei saa valitsus üksi tõsta, ka tööturu osalised ehk tööandjad ja ametiühingud peavad nõus olema. Kokkulepe on olemasKirjeldades alampalga tõstmise kokkuleppe sündi, selgitas Läänemets, et avalikus sektoris, mis on riik ja kohalikud omavalitsused, saab alampalga tõusu otsustada valitsus. „Mis puudutab erasektorit, siis läbirääkimistel konsulteeriti mitmeid kordi tööandjatega ja ma saan aru, et tööandjad omakorda [konsulteerisid] oma volikogu liikmetega, kes peavad ettepanekuga kaasa tulema, ja praegu on meil põhimõtteline kokkulepe, et püüame sinnapoole liikuda,“ lausus sotside juht. Tema sõnul on tööturu osalised saanud ühele nõule, et juba maikuus sõlmitakse alampalga muutmiseks kolmepoolne kokkulepe.Mis pani tööandjaid plaanist kuuldes esialgu noogutama, Läänemets öelda ei osanud. Küll aga lisas ta, et ilma kokkuleppeta, et vähem jõukate edasi aitamiseks tõstetakse alampalka, poleks sotsid saanud valitsusliitu minna. „Ma ei tea, mis seal täpselt taga on, kuid sotside poole pealt oli nii, et kui me seda kokkulepet ei saa, siis me sellesse valitsusse minna ei saa. Ma saan aru, et selles valitsuses on ka ettevõtjate jaoks olulisi asju, et nad on valmis kaasa mõtlema,“ ütles ta. Kui enne valimisi üritasid kõik parteid üksteist üle trumbata pensionäridele suuremat sissetulekut lubades, siis nüüd „raha ei ole“ olukorraga silmitsi seisvad koalitsioonitegijad enam midagi konkreetset pensionitõusu kohta ei lubanud. Selle kohta tõi Läänemets esile, et alampalga tõstmisest saab ka peamine kaudne tööriist, millega uus valitsus pensionite tõusu kiirendab. „Pensionid on ju seda suuremad, mida suurem on sotsiaalmaksu laekumine. See kasv tuleb alampalga tõusust. Alampalk on ka riigieelarvele mitte kulu vaid tulu, see on aastas lõpuks umbes 40 miljonit lisalaekumisi, riigile ja kohalikele omavalitsustele kokku,“ märkis ta.


Kaja Kallase uus valitsus on viimaste aegade tugevaim, aga ikkagi plahvatusohtlikPeaminister kutsus valitsusse ka Michali, kelles aastate eest nägi enda vastastKaja Kallase valitsuse koosseis on nimede poolest tugev ja piinlike üllatusteta. Kuid ka riske on võetud omajagu ning plahvatusohtu on seal samuti.Uue valitsuse juures on suurim pettumus ja ootamatus, et sotside koosseisust jäi välja Jevgeni Ossinovski, nende tugevaim hääl koalitsiooniläbirääkimistel.REFORMIERAKOND: PEAAEGU PARIM KOOSSEISPeaminister Kaja Kallas. Küllap saab Kallas uut valitsust juhtides edaspidi rahulikumalt magada, sest enam pole ministreid, kelle rumalus, soolo või ebaprofessionaalsus võivad ka tema töölauale jõuda. Samuti pole ükski erakond liiga jõuliselt midagi välja pressinud, kui nüüd abieluvõrdsus välja jätta.Tõsi, sellest saab parlamendis - ja mitte ainult! - kindlasti ohtralt näitemängu, kuid pärast seda pinge loodetavasti kiiresti väheneb.Peaministrit peab tunnustama selle eest, et ta kutsus taas valitsusse Hanno Pevkuri, kellega tal suhted eelmises valitsuses jahenesid, Kristen Michali, kelles peaminister nägi aastaid tagasi endavastase nn rinde käilakuju, ja Heidy Purga, kelle kaela langev kultuurivaldkond on kindlasti mitu korda raskem, kui eemalt paistab.Pevkuri ja Michali kohta saab öelda nende valimiste uue moefraasiga: neile andsid valijad mandaadi ja seda erakordselt ülekaalukalt, mistõttu peaministri isiklik arvamus liiga tugevalt ei saanud mõjuda.Rahandusminister Mart Võrklaev. Nii riigikogus kui ka koalitsiooniläbirääkimistel tubli töömesilane, kellele meeldib kõikjal tuua näiteid Rae vallast, mida ta kunagi juhtis. Tema pärast riigi rahandus ei lagune, küll aga peab tema lähiajal enim vastama küsimusele, miks maksud tõusevad, kui valimistel seda ei lubatud. Maksutõusust saab selle valitsuse suurim vari, mis oli tasuta kingitus opositsioonile - ajend süüdistada kõiki valetamises ja käe rahva rahakotti surumises.Kultuuriminister Heidy Purga. Staažikas parlamendiliige ja Eesti popkultuuri arendaja, kelle ukse taha rivistub nüüd kogu Eesti kultuuriväli ja neil on peamiselt üks jutt: raha on vähe. Küllap Purga on selleks valmis, nagu ka selleks, et ta peab hakkama tegelema oma kunagise tööandja ERR-i eelarve, maja ja muude küsimustega, millelt senised valitsused on pilgu ära pööranud ja mida pidevalt järeltulevatele valitsustele pärandanud.Sotsiaalminister Signe Riisalo. Ootamatu valik, sest tema käe all ebaõnnestus Eestis ukrainlaste vastuvõtmine. Riisalo päästis välja PPA juht Elmar Vaher. Oleksid ukrainlased pikemaks ajaks Riisalo ohjata jäänud, ei oleks ta kindlasti uude valitsusse jõudnud. Tugev aparaat on teda seni palju toetanud ja kandnud.Kaitseminister Hanno Pevkur. Kuigi näis, et Nursipalu ja ebakõlad peaministriga saavad Pevkurile saatuslikuks, lõppes kõik pigem loogiliselt. Pole mõtet toimivat ministeeriumit raputada, eriti ajal, kui Ukraina on erakordselt teravalt päevakorras ja uus minister kulutaks alguses kuid, et sisse elada ja oma NATO-kolleege tundma õppida.Justiitsminister Kalle Laanet. Siit paistab kompensatsiooni selle eest, et pärast Keskerakonna valitsusest lahkumist seadis ka Reformierakond oma ministrikohti ümber ja Laanet pidi oma kaitseministrikoha vabastama Pevkurile. Loodetavasti võtab Laanet muu hulgas käsile nn punamonumentide seaduse ning puhub sellesse mõistlikkust.Kliimaminister Kristen Michal. Tagasi suures mängus ja valitsuses. Istus aastaid parlamendis ja viis ellu oma poliitilisi ambitsioone Tallinna volikogus Mihhail Kõlvartiga võideldes. Valijate tahe oli selge - Michal peab pääsema valitsusse, aga kliimaportfellist saab kindlasti üks raskemaid, enim emotsioone tekitavaid ja samal ajal ka olulisemaid. Ta peaks ise avalikkusele oma eesmärgid sõnastama, sest avalikkusel praegu lihtsalt pole vastavaid ootusi.SDE: TURVALINE, AGA PUUDU ON OSSINOVSKITerviseminister Riina Sikkut. Oli aktiivne uue valitsuse läbirääkija ja kolmest sotsidele langenud portfellist sai tema enda jaoks kõige loogilisema. Kas sellele portfellile oli esimene soosik Ossinovski ja ta loobus sellest, sest oleks tahtnud suurema mõjuga ministritooli? Küllap saab Sikkut ka terviseministrina (ta on ka varem selles ametis töötanud) hakkama, sest majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumist ta juba ujus välja.Regionaalminister Madis Kallas. Hea ja kindel valik, eriti sellepärast, et uus valitsus on lubanud tasandada suurlinnade ja äärealade drastilisi erinevusi. Kuidas Kallas seda teeb, ei tea ta vist veel isegi. Sest linnastumistrend hakkab võtma pöördumatut suunda.Siseminister Lauri Läänemets. See tool oli sotside esimehe unistus alates päevast, kui algasid just koalitsiooniläbirääkimised. Inimlikult arusaadav ja mõistetav, aga selles ametis on ta suurim töö seniste PPA juhtide maine puhastamine, kui selgub, et neile on liiga tehtud, uute jõuametkondade juhtide reele aitamine ja PPA palkade tõstmine.EESTI 200: OHUD JA ÜLLATUSVälisminister Margus Tsahkna. Huvitav väljakutse valitsusele, Eestile ja ministrile endale. Kuigi Tsahkna peas liikus ka mõte, et ta ei tuleks valitsusse, mõistis ta, et nii pole võimalik. Tema puhul peab arvestama, et tal on ärihuvid Ukrainas välihaiglate äris ning ta erakonnakaaslase, MTÜ Slava Ukraini juhi Johanna-Maria Lehtme tegevus on erilise luubi all siin ja Ukrainas. Tsahkna peab end mõlemast kaasusest distantseerima.Haridus- ja teadusminister Kristina Kallas. Taas üks huvitav väljakutse, sest veel hiljuti läksid tema ja Reformierakonna visioon hariduspoliitikast lahku. Kallas oli näoga rohkem venekeelsete noorte poole kui Reformierakond. Aga just meie hariduse eestikeelseks keeramine on Eesti 200 eelmise juhi kõige suurem ülesanne valitsuses.IT- ja majandusminister Tiit Riisalo.Parim ja ootamatuim valik. Erakordselt ratsionaalne ja võimekas mänedžer, kel on hiiglaslik poliitiline kogemus ees- ja tagatubadest, Eestist ja välismaalt. Eesti saab üle aastate lõpuks päris IT-ministri. 1Urmo Soonvald;Delfi ja Eesti Päevalehe peatoimetaja


Kas koalitsioonilepe nöörib vaeseid? Läänemets: tuleb hoopis suur jõukuse ümberjagamine■ Sotsiaaldemokraatide juhi Lauri Läänemetsa sõnul aitab alampalga suur tõus nii vaesemaid kui ka pensionäre.■ Maamaksu taastamisega koos kavatsetakse suurendada maapiirkondade omavalitsuste sissetulekuid tulumaksult.■ Tasuta ühistransport küll kaob, kuid raha süsteemist välja ei võeta. Automaksu tulevane valem peaks kaitsma vähem jõukaid.Reformierakonna, Eesti 200 ja sotsiaaldemokraatide koalitsioonilepe sattus kohe pärast avaldamist tohutu kriitikatulva alla, sest riigi rahalise seisu turgutamiseks tõstetakse nii tulu- kui ka käibemaksu määra, mõlemat kahe protsendipunkti võrra.Räägitakse just kõige väiksema sissetulekuga inimeste toimetulekust, sest näiteks tulumaksuküüru kaotamine aitab neid vähem kui keskklassi sissetulekuga inimesi. Veelgi rohkem mõjutab neid käibemaksu tõstmine, mis tähendab hindade tõusu, millest pole pääsu ei toidupoes ega ka kommunaalarveid tasudes.Sotsiaaldemokraatide esimees Lauri Läänemets märkis kriitkale vastuseks, et koalitsioonileppes pole tegelikult vaesemate inimeste muret unustatud. Ta selgitas, et tegelikult on võimuleppes olulisi punkte, mille alusel hakatakse jõukust ümber jagama nii vähem jõukatele inimestele kui ka piirkondadele.Alampalga tõstmine„Kõige olulisem osa sellest on alampalga tõstmine. Alampalk tõuseb kokkuleppe järgi järgmise nelja aastaga 60% ehk 430 eurot. Nii suurt alampalga tõusu nii lühikese ajaga pole kunagi olnud. See on põhimõtteline muutus,“ tuletas Läänemets meelde maksude tõusu teist poolt.Läänemetsa sõnul tähendab see tegelikult ühiskonnas jõukuse ümberjagamist. „See on kõige ehedam viis, kuidas jõukust ümber jagatakse. Nüüd peab ühiskond toimima nii, et kui alampalk on seotud 60% mediaanpalgaga, siis ta jääbki tulevikus nii. See tähendab, et tulebki otsus, et enam kedagi sellesse vaesuspiiri või elukvaliteeti, mis siiani oli, ei jäeta. See on põhimõtteline ja suur otsus,“ rääkis ta.Sotside liidri kinnituse järgi tasandab alampalga tõstmine ka vähem teenivate inimeste jaoks tulu- ja käibemaksu tõstmise mõjud. „See kindlasti annab inimestele ühes kuus rohkem juurde, kui maksud ära võtavad. Just seal allpool.“Läänemets tunnistas, et väga kiires tempos alampalga tõstmine võib mõningatele ettevõtetele, mis sõltuvad sellest, et palgakulu on väike, esialgu valus olla. Kuid ta tõi esile, et tööandjad näitasidMaamaksu taastamine rakendatakse vaesemate omavalitsuste toetusekskoalitsioonikõneluste ajal sellisele alampalga suurendamise plaanile esialgu rohelist tuld.Kui valimiskampaania ajal käisid sotsiaaldemokraadid ühe oma peamise lubadusena välja just kõrgema alampalga ennaktempos kehtestamise, siis tuli kriitikanooli isegi SDE-st endast. Näiteks partei raudvara Eiki Nestor tuletas noorematele erakonnakaaslastele meelde, et alampalka ei saa valitsus üksi tõsta, ka tööturu osalised ehk tööandjad ja ametiühingud peavad nõus olema.Kokkulepe on olemasKirjeldades alampalga tõstmise kokkuleppe sündi, selgitas Läänemets, et avalikus sektoris, mis on riik ja kohalikud omavalitsused, saab alampalga tõusu otsustada valitsus. „Mis puudutab erasektorit, siis läbirääkimistel konsulteeriti mitmeid kordi tööandjatega ja ma saan aru, et tööandjad omakorda [konsulteerisid] oma volikogu liikmetega, kes peavad ettepanekuga kaasa tulema, ja praegu on meil põhimõtteline kokkulepe, et püüame sinnapoole liikuda,“ lausus sotside juht. Tema sõnul on tööturu osalised saanud ühele nõule, et juba maikuus sõlmitakse alampalga muutmiseks kolmepoolne kokkulepe.Mis pani tööandjaid plaanist kuuldes esialgu noogutama, Läänemets öelda ei osanud. Küll aga lisas ta, et ilma kokkuleppeta, et vähem jõukate edasi aitamiseks tõstetakse alampalka, poleks sotsid saanud valitsusliitu minna. „Ma ei tea, mis seal täpselt taga on, kuid sotside poole pealt oli nii, et kui me seda kokkulepet ei saa, siis me sellesse valitsusse minna ei saa. Ma saan aru, et selles valitsuses on ka ettevõtjate jaoks olulisi asju, et nad on valmis kaasa mõtlema,“ ütles ta.Kui enne valimisi üritasid kõik parteid üksteist üle trumbata pensionäridele suuremat sissetulekut lubades, siis nüüd „raha ei ole“ olukorraga silmitsi seisvad koalitsioonitegijad enam midagi konkreetset pensionitõusu kohta ei lubanud.Selle kohta tõi Läänemets esile, et alampalga tõstmisest saab ka peamine kaudne tööriist, millega uus valitsus pensionite tõusu kiirendab. „Pensionid on ju seda suuremad, mida suurem on sotsiaalmaksu laekumine. See kasv tuleb alampalga tõusust. Alampalk on ka riigieelarvele mitte kulu vaid tulu, see on aastas lõpuks umbes 40 miljonit lisalaekumisi, riigile ja kohalikele omavalitsustele kokku,“ märkis ta. 1"„Tulebki otsus, et enam kedagi sellesse vaesuspiiri või elukvaliteeti, mis siiani oli, ei jäeta.""„Sotside poole pealt oli nii, et kui me seda kokkulepet ei saa, siis me sellesse valitsusse minna ei saa."MAKSUD JA TOETUSEDVeel kolm rikkamatelt vaesematele ümberjagamise plaani 1 Kulude suurenemine on teatavasti paljudele kohalikele omavalitsustele suurt peavalu tekitanud.Uues võimuliidus leiti maamaksu taastamise kujul võimalus vaesemate ja ääremaa omavalitsuste toetamiseks.Selle plaani loogika on järgmine. Kui kaotatakse nn kodualuse maamaksu vabastus ehk taastatakse omavalitsuste võimalus maamaksu korjata, siis suuremat tulu saab selle meetmega suurematelt ja rikkamatelt linnadelt ning nendelähedastest valdadest, kus elab palju inimesi ning maa maksustamise hind on kõrgem.Seega - pärast maamaksu taastamist tehakse ümber kohalike omavalitsuste tulubaasi valem, mille järgi linnad-vallad saavad oma eelarvesse kindla osa üksikisiku tulumaksust. Seal omakorda on eraldi arvestus pensionitelt ja muudelt töötasudelt laekuvate tulumaksueurode kohta.Kava järgi vähendatakse kohalike omavalitsuste tulumaksu laekumisi töötasudelt makstavalt tulumaksuosalt ja suurendatakse vastavalt omavalitsuste laekumisi pensionite tulumaksu osalt.Kuna rikkamates omavalitsustes on rohkem töökohti, siis laekuks neile mõnevõrra vähem raha, mille kompenseeriks maamaks.Aga ääremaadel on rohkem pensionäre, mistõttu laekuks sinna rohkem tulumaksu, mis kataks väiksema maamaksu laekumise.2. Automaks ja ühistranspordi toetamineSündinud valitsusliit on välja hõiganud kava, et kehtestatakse automaks. Selle ümber on palju spekulatsioone, sest skeem tuleb alles välja töötada. Küll aga olevat kõneluste laua taga kokku lepitud selles, et automaks ei tohi hakata pitsitama vaesemaid inimesi. Mismoodi see võrrand paika pannakse, see veel selgub.Teisalt on palju räägitud tasuta ühistranspordi kaotamisest. Kuid „kaotamise“ jutt ei tähenda seda, et hakatakse kohe kärpima. Kokkuleppe järgi saavad ühistranspordi korraldajad küll õiguse piletile hinna määrata, kuid riigi praegusele süsteemile eraldatavat toetusraha ei vähendata.3. Ettevõtlustoetused rohkem suurlinnadest väljaRiiklikest või eurovahenditest makstavatest ettevõtlustoetustest läks seni 80% Tallinna ja Harjumaale ning teistesse suurematesse linnadesse. Ainult 20% läks mujale Eestisse.Nüüd painutatakse mujale suunatavat osa suuremaks - 40%-ni, nii jagataks samuti vahendeid rikkamatest piirkondadest vähem jõukatesse.Lauri Läänemets ütleb, et tänu alampalga tõstmisele saavad inimesed ühes kuus kindlasti rohkem lisaraha, kui maksudeks kulub.Raimo Poom


Selgusid tulevase valitsuse liikmedKOALITSIOON PAIGAS. Keeruline majandusseis nõuab poliitikutelt raskeid otsuseid.Reformierakonna juhatus kinnitas laupäeval erakonna juhi Kaja Kallase ettepanekul tulevase valitsuse ministrite ning riigikogu juhatuse kandidaadid.Ettepaneku järgi jääb peaministriksKaja Kallas (ülemisel pildil), kaitseministrina jätkab Hanno Pevkur ning sotsiaalkaitseministrina Signe Riisalo (alumisel pildil). Rahandusministriks saab Mart Võrklaev, kultuuriministriks Heidy Purga, kliima- ja elukeskkonnaministriks Kristen Michal ning justiitsministriks Kalle Laanet.Ees seisavad valusad otsusedRiigikogu aseesimeheks saab ettepaneku järgi Toomas Kivimägi, rahanduskomisjoni esimeheks Annely Akkermann, väliskomisjoni esimeheks Marko Mihkelson, sotsiaalkomisjoni esimeheks Õnne Pillak, maaelukomisjoni esimeheks Urmas Kruuse ning julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjoni esimeheks Jürgen Ligi.Reformierakonna fraktsiooni asub juhtima Erkki Keldo ning fraktsiooni aseesimeesteks saavad Liina Kersna ja Yoko Alender. Lisaks on koalitsioonilepingu järgi Reformierakonna täita riigikogu korruptsioonivastase erikomisjoni aseesimehe, riigieelarve kontrolli erikomisjoni aseesimehe ning Euroopa komisjoni voliniku ametikohad.Eesti 200 päralt on riigikogu esimehe koht, mille täidab erakonna esimees Lauri Hussar. Välisministriks on saamas varemgi ministriametit pidanud Margus Tsahkna, haridus- ja teadusministriks erakonna aseesimees Kristina Kallas ning majandus- ja digiministriks Tiit Riisalo.Sotsiaaldemokraatlikust Erakonnast jätkab esimees Lauri Läänemets siseministrina, Riina Sikkut aga asub tervise- ja tööministri ning Madis Kallas regionaalarengu ministri kohale.Laupäeval kogunes Sotsiaaldemokraatliku Erakonna volikogu, kus kiideti heaks valitsuslepe ja partei osalemine uues koalitsioonis koos Reformierakonna ja Eesti 200ga. Lauri Läänemets ütles, et valminud lepe on keeruliste ja raskete läbirääkimiste põhjal kokku lepitud kompromiss. «Kuna meie maailmavaade erineb partnerite omast väga palju, oli keeruline saavutada sellist lepet, millega saaksime täiesti rahul olla.»Ta lisas, et riigil seisavad ees keerulised ja valusad otsused, mis osaliselt tingitud keerulisest majanduslikust ja julgeolekuolukorrast, aga ka varasematel aastatel oluliste otsuste tegemata jätmisest.Selles valitsuses on sotsiaaldemokraatide peamine eesmärk, et igas Eesti nurgas oleks hea elada ning mis kõige olulisem - et inimesed saaksid tehtud töö eest palka, mille eest on võimalik ära elada. «Meie roll on parempoolsete erakondadega ühises valitsuses pakkuda tasakaalu ning mõjutada võimalikult palju neid otsuseid, kus räägime kohalike omavalitsuste ja inimeste toimetulekust,» rääkis Läänemets.Toimetulek ja metsade hoidmineToimetuleku kõrval on sotsiaaldemokraatidele jätkuvalt oluline ka Eesti metsade tark hoidmine ja majandamine. «Selleks, et hoida meie elurikkust ja säilitada Eesti metsa, peab meie metsade seis paranema. Ka selleks, et tulevikus oleks metsandussektoris töökohti,» sõnas Läänemets.Tartus kogunenud Eesti 200 üldkogu andis koalitsioonileppele heakskiidu. Eesti 200 juhatus kinnitas ka erakonna valitsusdelegatsiooni.Lauri Hussari hinnangul esindab koalitsioonilepe Eesti 200 loomisel sõnastatud eesmärke: riik peab vastama väljakutsetele hariduses, keskkonnaküsimustes ning asub viima ellu personaalse riigi ja nulleelarve kontseptsiooni.«Eesti 200 on valmis muudatusi reaalselt ellu viima ja sellest saab koalitsioon, mis teeb Eesti korda, suurendab meie julgeolekut ja avab Eesti jaoks täiesti uusi horisonte,» lausus Hussar. LEPM"Erakonna esimees Lauri Läänemets ütles, et valminud lepe on keeruliste ja raskete läbirääkimiste põhjal kokku lepitud kompromiss."Kui selle aasta alguses kohtus Madis Kallas Saesaare paisjärve saatusest hoolivate inimestega keskkonnaministrina, siis edaspidi jääb tema tähelepanu alla regionaalareng. MATI MÄÄRITS


Selgus uue valitsuse koosseReformierakond• Peaminister – Kaja Kallas
• Rahandusminister – Mart Võrklaev
• Kliima- ja elukeskkonnaminister – Kristen Michal
• Kaitseminister – Hanno Pevkur
• Justiitsminister – Kalle Laanet
• Sotsiaalkaitseminister – Signe Riisalo
• Kultuuriminister – Heidy Purga
Eesti 200
• Välisminister – Margus Tsahkna
• Haridusminister – Kristina Kallas
• Infotehnoloogia- ja majandusminister – Tiit RiisaloSotsiaaldemokraatlik Erakond
• Siseminister – Lauri Läänemets
• Terviseminister – Riina Sikkut
• Regionaalminister – Madis KallasReformierakond• Riigikogu aseesimees – Toomas Kivimägi
• Rahanduskomisjoni esimees – Annely Akkermann
• Väliskomisjoni esimees – Marko Mihkelson
• Sotsiaalkomisjoni esimees – Õnne Pillak
• Maaelukomisjoni esimees – Urmas Kruuse
• Julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjoni esimees –
Jürgen Ligi
• Reformierakonna fraktsiooni juht – Erkki Keldo
• Fraktsiooni aseesimees – Liina Kersna
• Fraktsiooni aseesimees – Yoko Alender
Lisaks on koalitsioonilepingu järgi Reformierakonna täita riigikogu korruptsioonivastase erikomisjoni aseesimehe, riigieelarve kontrolli erikomisjoni aseesimehe ning Euroopa Komisjoni
voliniku ametikoht.Eesti 200• Riigikogu esimees – Lauri Hussar
• Põhiseaduskomisjoni esimees –
Igor Taro
• Keskkonnakomisjoni esimees –
Tarmo Tamm
• Euroopa Liidu asjade komisjoni
esimees – Liisa Pakosta
• Riigikaitsekomisjoni esimees –
Kalev Stoicescu
• Eesti 200 fraktsiooni juht –
Marek Reinaas
• Fraktsiooni aseesimees –
Kadri Tali
• Fraktsiooni aseesimees –
Toomas UiboSotsiaaldemokraatlik Erakond• Majanduskomisjoni esimees – selgub hiljem
• Õiguskomisjoni esimees –
selgub hiljem
• Kultuurikomisjoni esimees
– selgub hiljem
• Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni esimees
–
Jevgeni Ossinovski
• Fraktsiooni aseesimees –
Helmen KüttKoalitsioonikõneluste pressikonverents 28. märtsil. FOTO TAIRO LUTTER


ÜRO inimõigusjuht taunis inimõigusadvokaatide vangimõistmist HiinasÜRO, 11. aprill, STT-BNS - ÜRO inimõigusjuht Volker Türk väljendas esmaspäeval sügavat muret seoses kahe tuntud inimõigustele spetsialiseerunud juristi vangimõistmisega Hiinas, teatas maailmaorganisatsioon.
Xu Zhiyong ja Ding Jiaxi mõisteti suletud uste taga toimunud kohtuprotsessidel süüdi riigivõimu õõnestamises ja mõlemale määrati enam kui kümneaastane vanglakaristus. Mõlemad osalesid aktiivselt kodanikuõiguste liikumises New Citizens' Movement, mis on kutsunud reformima Hiina põhiseadust ja tauninud valitsuse korruptsiooni.
President Xid koroonapandeemia ajal tehtud vigade eest tagasi astuma kutsunud Xu mõisteti Shandongi provintsis toimunud protsessil 14 aastaks vangi, teatas inimõigusorganisatsioon Human Rights Watch.
Ding mõisteti vangi 12 aastaks ja jäeti kolmeks aastaks ilma poliitilistest õigustest, ütles süüdimõistetu abikaasa Luo Shengchun.
STT - Baltic News Service


ÜRO inimõigusjuht taunis inimõigusadvokaatide vangimõistmist Hiinas (Täiendatud!)NB! Täiendatud.
ÜRO, 11. aprill, STT-BNS - ÜRO inimõigusjuht Volker Türk väljendas esmaspäeval sügavat muret seoses kahe tuntud inimõigustele spetsialiseerunud juristi vangimõistmisega Hiinas, teatas maailmaorganisatsioon.
Xu Zhiyong ja Ding Jiaxi mõisteti suletud uste taga toimunud kohtuprotsessidel süüdi riigivõimu õõnestamises ja mõlemale määrati enam kui kümneaastane vanglakaristus. Mõlemad osalesid aktiivselt kodanikuõiguste liikumises New Citizens' Movement, mis on kutsunud reformima Hiina põhiseadust ja tauninud valitsuse korruptsiooni.
President Xi Jinpingi koroonapandeemia ajal tehtud vigade eest tagasi astuma kutsunud Xu mõisteti Shandongi provintsis toimunud protsessil 14 aastaks vangi, teatas inimõigusorganisatsioon Human Rights Watch.
Ding mõisteti vangi 12 aastaks ja jäeti kolmeks aastaks ilma poliitilistest õigustest, ütles süüdimõistetu abikaasa Luo Shengchun.
"Olen väga mures, et Hiina kaks tuntud inimõiguste kaitsjat, Ding Jiaxi ja Xu Zhiyong, on mõistetud pikaks ajaks vangi. Sellega rikutakse rahvusvahelisi inimõigusnorme," sõnas Türk.
"Inimõiguste seaduse järgi ei saa inimesi süüdistada ega muul viisil karistada valitsuse poliitikat kritiseerivate avalduste eest," lisas Türk.
Türk tõi oma avalduses ühtlasi välja, et seadus nõuab õiglast õigusprotsessi. Lisaks hõlmab see ka võimalike kuritarvitamise väidete nõuetekohast uurimist.
Inimõiguslastest vaatlejad on korduvalt väljendanud oma muret Hiina kohtuprotsesside pärast, millest 99 protsenti lõpeb süüdimõistva otsusega.
STT - Baltic News Service


Sagin! Uued saadikud uudistasid Toompead!Uue riigikogu koosseisu tutvumispäev möödus Toompeal vaatamata üksikute protestijate kisale ja protseduurilisele ämbrikolistamisele ikkagi naeratuste ja õnnitluste saatel. Koalitsioonileping sai allkirjastatud ja esimene lubadus täidetud - riigikogu tähtsaim mees on Lauri Hussar.Nädalavahetust täitis ahastus ja ehmatus. Tallinna kuldse ringi taga elavad inimesed tõstatasid tõsimeeli küsimuse: mis saab minu sõidukist, kui tuleb automaks? Neile võiks vastata, et rahu, rahandusministrikandidaat Mart Võrklaev ütles laupäeval „Aktuaalses kaameras“, kuidas neljarattaliste puhul maksustatakse saastet. Aga see ei loe, paljudel on ikkagi pigem vanem (loe: saastavam) auto.Ahastus ja ehmatus jätkub ka töönädala alguses, kui kõik toimetused hekseldavad halastamatult läbi värsket koalitsioonilepingut. Näiteks käibemaks tõuseb seniselt 20 protsendilt 22 protsendini. Kes aru ei saanud, siis üks tunnustatud portaal tegi loo, mille pealkirja pani ühe tunnustatud panga peaökonomisti sõnad, et uus käibemaks keevitatakse juurde senistele hindadele (loe: hinnad tõusevad). See kõik mõjub ajakirjanikule nii masendavalt, et parem on minna õue, kus paistab päike, ja sammuda Toompeale, kus peaks olema kuhjaga õnnelikke ja rõõmsaid inimesi. Sündimas on ju ikkagi uus, uskumatult liberaalne koalitsioon!Toompeal rõõmuhüüdeid siiski ei kosta. Parlamendi ette on tulnud kaks rahutut meest ning neil on käes vänged ja sapised meeleavaldusplakatid, millest üks kõneleb: „Ei korruptiivsele valitsusele. Eesti maine kahjustajad.“Sinise nokkmütsiga meeleavaldaja on sattunud sõnelusse riigikogu politseinikuga. Meeleavaldus pole registreeritud ning nüüd küsitakse kodanikelt nimesid-dokumente. Neid aga ei taheta anda.„Ma ei ole midagi teinud!“ argumenteerib sinise nokkmütsiga mees, miks politseinik ei peaks kutsuma välja patrulli. Temaga juttu puhudes tuleb välja, et nokkmütsimees pole rahul valimisprotseduuriga, sealhulgas e-valimistega ega kohtutega, mis ei võtnud asja põhjalikult arutada.„Te ei esita dokumenti? Kutsun patrulli? Siis tuleb minna jaoskonda, muud valikut ei ole,“ annab politseinik meeleavaldajale viimase võimaluse.Pühalik allkirjastamine„Te siis tõesti teate seadust?! Näidake mulle see paragrahv, kus on sedasi!“ ei jää meeleavaldaja argumenti võlgu ning tembeldab Eesti politseiriigiks.Samal ajal sõidab riigikogu sisehoovi EKRE saadik Siim Pohlak. Ta jääb värava juures seisma: „Teil ei lubata protestida vä?“Mees sinise nokkmütsiga hõikab seepeale familiaarselt appihüüdvalt: „Siim!“Ajakirjanikuna läheb mul peas pirn põlema ja küsin rahvasaadikult täpsustavalt: „Kas naabrimees?“ Pohlak vastab jaatavalt, misjärel saab politseile öelda, et tegu on Kose valla mehega.Parlamendi esimestes siseruumides sammub mööda EKRE esimees Martin Helme, kes justkui tahaks naeratada, aga pole põhjust. Teoorias võiks temast saada üks riigikogu aseesimees, sest ta juhib suurimat opositsioonijõudu. Aga tal on konkurent Jüri Ratase näol, kes võib saada vajalikku lisatuge Helir-Valdor Seederi Isamaast.Helme ei oska vastata küsimusele, kuidas hääletus võiks lõppeda.Koalitsioonijõud kogunevad esimesel pärastlõunasel tunnil riigikogu valgesse saali andma oma õnnistust lepingule, mis võiks tähtede soodsa seisu korral siduda neid järgmiseks neljaks aastaks. Esimestena on pidulikuks ürituseks kohal pikaplaani lembelaulikud Eesti 200st: Kalev Stoicescu, Igor Taro ja Kristina Kallas. Ka nende nägudelt ei peegeldu rõõm, pigem mõtlik ootusärevus. Veidi hiljem möödub seltskonnast Irja Lutsar, süstides eelseisvasse valitsemistsüklisse optimistlikku helgust: „Kui põnev kõik tuleb!“Vastvalitud rahvasaadikud ja ministrikandidaadid puhkevad silmanähtavalt õide, kui erakondade esimehed astuvad saali, et anda allkirjad koalitsioonilepingule. Kaamerad filmivad ja välklambid välguvad.„Kirjutame alla ja mis seal ikka!“ ütleb peaministrikandidaat Kaja Kallas lühikeses sissejuhatuses.Seejärel algab saalis suur sagimine, kõik koalitsiooniesindajad peavad pühalikule paberile oma allkirja andma. Maamees Urmas Kruuse ja tundmatusega tuntust kogunud Timo Suslov käivad allkirjastamisel näiteks väga laia naeratusega, Andres Sutt aga palub kõrvalist abi, et ikka kindlasti saada pilt, kuidas ka tema toetab automaksu kehtestamist ja käibemaksu tõusu. Sõjamängurid Ants Laaneots, Meelis Kiili, Marko Mihkelson ja Stoicescu ei torma kohe pabereid määrima, moodustades omaette väikese juturingi. Mõni koalitsioonipoliitik puhub ühiskonna valvekoertele juttu lootusekiirest, et järgmistel valimistel räägitakse maksumuudatustest ehk ikka enne valimisi. Ühtlasi jagatakse imestust, et Kallas lubas Eesti 200 juhi Lauri Hussari riigikogu esimehe kohale, kuigi on väljendanud soovi, et erakondade juhid võiksid olla valitsuses, kus saab asju kohe arutada.Päeva jooksul on juba kosta olnud, et sotsiaaldemokraadid valisid enda fraktsiooni esimeheks Jevgeni Ossinovski. Aga tal juba on ju tööpost all-linnas Tallinna volikogu esimehena. Kes siis teatepulga üle võtab?!„Aus vastus on, et me pole seda veel arutanud,“ ütleb Ossinovski, et muutused riigitasandil tähendavad muutusi ka mujal. Seda enam, et tema ülesanne Tallinnas on täidetud: koalitsioon on tööle saadud. Ossinovski lisab, et arutab sellel nädalal erakonna Tallinna meeskonnaga positsioone. „Praegu kandidaati [volikogu esimehe kohale] ei ole.“Teine põnevam küsimus tiirleb selle üle, miks ei pääsenud valitsusse Liina Kersna, kelle asemel eelistati justkui Heidy Purgat. Põnevad jutud rivaliteedist lämmatatakse sellega, et Kersna on rangelt keskendunud eelkõige haridussuunale, kuid see portfell läks Eesti 200-le. Purga puhul toovad oravatest kaasvõitlejad esile tema tugevat valimistulemust ning seda, et ta lävib kultuurirahvaga ja kirjutas ka Reformierakonna valimisprogrammi vastavad peatükid.Vahepeal on selgunud, et Keskerakond valis konsensuslikult fraktsiooni esimeheks Jüri Ratase.Taburettide jagamineRiigikogu suure saali külaliste sektsioonis on esimesena kohal 94aastane president Arnold Rüütel. Riigikogu nõunik küsib talt, kas ta tahab mulliga või mullita vett. Rüütel võtab kihiseva ning saab hiljem koridorijuttudes kõvasti kiita: „On ikka mees!“Rüütel pole ainuke riigipea, kes üritust oma kohalolekuga õnnistab. Tema kõrvale ilmub ka president Toomas Hendrik Ilves. Kell kaks aga võtab riigikogu saali kõnetoolis koha sisse president Alar Karis, kes romantiliselt innustab riigikogu olema suurem, õigem ja õiglasem.Kui kõik 101 rahvasaadikut saavad ametivande allkirjastatud, algab valimisralli. Esimeses ehk riigikogu esimehe kandidaatide duellis pistavad rinda Hussar ja Helme. See võistlus algab tõelise tormiga veeklaasis, sest Hussar suudetakse üles seada suuliselt ja fraktsiooni nimel. Seadus aga näeb ette, et seda peab tegema keegi rahvasaadik. Korra tundub, et EKRE ongi juba võitmas - Hussar ei tohi kandideerida -, aga värske võimuliidu päästab siiski paber: fraktsiooni värske esimees Marek Reinaas jääb kirjalikus avalduses korrektselt vaid enda nime juurde. Ja paber loeb rohkem.„Ma ise ei ütleks, et see oli suurejooneline ämber,“ kommenteerib päevakangelane Reinaas fraasi „sõnal on kaal“ otsest tähendust (mis võeti tõtt-öelda ära - loeb paber).Hussar võidab valimised turvalise 59 poolthäälega, Helme saab 20 tunnustusallkirja, kehtetuid sedeleid on aga lausa 22. Aseesimeeste valimise hetkeks on õhk küsimusest juba välja lastud: koalitsioonist saab selle koha Toomas Kivimägi ja opositsioonist Jüri Ratas, sest isamaalased on varem teatanud, et eelistavad just teda. Ja nii lähebki: Kivimägi saab 56 poolthäält, Ratas 27 ja Helme 17.MESINÄDALAD ALAKU! nüüd jääb veel ametisse nimetamine. Remo Tõnismäe Iga valitsuse kõige õnnelikum aeg on algus, kus tööd tehakse innuga. Kaja Kallase järgmine valitsus on allkirjastanud koalitsioonilepingu,MARVEL RIIK


Arvutikelmus[unable to retrieve full-text content]Politsei poole pöördus Jõgevamaa ettevõtja, kelle ettevõtte kütusekaarti oli omavoliliselt kasutatud. Ettevõttele tekitatud kahju on 216 eurot. Kelmusasja üksikasju selgitab politsei kriminaalmenetluses. VOOREMAA/PPA


Tallinna Sadama korruptsiooniasjastMäletan hästi päeva 2015. aasta augusti lõpus, kui kaitsepolitsei ametnikud riigile kuuluva AS-i Tallinna Sadam kaks ainsat juhatuse liiget Ain Kaljuranna ja Allan Kiili suures ulatuses altkäemaksu võtmises kahtlustatuna kinni pidasid ning ettevõtte ruumid ja kahtlusaluste elukohad läbi otsisid. ANVAR SAMOST, kolumnist Väljaanne, kus töötasin, oli esimene, kes uudisele jälile sai ning selle avaldas. Kahetsusväärselt…
Kogu artiklit saab lugeda Vooremaa digilehest või paberväljaandest, mis on saadaval Jõgevamaa ajalehtede müügikohtades ja maksab vaid 1,50€.
Telli paberleht Telli digileht Sisene digilehe lugejana


Reformierakonna veerandsajandi tagused lubadused on muinasjutt, mis ei saanudki teoks“Reformierakond on olnud aastaid valitsuses. Lappasin huvi pärast varasemaid koalitsioonileppeid, muutused Reformierakonna aetavas poliitikas on grotesksed. Mis nendest lubadustest saanud on ja kuhu oleme jõudnud, otsustage ise. Siin näited 1999. a koalitsioonileppest, viimase kahe aasta tegevuse ja tänaste plaanide valguses nagu ilusat muinasjuttu loeks,” kirjutab sotsiaalmeedias EKRE Tallinna voligu fraktsiooni nõunik Kadri Vilba.
Koalitsioon
– seob hiljemalt aastal 2001 tulumaksuvaba miinimumi laste arvuga perekonnas, makstes samal ajal väikese tuluga peredele lapsetoetuse lisa;
– rakendab ranged meetmed korruptiivsetest ja asjatundmatutest ametnikest lahtisaamiseks ning loob tegusa riigiasutuste sisekontrolli;
– suurendab ametnike kui avaliku teenuse pakkujate isiklikku vastutust vastuvõetavate otsuste kvaliteedi ja täitmise eest;
– seob hiljemalt aastal 2001 tulumaksuvaba miinimumi laste arvuga perekonnas, makstes samal ajal väikese tuluga peredele lapsetoetuse lisa;
– suurendab sünnitoetuste määra.
-Eluasemepoliitikas koalitsioon:
1) tegutseb eesmärgiga elavdada elamuehitust ning luua võimalused igale perele heakorrastatud eluaseme omandamiseks või üürimiseks;
2) peab vajalikuks tagada iga inimese õiguse peavarjule.
– võtab vastu ja rakendab patsiendi õiguste kaitse seaduse.
– suurendab tervishoiusüsteemi majanduslikku efektiivsust.
Avatud ja atraktiivne ettevõtluskeskkond on stabiilse majanduskasvu alus. Valitsuse eesmärgiks on kiirendada maksimaalselt majanduskasvu, mis tagab uute töökohtade loomise ja avab võimalused elatustaseme kiiremaks tõusuks.
– muuta konkurentsipoliitika toimivaks kõigi turuosaliste suhtes, töötades välja meetmed varjatud kartellikokkulepete tõrjumiseks;
– ei suurenda üldist maksukoormust;
– pidurdab aktsiiside tõusu, vähendab mootorsõiduki aktsiisi. Kütuseaktsiisist laekuvaid summasid kasutame eeskätt teede jooksvaks remondiks ja korrashoiuks;
– toetab maal ettevõtluse ja alternatiivsete tegevusalade arengut ning uute töökohtade loomist;
– lähtub koolivõrgu korrastamisel kvaliteetse üldhariduse piirkondliku kättesaadavuse põhimõttest. Omavalitsus vastutab munitsipaalse alus- ja põhihariduse, riik kvaliteetse gümnaasiumihariduse arendamise eest igas piirkonnas, kujundades selleks riiklike maakonnagümnaasiumide võrgu;
– kaitseb eesti keelt ja süvendab keelekultuuri.
Igaühe õigus korraldada oma elu, teha iseseisvaid valikuid ja ehitada oma tulevikku peab olema kaitstud riigi meelevaldse sekkumise eest. Valitsuskoalitsioon muudab kodaniku ja perekonna turvalisuse ja kaitse riiklikuks prioriteediks, loob turvalise elukeskkonna, kus on tagatud eraelu puutumatus ja seaduste täitmise vältimatus.
– iga väikseimgi õigusrikkumine peab saama vältimatu õiglase karistuse;
– tagab kvaliteetse õigusabi kättesaadavuse kõigile abivajajatele avalik-õigusliku advokatuuri kaudu.
Valitsus lähtub põhiseaduses sätestatud põhimõttest tagada eesti rahvuse ja kultuuri kestmine läbi aegade, kaitstes samal ajal kõigi Eesti elanike inimõigusi ja vabadusi, sõltumata nende rahvusest, usutunnistusest, keelest või kodakondsusest.
– Koalitsioon seisab hea eesti keele kui riigikeele positsiooni tugevdamise eest ühiskonna kõigil tasanditel, ühtlasi arendades eesti keelt kui teaduskeelt;
– investeerib teedesse ning sideliinidesse, haridus- ja kultuuriasutustesse maal ning loob eriprogrammid uute töökohtade loomiseks maal;
– kiirendab Tallinna-Tartu kiirtee ehitamist.


Luminor: inimeste investeerimisvaimustus paneb tegutsema ka kelmidTALLINN, 11. aprill, BNS - Viimase paari aastaga on aktiivsete investorite arv Eestis hüppeliselt kasvanud ning enam kui 100 000 Eesti kodaniku väärtpaberikontos on vähemalt üks Tallinna börsil kaubeldav väärtpaber, samas on see suundumus Luminori kinnitusel pannud tegutsema ka kelmid.
Luminori pettuste tõkestamise spetsialist Veiko Kiik märkis, et investeerimispettused on hetkeseisuga üks enam levinud pettusevorme, kus võrreldes nii mõnegi teise kasutusel oleva populaarse skeemiga on kaasnevad kahjud kordades suuremad. Politsei andmetel registreeriti eelmisel aastal Eestis 268 investeerimiskelmuse juhtumit kahjusummaga kokku üle kolme miljoni euro.
Paljude investeerimiskelmuste puhul võetakse ohvriga ühendust telefoni teel ja pakutakse suurt kasumi teenimise võimalust. Esineb ka teisi variante kontakti loomiseks, näiteks võib mõnel juhul ohver endast ise märku anda, sattudes ennast registreerima läbi võltsitud investeerimisvõimaluse reklaami. Investeerimispettus võib hõlmata väga erinevaid varaklasse: aktsiatest ja optsioonidest kuni krüptorahani. Petturid kasutavad valeinfot ja väljamõeldud võimalusi, et veenda inimesi oma raha neile kandma.
„Eriti magusaks sihtmärgiks on just alustavad investorid, kel puudub varasem kogemus ja sageli ka praktilised oskused tehinguid teha ning ohte ära tunda. Jutt ülikiirest tootlikkusest ja võimalusest kasutada kogenud eksperdi abi esimese tehingu tegemiseks viib nii mõnegi eksiteele. Halvemal juhul on juba esimese kõne lõpuks ohvri arvutisse paigaldatud programm, mis võimaldab ohvri seadet distantsilt juhtida ning tehinguid seeläbi lihtsalt teha,“ kirjeldas pettuste tõkestamise spetsialist.
Võimalikule pettusele viitab ekspertide sõnul reeglina kolm olulist punkti, mis telefonikõne käigus ilmnevad. Ettevaatlikuks tuleks muutuda ebatavaliselt kiire kasumi teenimise võimaluse või ülikõrge tootluse pakkumistele, samuti ka kiire otsuse tegemise vajadusele ning personaalsetele pakkumistele, millest ei tohi teistele rääkida. „Igasugune investeerimisotsus nõuab kaalutletud lähenemist ja läbipaistvatele andmetele tuginemist. Kui seda ei võimaldata, siis on targem kohe jutt lõpetada,“ ütles Kiik.
Suurem osa petukõnedest tehakse Eesti inimestele välisriikidest. See tähendab, et kelmide peatamine ja tabamine on keeruline protsess ning kord juba kaotatud raha tagasi saamise tõenäosus on madal. Samas ei tähenda see Kiige sõnul veel automaatselt, et petukõne ise on alati võõrkeelne või vigane. Täiesti tavapärane on, et professionaalsed kurjategijad kasutavad õnnestumiseks näiteks kohalikke vahemehi.
Investeerimispettuse ohvriks langedes ja selle tõttu raha kaotanuna tuleks aga viivitamatult võtta ühendust nii panga kui ka politseiga.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Heido Vitsur: Kas rikastele raha juurde andmine on mõistlik? Maksuküüru kaotamine tähendab, et veel rohkem asju jääb riigis tegemata“Maksuküüru kaotamine ja rikastele raha juurde andmine tähendab, et veel rohkem asju jääb riigis tegemata,” lausub majandusteadlane ja LHV panga majandusanalüütik Heido Vitsur, kes kritiseerib teravalt ka meie majanduspoliitikat. “Mart Laari peaministriks olemisest saadik oleme kuulnud, et turg paneb kõik paika. Turg panigi paika Eesti rekordilise hinnatõusu võrreldes teiste Euroopa riikidega. Aga kas meile tõesti meeldib selline paikapanek, et kaotad veerandi oma rahast?”
Kuna Eesti majanduse kohale on kogunenud sünged pilved, rääkisime meie ühe kogenenuma majandusteadlase Heido Vitsuriga selle minevikust, olevikust ja tulevikust. Vitsuri sõnul ei suuda riik praegu siluda majandustsüklite mõjusid ning käitub alati samamoodi, olgu meil siis buum või kriis.
Kõik läheb kallimaks ja inimesed murravad pead, mida iga päevaga odavneva rahaga teha, kui seda peaks siiski üle jääma. Õigemini ei peaks me rääkima sellest, et üks või teine asi on kallis, vaid hoopis sellest, et raha kaotab väärtust.
See on õige, et raha on kaotanud oma väärtust. Viimase kahe aasta jooksul on nii-öelda keskmise inimese jaoks kaotanud raha oma väärtust peaaegu ühe kolmandiku ulatuses. Muidugi on iga inimese puhul see raha kaotus olnud erinev. Sõltub, mida inimene tarbib. Kas ta tarbib rohkem neid asju, mis kallinesid kõige rohkem, või selliseid, mis peaaegu üldse ei ole kallinenud.  Kui võtta aga üks tavaline inimene, kes on oma sissetulekute poolest kusagil keskel või allapoole seda, siis tema tarbimises moodustasid kõige suurema osa toit ja eluase. Need kaks asja aga kallinesid kõige rohkem.
Niisugune olukord panebki mõtlema, mida siis üha odavneva rahaga peale hakata – kas hoida kokku või kulutada rohkem, sest mine tea, kas tulevikus saab enam üldse midagi selle summa eest osta. Ehk et kas on otstarbekas niisuguses olukorras koguda veel mingeid tagavarasid?
Alati on inimesel reserve vaja, sest kunagi ei tea ette, mis võib juhtuda. Nüüd ongi küsimus, kuidas neid reserve hoida. Kui raha tagavaraks palju pole, siis ei saagi muud teha, kui seda pangas hoida, sest väikest summat pole mõtet panna kinnisvarasse või väärismetallidesse. Kuidas sa ikka 1000 või 2000 euro eest kinnisvara soetad või väärismetalle ostad? Investeerimiskulla leht ju maksab umbes 6000 eurot. Kui on käsutada väikesed summad, siis erilisi valikuid ei ole. Neid ongi kõige targem hoida sellisel pangakontol, kus rahale mõni protsent lisandub.
Millised siis üldse on ellujäämise võimalused?
Jah, aga niisugune eriline hinnatõus siiski tähendab ka seda, et meie globaliseeruv maailm, kus kõik said kõike, mis oli kõige odavam, ka vabalt osta, on lõppenud.
Näiteks odavat energiat ei saa enam?
Jah, üks asi, mida me odavalt ostsime, oli Vene energia. Gaas, nafta. Me ostsime seda väga odavalt. Odavamalt kui keskmine eurooplane. See oli ka üks põhjus, miks meil hinnad kasvasid kaks korda enam kui mujal Euroopas.
Kas siis nüüd, mil toorained on hakanud globaalses mõõtmes jälle odavnema, ei lähegi meie hinnad enam alla?
Ma arvan, et mõned hinnad võivad alla minna, kuid siin on käivitunud teine protsess. Kui hinnad tõusid, hakkasid tõusma ka palgad. Kui varem kasvasid palgad meil  pika aja jooksul 5-7 protsenti aastas, siis möödunud aastal oli palkade kasv keskeltläbi 9 protsenti. Arvatakse, et sel aastal jääb palgakasv samuti kümne protsendi juurde.
Nii et sissetulekute kasvuga silutakse pikapeale see 25-protsendine inflatsioon ära. Aga jah, kaks-kolm aastat on neil inimestel, kes elavad palgast – ja neid on meil ligi 90 protsenti – raske.
Tuleviku ennustamine on riskantne, sest nagu te tabavalt olete öelnud, seda tuleb teha tahavaatepeegli kaudu. Midagi saab meie majanduse homse päeva kohta siiski öelda? Kes tahavad aktsiaid soetada, neil on väga tähtis teada, kuidas meie majandusel hakkab minema.
Jah, tulevikku on raske ette näha või turgudel toimuvat oma kasuks pöörata. Nagu nägime, isegi Eesti Pank ei suutnud seda teha. Aga ma ei ütleks, et inimesed ei peaks tuleviku peale mõtlema ja selleks valmistuma. Kui on huvi, siis võib ka aktsiaturgudel raha teenida. Nii mõnedki teevadki seda. Maailma legendaarseim investor Warren Buffett ei olegi muud teinud, kui investeerinud, ostnud ja müünud aktsiaid.
No see on juba professionaalne töö.
See on jah juba suur töö. Aga Buffett ehitas selle tööga üles oma impeeriumi ja on maailmas legendaarne investor, kes investeerimise valdkonnas kõige rohkem saavutanud.
Aga tuleme tagasi Eesti majanduse juurde. Oleme kuulnud, et tootmised panevad uksi kinni, inimesi koondatakse, paljud on läinud Lätti tegutsema. Mis saab Eestist? Tulud ja maksubaas ka väheneb ju niimoodi.
Eesti puhul tuleb enam kui mujal arvestada kriisile eelnenud ajal toimunuga. Eesti on ühes mõttes olnud maailma kõige kapitalistlikum riik – me oleme usaldanud turgu ja arvanud, et kui lasta turujõududel vabalt toimida, siis läheb meil kõige paremini. Ja aeg-ajalt ongi nii läinud. Aga küsimus on, kas alati ikka läheb. Praegu, rohepööret tehes, ei taha me ka turusignaale summutada, vaid arvame , et turusignaalide järgimine on kõige targem, kuigi need signaalid on karmid – investorid lähevad ära, ettevõtted panevad uksi kinni. Ma ise arvan, et see turusignaalide järgimine võib olla tark, aga alati ei pruugi olla.  Ei saa nii, et üldse ei tohi kusagil midagi täiendavalt stimuleerida või ise teha. Näiteks tajuda tuleviku signaale ja teha midagi, mida turg veel ei oota.
Tooge selle kohta mõni näide, mida riik saaks omalt poolt ära teha.
Kui vaatame ajalukku, siis näeme, et kui hakati raudteid ehitama, siis mingeid turu signaale selle vajalikkusest veel ei olnud. Oli tulevikuvisioon. Raudteede ehitamine  oli kaua aega ainult puhas kulu. Aga siis, kui kaubad ja reisijad  mõnda aega liikunud olid, muutusid raudteed kasumlikeks. Selliseid asju, mida saab ette tajuda, et neid on vaja, kuid mis esialgu tulu ei too, neid võib riik teha.
See ongi  riigi ülesanne, sest ükski eraettevõtja kaua aega tulu mitte toovaid rajatisi ju tegema ei hakka.
Jah, muidugi. Seda ongi riigid kogu aeg teinud, sest tuleviku investeeringuid, teaduslikke investeeringuid ja infrastruktuuri kulutusi on ikka teinud riigid. Ettevõtja ei hakka investeerima liiga kaugesse tulevikku. Mõned suurfirmad saavad seda teha, aga väiksemad firmad, nagu on Eestis, kellel on kapitali vähem, seda teha ei saa.
Ja ikkagi, mida oleks pidanud siis Eesti riik ära tegema?
No üks selline asi, mis oli ammu teada, on hoonete soojustamine. Aga kuna energia oli odav ja turg signaale ei andnud, et midagi võib muutuda, siis on meil hoonete soojustamine kõik need 30 pluss iseseisvuse aastat olnud loid. Mõningat toetust on ju antud selleks, aga seda on olnud vähe. Vene ajast oli ju teada, et kõik paneelmajad olid tolle aja nõuete kohaselt kaks korda väiksema soojuspidavusega, kui oleks vaja olnud.
Ja seda tehti tol ajal teadlikult, et niisuguseid maju massiliselt ehitati?
Seda tehti jah teadlikult, kuna masuut oli nii odav ja seda oli nii palju, et see tuligi ära põletada. Seetõttu jäetigi isolatsioonimaterjalid seina panemata.
Algusest peale oli teada, et need majad on külmad ja nõuavad palju kütet, ja et kui Venemaa enam plaani järgi masuuti kohustulikus korras põletamiseks ei saada, tuleb seda ostma hakata.
Hakati ostma, aga hind oli ikkagi odav?
Jah, ja kuna nii oli, siis ei tehtud midagi, et maju soojustada. Nüüd oleme uues olukorras. Energia arved lõid inimestel põlved nõrgaks. Odavat Venemaa kütust me enam ei saa. Ei saa ka muud odavat kaupa – puitu ja rauda ning muid materjale. Kui majade reoveerimine oleks juba riigi toel läbi viidud, poleks me praegu uute Euroopa nõuetega ega ka soojaarvete tasumisega sellises olukorras, nagu praegu oleme. Enamikul rahvast pole raha sellise renoveerimise jaoks kunagi jätkunud, kõikide majade soojustamine kümne aasta jooksul käib meile lihtsalt üle jõu. Aga see, et nii kord minema hakkab, oli meile teada juba nõukaaja lõpust peale. Ja see oli juba siis selge, et majade soojustamine tuleb kohe ära teha. Sellest rääkisid korduvalt ka meie väliskonsultandid.
Meil on olnud siin tuliseid vaidlusi teise pensionisamba ümber. Olete maininud, et suuremad apsakad selle samba puhul on nüüd küll ära parandatud, aga rahva teadvusse on ikka jäänud kahtlus, kas see teine sammas on ikka õige asi või peaks oma raha sealt välja võtma ja ise kuidagi investeerima hakkama.
See raha väljavõtmise vabaks laskmine ei olnud minu arvates rahva silmis nii suur karuteene, kui oli see 25-protsendine inflatsioon. Noh, inimesed said õiguse lõpetada raha kogumise ja raha teisest sambast välja võtta – ja mis siis. Nende endi mure. Aga seda, kuidas hinnad mõne kuuga kõrgele tõusid ja raha järsku oma väärtuse kaotas, tajusid kõik väga teravalt. Veerand kogutust on ühe aastaga läinud! Mõeldakse, et veel paar sellist aastat ja siis pole enam pea midagi alles jäänud. Ja vaat see, et me ei suuda oma majandust just makrotasandil stabiliseerida, on praegu kõige suurem häda.
See suur ostujõu kukkumine oligi ju selle tagajärg, et me suutsime enne kriisi endale majanduslikult eriti soodsa elu turgudelt välja õngitseda ega mõelnud sellele, et sellise keerulise olukorra, nagu on praegu, vältimiseks peaks riigi majanduspoliitika olema selline, mis niisugused suuri kõikumisi siluks. Meil aga selliste majandustsüklite stabilisaatorite peale ei mõeldagi. Üleüldse ei mõelda niimoodi. Me leiame, et turujõud ja nende stiihia on niisugune ilus asi, mis annab ka kõige parema tulemuse. Aga vaadakem, mida teevad teised riigid. Kõik nad ajavad tugevat tsüklivastast poliitikat. Ja see ei seisne üksnes eelarve tasakaalustamises. Tehakse veel palju muud.
Näiteks maksude kaudu.
Jah, ka maksusüsteemid on arenenud riikides sellised, et buumi ajal võetakse inimestelt rohkem raha ära ja raskel ajal antakse jälle toetustena tagasi. Meie laseme kogu aeg ühtemoodi, olgu buum või olgu kriis.
Kas see tuleb meie poliitikute lihtsast arusaamast majandusest, et kui eelarve on tasakaalus, siis on kõik korras? Kuuleme seda eelarve tasakaalu juttu kogu aeg.
Ma arvan, et see tuleb samuti turu-usust. Meie valitsevad poliitikud ja ka rahvas on turu-usku. Kõigis küsimustes tahetakse otsustamine turule jätta ja arvatakse, et nii on kõige parem. See on jäänud meil kreedoks Laari esimest peaministriks olemisest saadik. Ikka kuulsime, et küll turg paneb kõik paika ja valitsuse asi on ainult eelarve tasakaalus hoidmine. Turg panebki kõik paika, aga just nii, nagu me äsja nägime. Turg pani paika Eesti rekordilise hinnatõusu võrreldes teiste Euroopa maadega. Laar ei eksinud, aga kas meile selline paikapanek tõesti meeldib, et kaotad veerandi oma rahast? Paljudele vist ei meeldi.
Kas oleksime tõhusama riigivalitsemisega saanud seda halba hinnatõusu rekordit ära hoida?
Ega vahetult enne kriisi enam midagi teha ei olnud. Kujunenud olukord oli väga pikaaegse tegevuse ja turu-usu tulemus. Me ei ole kasutanud sellist majanduspoliitikat, mis lubaks majandustsüklit siluda. Me pole selleks kunagi mitte midagi teinud.
Kas siis turustiihia taltsutamisega saavad hakkama ainult suured riigid?
Ma ütleksin siiski, et sellega saavad paremini hakkama sotsiaalmajanduslikult rohkem arenenud riigid, kellel on suurem kogemus, ja mingit rolli võib siin mängida ka nende rikkus. Aga häda on siiski selles, et me ei mõtle üldse selle peale, kuidas turu lainetamises ellu jääda. Meil peetakse isegi selle peale mõtlemist valeks. Aga turg lainetab tihtipeale rohkem, kui inimestele meeldiks või kui nad välja kannatada suudavad. Ega siis nii paljud meilt ja veel rohkem inimesi meie naabrite juurest poleks muidu jalgadega hääletanud ja lahkunud.
See on poliitilise valiku küsimus, kas me tahame, et turu lainetused tabaksid meid nii, nagu nad tulevad, või püüame seda stiihiat kuidagi leevendada.
Sama palju nagu eelarve tasakaalu vajadusest, kuuleme me nüüd peale valimisi uutel koalitsioonikõnelustel, et äkki ei jätku enam raha mitte millekski. Pole vist ühtegi eluala, kus ei valitseks karjuv rahapuudus. Soomes arutati just enne valimisi, milleks uues majandusolukorras inflatsiooni tingimustes raha on ja milleks ei ole, erakonnad ütlesid ka välja, kustkohalt nemad kärbiksid. Meil aga lubati valimiste eel maad ja taevad kokku, aga nüüd pannakse eelarveläbirääkimistel nädalaga kokku mingisugune eelarve, kus on vaid kärped ja kokkuhoid.
Seegi on meie valitseva majandusfilosoofia tagajärg. Me ütleme, et maksukoormus peab alanema, see peab olema väike ja üldse peavad avalikud kulutused olema vähesed. Ja samas tahame me  saada kõiki neid asju, mis on Soomes või Rootsis.
Me tahame kas USA või Singapuri maksukoormust, aga samas saada riigilt samasuguseid teenuseid, nagu on Põhjamaades. See on võimatu.
Heido Vitsur
Me oleme skisofreenilises olukorras. Me tahame kas USA või Singapuri maksukoormust, aga samas saada riigilt samasuguseid teenuseid, nagu on Põhjamaades. See on võimatu. Ja vaat siin on minul etteheide meediale. Ajakirjanikud ei taha näha, et need soovid on vastuolulised. Selle asemel et sellele tähelepanu juhtida me aina kuuleme ja loeme, et avalikke kulusid tuleb vähendada ja ka maksukoormust tuleb vähendada. Aga kui midagi on puudu, siis näidatakse näpuga – riik jättis selle ja selle tegemata. Teed jäävad ehitamata ja remontimata, tänavad lagunevad…
Aga seda ju peab ajakirjandus kajastama, kui teed lagunevad.
Jah, aga ootaks ajakirjanduselt ikka avaramat pilku, et tehtaks endale selgeks, miks üks või teine asi on nii, nagu on, siis hakkab ka lugeja kaasa mõtlema. Aga kui hommikul kuuldakse või loetakse, et maksud on halvad ja laenu ei tohi võtta, aga õhtul jälle, et see ja see on ikka tegemata, siis tekib inimeste peas ainult segadus.
Olete ise ka kritiseerinud seda, et riigieelarves tehakse kärpeid pealiskaudsetel koalitsioonikõnelustel paari tunniga. Kuidas nende kärbetega siis ikkagi on? Oleme kuulnud ka niisugust arutlust, et parem on eelarvet kokku tõmmata kui lasta hindadel aina tõusta.
Küsimus pole üldse selles, sest kärped pole hinnatõusu jaoks mingi alternatiiv. Lõviosa inflatsioonist tuli pakkumispoolelt, mitte ülemäärasest nõudlusest. Aga kui me lapime ära teeaugud ja vähendame sellega kütusekulu ning remondiarveid, siis see ei suurenda inflatsiooni, vaid suurendame hoopis oma majanduse konkurentsivõimet. Kui me kiiremini soojustame oma hooneid ja hoiame sellega energiat kokku, siis see ei tekita samuti inflatsiooni, vaid vastupidi.
Kuid eelarves on kulutusi, mida võib kindlasti kärpida, ja on asju, mida ei või kärpida. Aga ma olen kindel, et selliseid otsuseid ei saa laua taga niimoodi paari tunniga teha. Enne peab tegema korraliku analüüsi, milleks võib kuluda terve nädal, aga võib kuluda ka mitu nädalat. Paaritunnistel kõnelustel saab selgusele jõuda vast ainult selles, et kumb on odavam, kas teede lappimine või lappimata jätmine.
Astmelise tulumaksu asemel räägitakse meil maksuvaba miinimumi tõstmisest. Kas sellest on abi?
Riigid tavaliselt seda teed ei lähe. Ja sellel on ka põhjus – maksuvaba miinimumi tõstmine on kõige kulukam meede eelarve jaoks. See viib eelarvest kõige enam raha välja, sest see meede toetab kõiki. Mitte ainult vaesemaid ja abi vajajaid. Selle meetmega toetatakse ka miljonäre.
Tundub, et Eesti riik ongi väljas just rikaste toetamise peal. Kõik märgid näitavad seda. Kuidas me siis saavutame seda rahva sidusust, mida on raskel ajal vaja?
Õige oleks ikka toetada seda kolmandikku või poolt rahvast, kes teenivad vähem. Aga meil öeldakse, et kui toetustes teha sissetulekute järgi vahet, siis see on karistamine hea töö eest…
Nojah, selle peale tahaks öelda, et tule taevas appi. Kas tõesti miljonäre toetades olme saavutanud võrdse kohtlemise ühiskonna? Mujal maailmas vist nii ei mõelda?
Jah, mujal maailmas seda niimoodi ei võeta. Seal mõeldakse hoopis niimoodi, et maksud peavad olema õiglased ja jõukohased. Maksude suurus peab vastama inimese suutlikkusele neid tasuda. Meil peavad aga maksud olema ühetaolised, kõik ilma igasuguste eranditeta.
Kas pangad võiksid rohkem ühiskonna jaoks panustada, näiteks riigikaitsesse ja mujale, et inimestele ei oleks vaja lisamakse kehtestada? Pankade erakordne kasum on Euribori tõusuga seoses väga suur?
Ma küll ei kujuta ette, see on ikka riigi poliitika ülesanne. Pangad tegutsevad etteantud reeglite raamistikus. Nad ei ole vabad. Näiteks laenude andmisel peab vaatama, millega laenu taotleja tegeleb. Kui tegutsetakse põlvkivisektoris, siis laenu anda ei saa. Sellised kriteeriumid on kohustuslikud kõikidele Euroopa Liidu pankadele. Muidu poleks ju võimalik rohepööret läbi viia, sest raha tuleb suunata uue energia sektorisse ja vanad tossavad ettevõtted tuleb jätta näljapajukile. Muidu nad ju ära ei kaoks.
Mina ütlesin pankade erakorralise maksustamise ettepaneku peale, et siis maksustame juba kõiki, kes kasumit rohkem saavad. Panagad pankadeks. Siin kõigub intress 1-2 protsenti. Aga 30 aasta jooksul, mis Eesti on iseseisev olnud, on toornafta hind kõikunud 10 ja 200 dollari vahel. Tootmiskulud aga on olnud samad.
Vaatame parem, mida teevad teised, targemad riigid. Ja neis peetakse loomulikuks, et jõukamad inimesed maksavad suurema määraga maksu.
Heido Vitsur
Vaatame parem, mida teevad teised, targemad riigid. Ja neis peetakse loomulikuks, et jõukamad inimesed maksavad suurema määraga maksu. See on olnud nii üle saja aasta. Aga meie tahame, et kõik  maksvad ühesuguse määraga. Ja ärkame üles siis, kui näeme, et keegi teenib väga suurt tulu. Aga mujal on nii, et suurema tulu puhul on järgmine maksuaste. Ja see kehtib kõikide kohta, kes rohkem tulu saavad, mitte ühe või teise kohta eraldi. Ja kui sellest on vähe, siis luuakse veel astmeid juurde. Euroopas on see kogu aeg niimoodi toimunud nende kriiside ajal.
Meil aga otsitakse palavikuliselt uusi kärpimise kohti ja muudetakse kogu majandus ja terve ühiskond veelgi haavatavamaks.
Sellest aitaks välja süsteem, mis lubaks luua uusi maksuastmeid. Vastavalt vajadusele neid astmeid ka kord juurde teha, ja kui enam pole vaja, siis ära jätta. Nii on mujal kogu aeg olnud ja nii edukad majandused on ka toiminud ja toimivad ka edaspidi. See on elementaarne. Ainult Eestis raiutakse idioodi järjekindlusega mingit valet astmelise tulumaksu kohta. Et see oleks nagu kellegi suhtes karistus. Mujal maailmas ei tuleks selline mõtlemine kõne alla. Meil on põhimõte, et ettevõtted on tulumaksuvabad, kui nad investeerivad oma kasumi.
Kas me peaksime mõnedele ettevõtetele, nagu näiteks pankadele, elektritootjatele või kütusemüüjatele ütlema, et kuna turg on mänginud teile  kätte erakordsed tulud, siis makske ka nüüd nende pealt maksu?
See oleks väga libe tee, sest ametnikud või poliitikud hakkavad määrama, mis on see ekstra maksustatav tulu. Ja kas üldse määravad ja kellele määravad. Niisugune asi ei meeldiks mulle üldse. Küll aga pean ma õigeks taastada ettevõtetele traditsiooniline tulumaksu maksmine. Ma arvan, et need eksperimendid, mida Eesti on maksualal teinud, võisid äratada küll tähelepanu ja mingil ajal meile ka kasuks tulla, aga tegelikult need meile pikas vaates kasulikud ei ole, sest me oleme ära andnud hoovad, millega majandust korraldada.
Mida veel peaks muutma? Maksustama ka dividende, luksuskinnisvara, uhkeid autosid?
Dividendide maksmist kasutatakse meil tegelikult sotsiaalmaksust kõrvale hoidmiseks. Selle võtsid kasutusele kõigepealt advokaadid, kes tunnevad seadusi kõige paremini. Võetakse endale sümboolset palka ja elatakse dividendidest. Meil on selliseid maksude optimeerimise või maksudest kõrvale hiilimise viise väga palju. Need tuleks kõik käsile võtta. Meie maksustamine ei ole õiglane. See on küll lihtne ja ühetaoline, kuid mitte õiglane.
Meie maksustamine ei ole õiglane. See on küll lihtne ja ühetaoline, kuid mitte õiglane.
Heido Vitsur
Kõigepealt peame aru saama ja endale selgeks tegema, milline on üldse õiglane maksusüsteem. Ja siin on mul jälle etteheide meediale – meedia aitas müüa ühetaolist maksusüsteemi kui meile kõigile kõige kasulikumat.
Mujal maailmas maksustatakse kinnisvara ja autosid ka. Meil mitte. Me ei peaks mitte rääkima luksuskinnisvara maksustamisest, vaid üldse kinnisvara maksustamisest. Ja jätma välja ainult inimese elamiseks vajaliku kolmetoalise korteri, mis peaks olema maksuvaba.
Me peame ikka lähtuma printsiibist, mis on üldse õiglane maksustamine. Meil on see olnud siiani õiglane siis, kui on ühetaoline. Aga ei ole nii. See on väga ebaõiglane.
Meil on elementaarsed väärtushinnangud võrreldes põhjanaabrite ja teiste eurooplastega täiesti paigast ära. Kui õiglusest aru saamine on meil nii erinev kui teistel, siis väikestest muudatustest majanduses ei ole kasu.
Kuidas on aga lood meie ettevõtete konkurentsivõimega, kui meil on nii teistsugune majandusfilosoofia ja poliitika kui mujal Euroopa Liidus? Meil ei ole võrreldes teiste Euroopa ettevõtetega võrdseid konkurentsitingimusi. Meil on küll lihtne ettevõtet asutada, kuid veel lihtsam on sellega pankrotti minna, sest mingit sellist riigipoolset tuge, mida naudivad teiste Euroopa riikide firmad, meil pole.
Vaat kui mujal tehtaks samuti nagu meil, kui igal pool valitseks selline sügav turu usk, siis oleksid kõikide jaoks tingimused võrdsed. Aga kui teised toetavad ja subsideerivad ühel või teisel moel oma ettevõtteid, aitavad neil ellu jääda, saneerivad neid, aga meie ettevõtted peavad ise hakkama saama, ei pruugi see meie majanduse arengule kuidagi kasuks tulla. Sellises ebaõiglases konkurentsis ellujäänute arv võib osutuda liialt väikeseks. See ei parandaks meie heaolu.
Kuidas me siis peaksime hakkama oma ettevõtlust toetama?
Ega siin ühest vastus polegi. Peame vaatama, et me ei solgiks kapitalismi majanduslikke aluseid, kuid vaatama ka seda, mida teevad Soome, Rootsi, Saksamaa ja teisedki riigid. Ning võtma nende kogemusest üle seda, mis meile sobib ja mis on praktiline. Aga ütelda nii, nagu Eestis on üle kolmekümne aasta tehtud, et meie ei sekku majandusse,  see on tänapäeva maailma majanduse tingimustes väga ekslik. Kõik edukad riigid sekkuvad ühel või teisel moel oma majandusse.
Tihti kuuleme, et meil oli nõukogude okupatsioon ja seepärast meil asjad ei edenegi. Aga võtame Leedu. Nad on ostujõult meist ette läinud, õnnelikkuse edetabelist parem ei maksa rääkidagi, seal on nad hoopis teises klassis kui meie. Kas nemad on midagi paremini teinud?
Leedu on meist ette läinud ostujõu pariteedis, sest seal on hinnad madalamad. Üks põhjus on see, et nad on teises majanduskeskkonnas. Kolm nende naaberriiki – Poola, Valgevene ja Läti – on Eestist odavamad riigid. Eriti odav on Valgevenes ja Poolas. Zloti vahetuskurss on euro suhtes selline, et kui leedukas läheb üle piiri Poola, siis saab ta oma saja euroga seal osta palju rohkem, kui ta saaks osta Tallinnas.
Meie peame aga arvestama sellega, et meie hindu mõjutab meist üle kahe korra rikkam Soome tööline, kelle jaoks nii üks kui teine asi on Tallinnas odav.
Heido Vitsur
Ja kui Leedusse tuuakse Poola kaupa, siis on see samuti odav. Meie peame aga arvestama sellega, et meie hindu mõjutab meist üle kahe korra rikkam Soome tööline, kelle jaoks nii üks kui teine asi on Tallinnas odav. See asjaolu kergitab siinseid hindu kõrgemale.

Euroopa keskpank tõstab intresse, aga kuivõrd see on aidanud meid võitluses hinnatõusuga?
See on jah puhtalt hinnatõusu vastane meede ja intressi tõus on teinud inimestele palju vähem valu kui inflatsioon. Kui inflatsioon sõi kahe aastaga ära veerandi kuni kolmandiku tuhandeeurosest hoiusest, siis intressi tõus suurendab ühe või kahe aasta kestel saja tuhande eurose  võla ühe kuu tagasimaksest 100-150 eurot. Aga see on lühiajaline mõju. Kui võtta täna laen 30 aasta peale, siis poolteist-kaks aastat on intress kõrge, aga ülejäänud 28 aastat tavaline.
Nii et kodu keegi selle tõttu kaotama ei pea?
Ma arvan, et meie pangad on olnud küllalt ettevaatlikud ja pole lubanud meie inimestel end lõhki laenata.
Võtame kahe inimesega leibkonna. Keskmise palgaga on nende netosissetulek 3000 eurot kuus. 150 000 suurune kodulaen on kallinenud nüüd umbes 150 eurot kuu kohta. See pere saab oma 3000-eurose sissetulekuga selle laenu kallinemise ilusti ära maksta. Aga poes ja bensiinijaamas on tema ostujõud langenud 25 protsenti, mis on hoopis suur summa. See ei ole enam 150, vaid 750 eurot. Ja kui see intressitõusust põhjustatud 150 aitab inflatsiooni alla suruda, siis on see kõikide võit.
Kas sularaha kaotamine oleks mõistlik?
Me ei tohiks päris totaalset politseiriiki üles ehitada. Kui sularaha ei ole ja kõik on arvutiraha, siis inimesel kaob vabadus, ta muutub totaalselt kontrollitavaks.
Odavnevat raha tasub paigutada kinnisvarasse
Vaba raha tasub pikemaks ajaks investeerida ka väärismetallidesse, kui oskustest aktsiaturul mängida jääb puudu.
Vitsuri sõnul pole suuremat summat mõtet hoida nii, et see poleks produktiivne. Kui inimene just parasjagu ei oota investeerimisvõimalust. “Meil pole pankade hoiukontodel kunagi nii palju makstud, et tavaline hoidmine oleks tasuv,” märkis ta. “Hoiuste tulusus pole ju kunagi kaasas käinud kaupade hinnatõusuga. Nõudmiseni kontol pole mõtet hoida rohkem, kui mõne kuu vajadusteks kulub. No ütleme kuni poole aasta vajadusteks, mitte enam. Ülejäänud võib rahulikult panna kas tähtajalisele hoiusele, mis pole küll väga tulus, aga aitab siiski raha väärtust säilitada või investeerida.”
Kui on rohkem raha, siis tuleks see Vitsuri hinnangul tõesti investeerida. “No näiteks 100 000 eurot on juba niisugune summa, mille saab kinnisvarasse paigutada,” leidis ta. “Kinnisvara on üks kindlamaid ja lihtsamaid asju. Aktsiaturgudel saab muidugi  teenida ja see raha on likviidsem, kuid edukaks investoriks saamine pole lihtne. Kui inimene pole asjatundja ega pühenda end aktsiaturgudel investeerimisele, ei pruugi tal sugugi hästi minna. See tegevus nõuab tööd, aga ka oskust ja õnne. Me ju võisime lugeda, et näiteks isegi Eesti Pangal läks oma reservide hoidmisega möödunud aastal kehvasti, sest võlakirjad ja aktsiad tõid siis kahjumit.”
Vitsuri kinnitusel kõigub kinnisvara hind ka, aga see ei lähe hapuks nagu piim või võipakk, mida ei saa kümme-kakskümmend aastat hoida. “Kinnisvara on ja jääb,” märkis ta. “Kuid ka tema hind ja müügivõimalused muutuvad oluliselt ja siin peab vaatama, et inimene ei vangistaks end oma kinnisvarasse. Ei tohi panna kogu vaba raha kinnisvarasse. Peab jääma ka selline vaba raha, millega ette tulevaid ootamatusi ja lünki saaks täita. Aga kui müügisundust ei ole, siis on kinnisvara omanikul alati võimalik valida soodne aeg, mil kinnisvara kasulikult maha müüa. Väärismetallidega on täpselt sama lugu. Ka nende hind kõigub tuntavalt, kuid nendega on isegi lihtsam kui kinnisvaraga, sest neid saab osta sellises koguses või konfiguratsioonis, et neid saab reeglina soodsal ajal maha müüa.  Kuid väärismetallide puhul tuleb arvestada, et tehingud väärismetallidega on kallid.  Eriti siis, kui tegu on väga väikeste kogustega. Aga kui väärismetalle osta pikaks ajaks, näiteks kui soetada kulda kolmekümnendates, et pensionile minnes muuta seda rahaks, saab pensionieas inimene leida müügiks selliseid soodsaid momente, mil kulla hind on kõrge. Seepärast tasub nii kinnisvara kui väärismetallide omandamisel silmas pidada, et ei satuks sundviskesse, et sa pead oma vara kõige viletsama konjunktuuri  ajal hakkama müüma.”
]]>


Kelmid koorivad investeerimishuvilistelt mitu miljonit eurot aastasViimase paari aastaga on aktiivsete investorite arv Eestis hüppeliselt kasvanud. Enam kui 100 000 Eesti kodaniku väärtpaberikontos on vähemalt üks Tallinna börsil kaubeldav väärtpaber. Luminori pettuste tõkestamise spetsialist Veiko Kiik tunnistab, et tekkinud investeerimisvaimustuse suurimaks varjuküljeks on sellest tulu lõikavad petturid.
„Investeerimispettused on hetkeseisuga üks enam levinud pettusevorme, kus võrreldes nii mõnegi teise kasutusel oleva populaarse skeemiga on kaasnevad kahjud kordades suuremad,“ rõhutab Kiik. Politsei andmetel registreeriti eelmisel aastal Eestis 268 investeerimiskelmuse juhtumit kahjusummaga kokku üle kolme miljoni euro.
Paljude investeerimiskelmuste puhul võetakse ohvriga ühendust telefoni teel ja pakutakse suurt kasumi teenimise võimalust. Esineb ka teisi variante kontakti loomiseks, näiteks võib mõnel juhul ohver endast ise märku anda, sattudes ennast registreerima läbi võltsitud investeerimisvõimaluse reklaami. Investeerimispettus võib hõlmata väga erinevaid varaklasse: aktsiatest ja optsioonidest kuni krüptorahani. Petturid kasutavad valeinfot ja väljamõeldud võimalusi, et veenda inimesi oma raha neile kandma.
„Eriti magusaks sihtmärgiks on just alustavad investorid, kel puudub varasem kogemus ja sageli ka praktilised oskused tehinguid teha ning ohte ära tunda. Jutt ülikiirest tootlikkusest ja võimalusest kasutada kogenud eksperdi abi esimese tehingu tegemiseks viib nii mõnegi eksiteele. Halvemal juhul on juba esimese kõne lõpuks ohvri arvutisse paigaldatud programm, mis võimaldab ohvri seadet distantsilt juhtida ning tehinguid seeläbi lihtsalt teha,“ kirjeldab pettuste tõkestamise spetsialist.
Võimalikule pettusele viitab ekspertide sõnul reeglina kolm olulist punkti, mis telefonikõne käigus ilmnevad. Ettevaatlikuks tuleks muutuda ebatavaliselt kiire kasumi teenimise võimaluse või ülikõrge tootluse pakkumistele, samuti ka kiire otsuse tegemise vajadusele ning personaalsetele pakkumistele, millest ei tohi teistele rääkida. „Igasugune investeerimisotsus nõuab kaalutletud lähenemist ja läbipaistvatele andmetele tuginemist. Kui seda ei võimaldata, siis on targem kohe jutt lõpetada,“ ütleb Kiik.
Suurem osa petukõnedest tehakse Eesti inimestele välisriikidest. See tähendab, et kelmide peatamine ja tabamine on keeruline protsess ning kord juba kaotatud raha tagasi saamise tõenäosus on madal. Samas ei tähenda see Kiige sõnul veel automaatselt, et petukõne ise on alati võõrkeelne või vigane. Täiesti tavapärane on, et professionaalsed kurjategijad kasutavad õnnestumiseks näiteks kohalikke vahemehi.
Investeerimispettuse ohvriks langedes ja selle tõttu raha kaotanuna tuleks aga viivitamatult võtta ühendust nii panga kui ka politseiga.
Näiteid enim levinud petuskeemide kohta ning nõuandeid, kuidas nendes olukordades käituda, leiab siit.
]]>


Traktorit osta soovinud mees kaotas kelmile üle 3000 euroTALLINN, 11. aprill, BNS – Müügikuulutuste portaali kaudu traktorit osta soovinud Järvamaa elanik kaotas kelmile üle 3000 euro.
67-aastane Järva valla mees leidis 11. märtsil Soov.ee portaalist traktori müügikuulutuse, teatas BNS-ile Lääne prefektuuri pressiesindaja. Mees suhtles e-kirja teel traktorit müüva inimesega, sõlmis ostu-müügilepingu ja kandis müüjale üle 3000 eurot.
Ostetud traktorit pole mees seniajani saanud ega ole saanud tagasi ka makstud raha. Politsei alustas 10. aprillil juhtumi kohta kelmuse tunnustel kriminaalmenetlust.
Tallinna toimetus, +372 610 8814, sise@bns.ee
Baltic News Service


Pank ja politsei hoiatavad: levimas on uus pangapettusSwedbankning politseija piirivalveamet (PPA) hoiatavad, et levikul on järgekordne pangapettus, mille käigus tõmmatakse ohver väljamõeldud politseioperatsiooni, et tema konto rahast tühjaks teha.„Sel aastal on olnud juba mitu juhtumit, kus klient tuleb pangakontorisse sooviga võtta välja ootamatult suur summa sularaha,” rääkis Swedbanki klienditeenuste juht Ede Raagmets. Kuna viimastel aastatel on erinevate kelmuste arv kasvanud, siis muudab selline käitumine kogenud pangatöötaja alati ettevaatlikuks. Peale vestlust ongi selgurnid, et klient on tõmmatud petuskeemi.„Antud pettuse puhul räägitakse kliendile, et käimas on politseioperatsioon, mille eesmärk on tuvastada panga sisepettusi ja korraptiivseid töötajaid. Seejärel palutakse kliendil minna pangakontorisse, et võtta välja suur summa sularaha,” rääkis Raagmets.Alles hiljuti tuli pangakontorisse klient, kes oh langenud sarnase pettuse ohvriks. „Meie klienditeenindajad annavad endast parima, et pettusi ära hoida ning võimalikke ohvreid märgata, aga palume ka inimestel endil olla tähelepanelikud,” lisas ta.Pangapettuste või muude telefoni-või investeerimiskelmuste puhul on kelmi esmane eesmärk saada kätte inimese autentimisandmed. „Pangatöötaja ei küsi kunagi telefoni teel PIN-koode,” rõhutas Raagmets, PIN1 kood on mõeldud inimese tuvastamiseks, PIN2 on aga võrdne allkirjaga. „Samamoodi nagu ei tohi allkirjastada kunagi dokumenti enne seda lugemata, ei tohi ka oma PIN2 koodi kehegagi kergekäeliseltjagada. Tuletame lisaks meelde, et panka sisenedes ei küsita kunagi digiallkirja ehk PESU sisestamist,” lisas pangatöötaja.Põhja prefektuuri raskete kuritegude talituse juht Vjatšeslav Milenin lisas, et politsei ei tee selliseid operatsioone pangatöötajate tabamiseks ega küsi kelleltki tema paroole või veel vähem palub inimestel nende pangakontolt sularaha välja võtta, „Sel ettekäändel püüavad kelmid aga hoopis inimestelt raha välja petta. Politseile teadaolevat on toimunud kuus sellist juhtumit, milles viieljuhul kaotasid inimesed kelmidele ka oma raha. Nende kogukahju on ligi 93 000 tuhat eurot. Tegemist on kelmidega ja finantsasutused ega ka teised ettevõtted oma töötajate usaldusväärsust taoliselt ei kontrolli," rõhutab politseinik.Levinum muhu petukõne, kus kelm esitles end pangatöötajana, politseinikuna või Google'i assistendina, eesmärgiga saada kätte ohvri autentimisvahendid. Pangapettuste seas oh ka õngitsussõnumeid ja e-kirju, mida kelmid saatsid pankade või teiste asutuste nimel. Kirjadele oh lisatud link, mis suunas inimese näiliselt panga või asutuse lehele, kus tal paluti kontole sisse logida või sisestada oma krediitkaardiga seotud andmeid. Tegelikkuses avanes sehe lingiga petuleht.Investeerimispettusi on küll pangapettustest ligi poole võrra vähem, kuid nende kahjud on  oluliselt suuremad. Igasuguste mvesteerinuspakkumiste puhul tuleks kõigepealt kontrollida helistaja tausta Kui pakutav tootijw,,s tundub liiga hpq et oha tõsi sus arvatavasti nii ka on Igal juhul soovitatakse investeermisega alustada oma kodupangast, kust saab turvaliselt vajalikud algteadmised ja soovitused.Kui oled langenud pettuse ohvriks, siis teavita sellest võimalikult kiirelt panka ja politseid. Siis on suurem tõenäosus raha tagasi saada. Isegi kui sa ise ei langenud pettuse ohvriks, siis teavita pettuse katsest politseid. See aitab nende edasist levikut tõkestada.Värske näide pangapettusestPolitsei poole pöördus Tartus elav naine, kes sai sai hiljuti end politseiametnikuna esitlenud kelmilt kõne, milles räägiti tema kontol toimuvatest kahtlastest tehingutest. Tehingute kontrollimiseks palus väidetav politseiametnik naisel siseneda oma pangakontole ning sisestada PIN-koodid. Peale sisenemist netipanka avastas naine, et tema kontolt on kadunud 3684 eurot.LÕUNALEHT


Investorite hulga tõusu varjukülg: investeerimiskelmustest on saanud üks levinumaid pettusiInvesteerimishuvi tõusu varjukülg: politsei andmetel registreeriti eelmisel aastal Eestis 268 investeerimiskelmuse juhtumit kahjusummaga kokku üle kolme miljoni euro.Foto: Shutterstock.
Rikka tellijale
Viimase paari aastaga on aktiivsete investorite arv Eestis hüppeliselt kasvanud. Enam kui 100 000 Eesti kodaniku väärtpaberikontol on vähemalt üks Tallinna börsil kaubeldav väärtpaber. Luminori pettuste tõkestamise spetsialist Veiko Kiik märkis, et tekkinud investeerimisvaimustuse suurimaks varjuküljeks on sellest tulu lõikavad petturid.
“Investeerimispettused on hetkeseisuga üks enam levinud pettusevorme, kus võrreldes nii mõnegi teise kasutusel oleva populaarse skeemiga on kaasnevad kahjud kordades suuremad,” rõhutas Kiik. Politsei andmetel registreeriti eelmisel aastal Eestis 268 investeerimiskelmuse juhtumit kahjusummaga kokku üle kolme miljoni euro.
Paljude investeerimiskelmuste puhul võetakse ohvriga ühendust telefoni teel ja pakutakse suurt kasumi teenimise võimalust. Esineb ka muid variante kontakti loomiseks, näiteks võib ohver endast ise märku anda, sattudes ennast registreerima läbi võltsitud investeerimisvõimaluse reklaami. Investeerimispettus võib hõlmata väga erinevaid varaklasse: aktsiatest ja optsioonidest kuni krüptorahani. Petturid kasutavad valeinfot ja väljamõeldud võimalusi, et veenda inimesi oma raha neile kandma.
“Eriti magusaks sihtmärgiks on just alustavad investorid, kel puudub varasem kogemus ja sageli ka praktilised oskused tehinguid teha ning ohte ära tunda. Jutt ülikiirest tootlikkusest ja võimalusest kasutada kogenud eksperdi abi esimese tehingu tegemiseks viib nii mõnegi eksiteele. Halvemal juhul on juba esimese kõne lõpuks ohvri arvutisse paigaldatud programm, mis võimaldab ohvri seadet distantsilt juhtida ning tehinguid seeläbi lihtsalt teha,” kirjeldas pettuste tõkestamise spetsialist.
Kuidas end investeerimispettuse eest kaitsta?
Võimalikule pettusele viitab ekspertide sõnul reeglina kolm olulist punkti, mis telefonikõne käigus ilmnevad. Ettevaatlikuks tuleks muutuda, kui pakutakse ebatavaliselt kiiret kasumi teenimise võimalust või ülikõrget tootlust, rõhutakse kiire otsuse tegemise vajadusele ning personaalsetele pakkumistele, millest ei tohi teistele rääkida.
“Igasugune investeerimisotsus nõuab kaalutletud lähenemist ja läbipaistvatele andmetele tuginemist. Kui seda ei võimaldata, siis on targem kohe jutt lõpetada,” ütles Kiik.
Suurem osa petukõnedest tehakse Eesti inimestele välisriikidest. See tähendab, et kelmide peatamine ja tabamine on keeruline protsess ning kord juba kaotatud raha tagasi saamise tõenäosus on väike. Samas ei tähenda see Kiige sõnul veel automaatselt, et petukõne ise on alati võõrkeelne või vigane. Täiesti tavapärane on, et professionaalsed kurjategijad kasutavad õnnestumiseks kohalikke vahemehi.
Investeerimispettuse ohvriks langedes ja selle tõttu raha kaotanuna tuleb viivitamatult võtta ühendust nii panga kui ka politseiga.


Pakutud automaksuidee: autoomanik maksaks paar tuhat eurot autot ostes, paarsada eurot iga aastaRiigikogu arenguseire keskus pakkus poolteist aastat tagasi poliitikutele automaksu skeemi, mis koosneks registreerimistasust, iga-aastasest maksust ja läbisõidupõhisest maksust.Arenguseire keskus uuris võimalikke tuleviku maksustsenaariume ja pakkus poliitikutele maksudebati algatamiseks riigi maksutulude kasvatamise võimalusi. Teiste seas esitati tollal ka automaksu idee. Arenguseire keskuse juhataja Tea Danilov on praegugi seisukohal, et kombineeritud maks tooks riigile kõige rohkem sisse ja täidaks kõige paremini rohepöörde eesmärke. Arvutuste järgi tooks automaks riigieelarvesse lisatulu 566 miljonit eurot aastas. Sellest 307 miljonit oleks registreerimismaks, 127 miljonit eurot iga-aastane maks ja 132 miljonit eurot läbisõidupõhine maks. Danilov tõstab esile, et registreerimismaks ei mõjutaks olemasolevaid autosid. „Seega ei mõjutaks see Volkswagen Passati omanikke Lõuna-Eestis. Samas aitaks see suunata uusi autoomanike väiksema CO2 näitaja suunas,“ lausub ta.Arenguseire keskuse pakutud automaksu osad kontrollivad erinevaid asju: luksustarbimist ja CO2 heidet, teekasutust ja CO2 heidet ning läbisõidu piirkonda. Danilov möönab, et läbisõidupõhist maksu ei saa rakendada üleöö, sest see on tehniliselt keeruline. „Pikas plaanis on see perspektiivikas võimalus maksubaasi lahendamiseks olukorras, kus teedele ja tänavatele tuleb üha vähem väikese heitega sõidukeid, mis tähendab, et aastamaks oleks neil väike, samuti ka kütuseaktsiisi osa,“ tutvustab Danilov pakutud automaksu ülesehitust. Sealjuures on arenguseire keskus soovitanud maksustada erinevalt maal ja linnas läbitud kilomeetreid. Meie raportis on seatud eeldus, et 100 kilomeetri tasuks kehtestataks 2025. aastal 1,35 eurot, seejuures oleks suuremate linnade koefitsient 1,5 ja mujal sõites 0,5. Lisanduks tipptunni koefitsient (ummikumaks), mis oleks 15 eurot kilomeetri kohta, selgitab Danilov. Läbisõidupõhine maks võimaldab paindlikult suunata liikumiskäitumist ja käsitleda erinevalt maa- ja linnapiirkonna probleeme, ütleb Danilov. Samas möönab ta, et kuigi rohepöörde eesmärkide mõttes on mõistlik rakendada erinevaid makse, siis alustada tasub madalatest registreerimis- ja aastamaksudest, mis on lihtsamini rakendatavad.Kaks aastat tagasi oli Eestis müüduim sõiduk bensiinimootoriga Toyota RAV4, mille CO2 näitaja on 128 g/km. Arenguseire keskuse pakutud maksumudelit kasutades tuleks sellist sõidukit registreerides tasuda 2216 eurot. Diiselmootoriga autol lisanduks 1938 eurot. Iga-aastane automaks oleks 68 eurot. Sõites aastas 20 000 kilomeetrit, sellest 14 000 km maanteel ja 6000 km näiteks Tallinnas (sh 1000 km tipptunnil), oleks läbisõidupõhine maks 398 eurot aastas. Kui sõita 20 000 km ainult maapiirkonnas, kujuneks aastaseks maksuks 136 eurot.Automaksu sisu alles mõeldakseKõik koalitsiooniläbirääkimistel osalenud erakonnad vannuvad, et automaksu üksikasjadest ei ole veel võimalik rääkida, sest need tuleb alles välja mõelda. „Koalitsioonipartnerid on omavahel kokku leppinud, et esmalt oodatakse ära rahandusministeeriumi ettepanek ja analüüs, misjärel tehakse automaksu osas sisuline otsus ja suund,“ kinnitab Sotsiaaldemokraatliku Erakonna esimees Lauri Läänemets. Ta märgib vaid, et sotsiaaldemokraatide jaoks on kliimaeesmärkide kõrval äärmiselt oluline, et automaksu kehtestades arvestataks inimeste maksevõimet ning võetaks arvesse, et maks ei seaks keerulisemasse olukorda maapiirkonnas elavaid inimesi.Kui arenguseire keskuse pakutud maksuskeemis koguks riik aastaga ligikaudu pool miljardit eurot, siis värske rahandusministri Mart Võrklaeva ambitsioon on väiksem. Oleme arvestanud, et riigieelarvesse võiks laekuda kuni 120 miljonit täiendavat maksutulu aastas, ütleb Võrklaev. Aga palju täpsemalt ei tea uue maksu sisust veel temagi. Ta oskab vaid öelda, et maksul on kaks eesmärki: vähendada saastamist ja viia osa maksukoormust varadele, mis Eestis on väga madalalt maksustatud. „Eesti on praegu üks väheseid riike, kus automaksu ei ole,“ lausub ta. Võrklaev lisab, et maksustada tuleks nii CO2 emiteerimist kui ka hinna komponenti. „Mõte on, et ühest küljest maksustada saastamist, aga teisest küljest ei tohi tekkida olukorda, kus maal igapäevaeluks vajalik auto saab maksustatud, aga kallim luksusauto ei saa,“ lausub ta.Võrklaev kinnitab, et automaks töötatakse välja koostöös valdkonna ekspertidega. „Tahame kinni pidada seadusloome heast tavast, kaasates huvirühmasid ja maksumuudatustest aegsasti enne teada anda,“ lubab ta. Autode müügi- ja teenindusettevõtete liidust AMTEL öeldakse, et nendega pole seni keegi konsulteerinud. Ka erakondade valimisplatvormid automaksu teemat ei sisaldanud. AMTELi seisukohalt on autode tarbimine Eestis ka praegu kütuseaktsiisi kaudu maksustatud. Samuti tuleb sõidukit registreerides maksta 130 eurot ja registreerimise märgi eest 62 eurot. Raskeveoki kasutajad tasuvad veel raskeveokimaksu ja raskeveoki teekasutustasu. AMTELi juhatus edastas oma seisukoha öeldes, et kõigepealt tuleb valitsuselt saada selgem vastus, mis probleemi soovitakse maksuga lahendada. Eesti autopargi häda on, et see on vananev ja keskkonda saastav. Oluline on panna kasutajad mõtlema uuema ja turvalisema ning vähem saastava autopargi peale. Seda eesmärki võiks täita kasutusmaksu kehtestamine. Selle täpsem sisu ja vorm võiks olla edasiste arutelude teema, leiab AMTELi juhatus. „Oleme avatud ja ootel aruteluks, et kujundada loodus- ja autokeskkonna arengut toetav süsteem, mille läbi lisaks maksutulule saaks täidetud laiemad ning olulisemad eesmärgid,“ öeldakse AMTEList.


Facebookis oste teinud inimesed kaotasid kelmidele tuhandeid eurosidTALLINN, 11. aprill, BNS – Politsdei uurib juhtumeid, kus Facebook Marketplace’i kaudu oste sooritanud inimesed kaotasid kelmidele tuhandeid eurosid.
Politsei poole pöördus Jõgevamaal elav inimene, kes soovis Facebook Marketplace’i kaudu osta korvtooli. Müüja saatis kullerilingi, kuhu ostja pidi sisestama andmed ja tegema makse.
Makse tuli allkirjastada Mobiili-ID-ga, aga korduvalt küsiti vale summat. Ostja proovis makset tühistada ja mitte teha, aga hiljem selgus konto väljavõttest, et pangakonto oli tühjendatud võõrastele aadressidele.
Kelmuse ohver sulges oma pangakonto ja blokeeris Mobiili-ID. Kelmusega tekitatud kahju on 2500 eurot. Kelmusasja üksikasju selgitab politsei kriminaalmenetluses.
10. aprillil pöördusid politseisse mitmed Tartumaa inimesed, kes olid Facebook Marketplace’i kaudu ostu sooritades langenud kelmuse ohvriks. Kõikide juhtumite puhul saadeti ostjale kullerteenuse link, kuhu ostja pidi sisestama oma andmed, kas pangakaardi numbri, Mobiili-ID või Smart-ID koodid.
Tekitatud kahju on kokku 4453 eurot. Kelmusjuhtumite üksikasjad selgitab politsei kriminaalmenetluses.
Tallinna toimetus, +372 610 8852, sise@bns.ee
Baltic News Service