JUHTKIRI | Slava Ukraini tuleks laiali saataUkraina presidendil Volodõmõr Zelenskõil oli tahtmatult õigus, kui ta ütles, et nemad teavad väljendit „Slava Ukrainõ“ teises tähenduses. See (Au Ukrainale) on parool, mis aitab raskustes vaimu tugevana hoida. Vastus kõlab „Herojam slava!“ (Au kangelastele!)Eestis on sama hüüdlause paraku mõru maigu omandanud. Selgete vastusteta on jäänud kahtlused, et osa Eesti elanikelt Ukraina abiks küsitud rahast võis minna vasakule.MTÜ-st Slava Ukraini läbi käinud summad on üpris suured, täiemõõdulise sõja algusest 6,5 miljoni euro ringis. Osa rahast tuli jõukamatelt annetajatelt, kellel read heategevuseks ehk niigi eelarves, teine aga lihtsatelt Eesti inimestelt, kes esimeste pommide langedes andsid hinge tagant viimase: sest teistel oli veel raskem.Eesti Päevaleht on sestsaadik toonud raha kasutamisel välja mitmeid ebakõlasid, mis viitavad, et Ukrainas võib olla istunud abisummadele otsa puuk või koguni mitu. Osa summadest liikusid ettevõtteni IC Construction, mis teenis ametlikult miljoni eurose käibe juures veerand miljonit kasumit. Seejuures pärines firma kogutulu just Eesti annetajatelt.Uued faktidMida rohkem loosse süüvida, seda rohkem küsimusi tekib. Äsja tuvastasid kolleegid Postimehest, et kui IC Construction on lubanud seada korda rindele saadetavaid kiirabiautosid 3 500 euro eest, siis tegelikud hinnad jäävad praegu Ukrainas kordi ja kordi allapoole.Paraku pole avalikus saanud kuskilt kinnitust, et keegi ei teinud endale meie annetuste arvelt lihtsalt head äraelamist. Tegemist poleks sellisel juhul ei vähema kui kolossaalse usalduse kuritarvitamisega.Esiteks näevad juba praegu teised abiorganisatsioonid, kuidas ühe sahkerdamiskahtluste tõttu on rahavood sisuliselt kokku kuivanud ehk teisisõnu maksavad kellegi hetkelise hea elu kinni tuhanded ukrainlased, kellel jääb abi saamata. Teiseks sobitub see suurepäraselt Kremli propagandasõnumitega, et Ukrainat kui korrumpeerunud riiki pole mõtet toetada.Sõja puhkedes ad hoc appi tõttamine võis olla sel hetkel õige. Abi enne, paberid pärast. Liigne bürokraatia võinuks tähendada, et abi kohale saabudes enam polegi, kellele seda üle anda. Slava Ukraini vahendusel said tõepoolest kiiret tuge paljud rindepiirkondade elanikud, ühenduse juht Johanna-Maria Lehtme käis isiklikult näiteks Bahmutis toidupakke laiali jagamas. Tal on õigus, kui nimetab oma kohapealseid partnereid kangelasteks.Raha ja kangelaslikkusOmeti on ka kangelased inimesed. Pole ime, kui mõni ei suuda ahvatlusele vastu seista ja väheke ka endale kirjutada. Seda enam, kui niisugune käitumine on olnud pigem normiks: Ukraina võimud praegu tõepoolest võitlevad korruptsiooniga, kuid riigi 116. koht Transparency Internationali korruptsioonitunnetuse edetabelis annab pehmelt öeldes arenguruumi.Kui kõiki kahtlusi kahtlustatava kasuks tõlgendada, võib tõesti olla, et Slava Ukraini asutaja ja tollane juht Lehtme annetuste kummalistest teekondadest ei teadnud või neile isegi ei mõelnud. Kõik inimesed ei pea olema hinges audiitorid.Küll aga peaks hoidma rahaasjadel silma peal MTÜ nõukogu – Kristo Tohver, Merike Külm, Margus Hanson, Ilmar Raag, Terje Trochynskyi ja Mait Mäesalu. Tõsi, esimeste meediasse jõudnud kahtluste korral nad maksed ühenduse Ukraina partnerile kohe ka peatasid, kuid ajakirjandus võiks olla võimalike väärkasutuste puhul siiski viimane kaitseliin, mitte esimene suitsuandur.Usaldus ei taastuIsegi ebatõenäolise juhtumi puhul, kus kõik rahakasutus osutub viimaks prillikivist puhtamaks, pole pärast nii pikka selguspausi usalduse taastamist oodata. Selle eest – ja Ukraina huvides – tuleb võtta vastutus. Slava Ukraini tuleks laiali saata, kasvõi juba seetõttu, et neile endile pole annetuste taastumist enam loota niikuinii.Küll võimaldaks see samm edasi liikuda teistel. Ukraina vajab abi endiselt. Pärast suure kahju sündimist oleks radikaalne samm esimene tõsiseltvõetav liigutus selle hüvitamise suunas.Muidugi peab tegema täit koostööd nii Eesti kui Ukraina õiguskaitseorganitega, isegi kui see tähendab kellelegi süüdistuse esitamist. Sest eks seegi puhastaks õhkkonda.Loosung „Au Ukrainale“ tuleb plekkidest puhtaks saada, et kangelastel oleks kergem riiki võidule aidata.


Taavi Veskimägi: Milremi osaluse müügiga teenisin miljoniEleringi juht Taavi Veskimägi ütleb, et pole nõus sellega, kui maksumaksja võtab ettevõtjate äririski enda kanda, olgu selleks LNG-terminal või avameretuulepark. «Ma ei ole jaamade vastu, mu küsimus on, et kui anname mere – avaliku hüve – eraarendajate käsutusse, et nad saaks raha teenida, siis on küsimus, mida saab ühiskond tagasi, et on hüve ära andnud,» ütleb Veskimägi.
Selle nädala teisipäeval teatas Veskimägi ilusasti lihvitud pressiteate vahendusel, et lahkub poolteist aastat enne lepingu lõppu ametist. Kas tal sai kõrini või sundis uus valitsus ta lahkuma? Või sai ta hakkama mingi jamaga, millest keegi rääkida ei julge? Nendele küsimustele pole vastust.
Ääremärkus: keeruline sõnapaar «energia varustuskindlus» tähendab lihtsalt seda, et elekter on olemas ja gaas ka.
«Andrus, te olete nõutu näoga,» teeb Veskimägi otsa lahti.
Jah, sest te ei ole öelnud, miks lahkute Eleringi juhatuse esimehe kohalt.
Kas te tõesti ei usu, et mõnikord asjad ongi nii, nagu näivad?
Mulle näib, et lahkumisel on palju konkreetsem põhjus, kui see, millest te räägite.
Aga te eksite. Konkreetne põhjus võib olla ka see, et nagu pressiteates ütlesin, on praegu sobiv ajaaken sellise sammu tegemiseks. Kõik, mida lubasime teha Vene-Ukraina täiemahulise sõja puhkedes Eesti energiavarustuskindluse suurendamiseks, on tehtud.
Sellest ma saan aru.
Aga täpselt nii ongi.
Aga miks?!
See on naljakas eeldus, et Eleringi juhatuse esimehe ametikoht või mõni teine ametikoht on midagi sellist, millest inimene hoiab kümne küünega kinni. Te pole esimene, kes seda küsib. Ma olen viimastel päevadel sellele mõelnud ja mulle tundub, et kehtib reegel – sellist ametikohta saab tulemuslikult täita, kui see ei ole inimese jaoks eesmärk. Keegi neist, kelle jaoks on ametikoht eesmärk iseeneses, kunagi sellist töökohta ei saa.
Mis on eesmärk teie jaoks?
Miks ma Eleringi tulin? Sel tööl on tähendus ja missioon – hoida tuled põlemas ja kodud soojas. Mind on motiveerinud läbi elu edasi liikuma pikem visioon, püüdlemine suuremate eesmärkide poole. Sellest lähtuvalt on praegu sobiv aeg Eleringist lahkumiseks. Kuna ma olin otsustanud, et 2024. aastal ma neljandaks ametiajaks ei kandideeri, siis need asjad, mida mina sain teha, selle töö tähenduse realiseerimiseks, on tehtud. Nüüd peab uus tiim edasi minema juba uute suurte asjade suunas, eelkõige taastuvenergia võrku liitmiseks nii maal kui ka merel.
Kas te valisite ise ise endale järeltulija juhatuse esimehe kohale?
Juhatuse esimehe valik on nõukogu otsus, aga see oli minu soovitus, et 2024. aasta lõpuni võiks minna edasi senine meeskond.
Te asutasite erakonna Res Publica, mille liikmena pääsesite riigikokku ja valitsusse ministriks. Kuidas teil tuli mõte minna edasi energeetikasse?
Mind on motiveerinud visioon. Sel põhjusel tulin ära rahandusministeeriumist ja hakkasin tegema erakonda, sel põhjusel tulin parlamendist Eleringi. Ma nägin, et minu väärtustega kooskõlas oli võimalik ehitada avatud ja vaba konkurentsiga energiaturgu. See mõte tekkis mul 2007 Euroopa Liidu kolmanda energiapaketi aruteludel, mis tõi kohustuse elektri põhivõrk eraldada suurtest energiatootjatest.
Mul oli arusaam, et energiaga peab saama vabalt kaubelda nagu iga teise kaubaga ja selle eelduseks on sõltumatu ja hästi toimiv süsteemihaldur, antud juhul Elering. Sealt ka minu idee kandideerida sellele kohale ja seda tööd teha.
Siit ära minnes ei ole mul põhjust tehtut häbeneda. Ilmselgelt tuleb koos uue valitsusega luua uus pikk visioon, kuidas saavutada eesmärk, et Eestis oleks 2030 taastuvenergia tootmine sama suur kui elektri tarbimine. Seda saavad teha inimesed, kes tahavad töötada Eleringis kauem kui 2024. aasta lõpuni.
Kas uue valitsuse arusaam elektriturust erineb teie omast?
Ei, kindlasti mitte. Eleringi visioon on olnud viimased viis-kuus aastat, et elektri varustuskindlus tuleb tagada kliimaneutraalsel moel. Kui võimule oleks tulnud teistsugune valitsus, teise visiooniga, oleksin kahelnud, kas saaksin siit lahkuda. Praegune valitsus annab kerguse ametist lahkuda, sest usun, et turupõhine kliimaneutraalsust toetav energeetikapoliitika jätkub.
Kuidas te praegu arvate, kas hakkate puudust tundma sellest, et ajakirjanikud helistavad ja küsivad, kui palju te elektri eest maksate?
Olen 20 aastat poliitiku ja riigi äriühingu juhina saanud seda nautida, ma ei hakka sellest puudust tundma. Ja ega ma surra kavatse, võib-olla on tulevikuski põhjust mulle helistada.
Kui suured olid sel kevadel teie kodumaja elektriarved?
Just uurisin huviga, miks märtsis kulus rohkem kilovatt-tunde elektrit kui veebruaris. Maksan talvel keskmiselt 350 eurot kuus.
Aga gaasiarved?
Peaaegu mitte midagi, sest nii nagu ka paljud teised eestlased, panin õhk-vesi-tüüpi soojuspumba. Esimene kütteallikas on elekter.
Mida peaks tegema keskmine lugeja, kas valida fikseeritud elektrihind või usaldada börsi?
Mina olen olnud alati turuusku. Sel suvel näeme esimest korda, et energiat on rohkem kui tarbitakse, hind kõigub laias vahemikus, aga kokkuvõttes tarbija kasuks. Mul oli võimalik panna 8,5 kilovatti päikesepaneele katusele, aga jätsin investeerimata, sest päikesepaneelid poleks mõistliku ajaga müüja küsitud 18 500-eurost investeeringut tagasi teeninud.
Usun, et tulevikus on energiat üle, mitte puudu. Kui päike paistab ja tuul puhub, on elektrihind olematu. Kui päike ei paista, aga tuul puhub, on hind väga madal. Nii et mina oma pisikese päikesejaamaga ei suuda konkureerida suurte taastuvenergia tootjatega.
Kas energiakriis on selleks korraks läbi?
Selleks korraks on läbi. Kas võib tulla tagasi? Mu kristallkuul on katki ega oska seda öelda. Aga võin öelda seda, et nii Eesti kui ka Euroopa riikide oskus kriisiga hakkama saada on praegu palju parem kui veel eelmisel sügisel. Vene-Ukraina sõja puhkemise järel on 14 kuuga ära tehtud palju tööd.
Te tahtsite saada Eesti Energia juhiks. Miks see ei õnnestunud?
Vastupidi, ütlesin, et ei kandideeri, sest ma ei oleks saanud samal ajal olla Eleringi juht ja kandideerida Eesti Energia juhatuse esimeheks. Ma näen, et Eleringi ja Eesti Energiat töö on täpselt sama. Siis oleks tulnud hoopis sihiks seada veel üks ametiaeg Eleringis.
Kui 2009 siia tulin, võis olla arusaam, et Eesti Energiat juhtida on palju kihvtim kui Eleringi. Praegu on energiasüsteem muutumas. Vanasti olid tootjad A ja O, tulevikus on just süsteemihaldurid-võrguettevõtjad need, kes viivad tootmise ja tarbimise kokku.
Ma ei teagi, kas Eesti Energia juhtimine oleks olnud samm edasi või tagasi. Ütlesin eelmisel sügisel, et sellele võiks mõelda, aga kui järele mõtlesin, leidsin, et Eesti Energias ei ole midagi olemuslikult uut võrreldes sellega, mida praegu teen.
Olen viimastel päevadel korduvalt kuulnud oletust, et küllap lähete Kristen Michali juurde kliimaministeeriumi kantsleriks.
Ei lähe.
Teine levinud oletus on, et küllap teenisite Milremi osaluse müügiga nii palju raha, et ei pea enam kunagi tööd tegema.
Ka see ei vasta tõele. Ma ei kavatse minna pensionile ega hakka puhkama. Paljud endised tippjuhid ütlevad, et nüüd hakkab puhkama. Ei! Vastupidi, olen olnud kokku pea 30 aastat riigiametnik, poliitik, riigi äriühingu juht, see on olnud treening selleks, mis tuleb. Loodan, et 10–15 hea energiaga aastat on veel ees, kui on õnne. Kavatsen veel midagi teha. Tuleb usaldada elu.
Peale Eleringi juhtimise tegelete ka ettevõtete nõustamisega.
Olen investeerinud idufirmadesse, kus peale väikese raha olen olnud ka nõuga kaasas, eelkõige robootikaettevõttes Milrem.
Kui palju aktsionärid teenisid Milremi enamusosaluse müügist Araabia Ühendemiraatide riiklikule investeerimisfondile EDGE Group (tehingust teatati selle aasta veebruaris)?
Ettevõtte väärtus oli tehingu ajal 143 miljonit eurot. (EDGE Group ostis enam kui poole ettevõttest – A.K.)
Teie osa sellest oli?
Minu osa on sellest tühine – miljon eurot.
Kuidas te kulutate miljoni?
Investeerin edasi.
Mida te tegema hakkate 1. juulil?
Teen plaani. Just rääkisin täna lõunal (intervjuu toimus neljapäeval – A. K.) [IT-ettevõtja] Sten Tamkiviga, tema soovitus enda kogemusest oli võtta aega plaani tegemiseks ja mitte kiirustada.
Nii et teil ei ole plaani?
Ei ole. Mingi ettekujutus on sellest, mis on huvitav.
Tunnen kaitsetööstust, sel on missioon, sest kaitsetööstus on osa Eesti kaitsevõimest, see läheb mulle korda. Teine valdkond on cleantech (keskonnasõbralik äri – A. K.), sealhulgas energeetika on see, mida tean ja tunnen. Arvan, et nendes valdkondades panen endale kokku tegevusportfelli. Milline see saab olema? Ei tea.
Kuna mu lahkumine tuli kõigile ootamatult, on mu kalender jaanipäevani täiesti täis. Juunis lõpeb ka mu töö ENTSO-E (Euroopa põhivõrgufirmade liit – A. K.) juhatuse liikmena, kus olen olnud pretsedenditult kõige pikema staažiga, kolm korda tagasi valitud. Jooksen Eleringis finišilindi 1. juulil ega kavatse jääda lõpuruudustikus uimerdama.
Nii et lahkumine tuli ka te enda jaoks ootamatult?
Jah, tuli.
Mis juhtus?
Ei juhtunudki midagi, planeedid olid õiges seisus. Tegin otsuse aprillis. Otsuse mehhanism oli selge – tekkis uus valitsus ja uus omanik, kliimaminister Kristen Michal.
Kas Kristen Michal palus teil juhi kohalt lahkuda?
Ei-ei. Mulle ta seda ei öelnud, vastupidi, tema palve oli, et toetaksin uut ametisse tulevat juhatust nii kaua, kuni mul pole huvide konflikti. Kõigepealt rääkisin ministriga, siis majandusministeeriumi ametnikega ja Eleringi nõukogu esimehe Timo Rajala ja teiste nõukogu liikmetega.
Millal te Rajalale teatasite?
Aprilli alguses.
Mis peaminister Kaja Kallas ütles?
Eks see tuli kõigi jaoks ootamatult. Aktsepteerisid ja tunnustasid 14 aastaga tehtut. Täpselt nii ongi. Olen püüdnud Eleringis nii hoida, et kui jääksin rongi alla, siis meeskond on suuteline minema edasi. Nüüd nad saavad näidata, kas on võimelised selleks.
Rongi kujund – kas rongis, mille alla jäite, istuvad Alexela ja Infortari omanikud?
Ei-ei. Jumal teab, mida nemad teevad, nendega ma ei pidanud vajalikus konsulteerida. Sellele otsusele neil küll mingit mõju ei olnud. Või vastupidi, nagu te teate, olen ma kange võitleja ja kui ma oleks sellist survet tundunud, ei oleks ma saanud siit kuhugi minna.
Kas teie poliitiline seljatagune on gaasiterminali tüli pärast ära kulunud?
Teades valitsuse paljusid liikmeid ja nende maailmavaadet, oleks see julge avaldus.
Kui tulla mulluse gaasitüli juurde, siis teie arvates Eesti ei vaja LNG-terminali ega -tankerit?
Eesti gaasitarbimine on 3,5 teravatt-tundi ehk kolm suurt LNG-laeva aastas. Minu hinnangul tagavad Inkoo ja Klaipeda terminal koos Incukalnsi maa-aluse hoidlaga gaasi varustuskindluse suurepäraselt ja suure varuga.
Aga ärimehed Alexelast ja Infortarist tahaksid nii ühte kui ka teist Eestisse.
Aga miks nad ei tee siis seda? Elering pole pannud kätt ette LNG-terminali rajamisele. Kus oli arusaamade lahknevus? Elering seisis selle eest, et LNG-rajatisi ei tehtaks maksumaksja raha eest, nemad tahtsid, et maksumaksja võtaks äririski osaliselt enda kanda. See oli see. Ka see oli väga õige otsus, et me ei läinud Soome ujuvterminali aktsionäriks, kuigi sain selle eest teravat kriitikat.
Kuidas viisakalt öelda… Mind hurjutati kuu aega selle eest meedias, aga pigem valisin hurjutamise kuu aega, kui kümme aastat mõnitamist, et kes oli see, kes tegi otsuse, et Eesti läks Soome ujuvterminali osanikuks, mistõttu riigikassast tuleb nende kahjumit katta.
Tänapäeval on maine tähtsam kui asjade sisu. Mulle tundub, et keskmise lehelugeja jaoks te kaotasite gaasitüli?
Jah, nõus. Elering kindlasti ei võitnud, sest me ei suutnud selgitada, milliste väärtuste eest seisame. Elering seisis maksumaksja raha hea kasutamise eest.
Samasugune vastasseis on tuuleparkide arendajatega. Ma tean vähemalt kolme ettevõtet, kes tahaks rajada Eesti vetesse 1000-megavatise tuulepargi, tõenäoliselt on neid rohkem. Teie seisukoht on, et piisab ühest avameretuulepargist?
Samasugune vaidlus on Eesti Energiaga olnud. Mul pole [Eesti Energia eelmiste juhtide] Hando Sutteri ega Sandor Liive vastu mitte midagi, mõlemad on väga tugevad juhid ja toredad inimesed. Konflikt on olnud väärtuste tõttu.
Mina seisan vaba turu eest. Elektri jaeturg on konsolideerunud, 60 protsenti Eesti Energia käes. Eesti Gaasi osakaal gaasiturul on 80 protsenti. See ei ole tarbija huvides. Arendajad tehku avameretuulejaamasid nii palju kui jõuavad, aga ühiskond peab küsima, miks on neid meil vaja, kui osa kulu tahetakse panna elektritarbija kanda? See on olnud minu sõnum.
Eesti varustuskindluse jaoks piisab ühest-kahest avameretuulepargist. 1000-megavatine tuulejaam toodab merel 3,5 teravatt-tundi elektrit aastas. Eesti tarbimine on 8,4 teravatt-tundi aastas. Tehnikaülikooli või välisekspertide prognoosid ütlevad, et isegi siis, kui elektriautosid tuleb kõvasti juurde, ei tõuse tarbimine üle 10–11 teravatt-tunni aastas. Eesti varustuskindluse jaoks ei ole vaja rohkem kui üks-kaks gigavatti meretuult. Praegune elektrivõrk lubab võrku võtta sellise koguse, mis vajalik Eesti varustuskindluseks. Uus valitsus ja ka Elering peavad vastama, miks on vaja tuuleparke üle Eesti enda varustuskindluse. Merele on pargitaotlusi esitatud kokku 54 gigavati tuuleparkide ehituseks.
Te teate ju vastust, tuuleenergia äri väärtus kasvab kiiresti ja on ärimeestele väga kasumlik.
Absoluutselt! Vastasseisud tulevad sellest, kui ettevõtja tahab anda oma riski maksumaksja kanda ja pista käe maksumaksja taskusse. Ma ei ole jaamade vastu, mu küsimus on, et kui anname mere – avaliku hüve – eraarendajate käsutusse, et nad saaks raha teenida, siis on küsimus, mida saab ühiskond tagasi, et on hüve ära andnud. Ühiskond peab olema nii küps, et küsida, kuidas jaguneb tekkiv väärtus arendaja ja Eesti ühiskonna vahel.
Ühesõnaga, te ütlesite, et Infortari Ain Hanschmidt, Alexela Heiti Hääl, Utilitase Kristjan Rahu ja Enefit Greeni väikeaktsionärid tahavad panna käe maksumaksja taskusse?
Te võtsite selle nii kokku, aga ma arvan, et te ei saanud õigesti aru.
Kui ühiskond toetab mingit projekti avaliku rahaga, siis on vaja mõista, miks seda on vaja teha. Kui tuulepark ei ole vajalik Eesti varustuskindluse jaoks, siis on küsimus, miks me ühiskonnana võtame osa äririski endale. Vastused võivad olla: majandus areng, töökohad, maksutulu. Aga küsimusele tuleb selgelt vastata.
Me tunneme teineteist palju aastaid, aga ma ei ole kunagi teid näinud nii väsinu ja lööduna.
Siis näete valesti. Ma ei ole väsinud ega löödud. Põrgutee on sillutatud valede eeldustega. Teie eeldus on, et ma ei teinud otsust ise, et see oli peale sunnitud või et selle taga on midagi, mida te ei näe.
See on vale eeldus.
Te olite ka Auvere uue põlevkivijaama ehituse vastu. Kas viimane kriis ei näidanud, et te eksisite, kui arvasite, et jaama pole vaja?
Kui varustuskindluse tagamiseks oleks olnud vaja uusi elektrijaamu ehitada, siis oleks tulnud teha oksjon kõige efektiivsema tehnoloogia leidmiseks. 275-megavatise põlevkivielektrijaama investeering oli 600 miljonit eurot. Ühiskond oleks kindlasti saanud nii suure raha eest mingi teise tehnoloogiaga palju rohkem varustuskindlust kui praegu Auvere jaamaga. Elektrijaama ehitamise otsustamine vaba turgu ignoreerides ei ole mõistlik.
Kas Venemaa võib jätta Eesti iga kell pimedusse?
Venemaa võib meie elektrivõrgu enda omast lahti ühendada. See ei tähenda pimedust. Eesti valmisolek erakorraliseks elektrisüsteemi eraldamiseks on piisav, iga päevaga oleme selleks rohkem valmis, me ei karda seda, me saame sellega hakkama.
Meie murekoht on Narva elektrijaamade jahutusvesi. Selle aasta sügistalveks Eesti enam ei sõltu sellest, kui Venemaa peaks Narva veehoidla lüüsid avama ja veetaseme alla laskma. Jälle üks risk maas.
Mida teha Elektrileviga?
Esmalt panna [elektrivõrgu ehitusfirma] Enefit Connect tagasi Eletrileviga üheks ettevõtteks ja seejärel lahutada Elektrilevi Eesti Energiast. 2014–2015 sai sellest palju räägitud, et teha Elektrilevist ja Eleringist üks võrguettevõte. Praegu ma ei soovita võrgufirmasid liita enne 2026. aastat, mil jõuab lõpule Eesti elektrivõrgu lahutamine Venemaa omast. Meil ei ole praegu aega kahe firma liitmiseks. Elektrilevi võib ka olla otse riigi valitsetav äriühing.
Jaotusvõrk peab tagama kõikidele tootjatele ja kauplejatele ühesuguse turuplatsi. Elektrilevi omab kogu infot tarbijate kohta, võimaluste kohta tootmisseadmeid võrguga liita jne, hajaenergeetika juures võib see anda turul suure konkurentsieelise. Ja tähtis ei ole isegi see, kas see on nii või ei ole nii, tähtis on, kuidas see tundub.
Juba siis, kui saite 2009 Eleringi juhiks, oli selge, et peatselt jõuab kätte aeg, mil autod sõidavad elektriga ja elektrit toodetakse tuulest. Nüüd on see käes. Miks on nii, et praegu on ühiskond ehmatanud ega tea, mida teha?
Ju siis inimesed ei olnud valmis investeerima oma raha sellesse hüpoteesi. Lihtne on öelda, aga panna raha selle eelduse taha on hoopis teistsugune veendumus. Ju siis inimestel ei olnud usku.
Mis on põhjus, miks ühiskond ei taha lahti lasta põlevkivist ega sisepõlemismootorist?
Ühiskond on olemuselt konservatiivne, tohutu inertsiga. Varem ei söandata uut usaldada, kui see on end tõestanud. Elame energiarevolutsioonis, kus üks paradigma kukub kokku ja tuleb uus. Suurte ühiskondlike muutuste juures on alati segadust ja ebakindlust. Ühiskond on konservatiivne ja inimesed alalhoidlikud.
Res Publica loosung «Vali kord!», kas see ei tähendanud ka soovi tuua tagasi müütiline vana hea aeg, kus valitseb kord ega ole muutusi?
Loosung «Vali kord!» oli 2003. See oli toonases ajas, 20 aastat tagasi. Res Publica tekkis [Isamaa juhi] Mart Laari valitsuse erastamisotsuste segaduse tõttu: Eesti Raudtee, Narva elektrijaamad. «Vali kord!» sõnum oli, et riigi ja erahuvide segiajamine tuleb lõpetada, lõpp korruptsioonile oli pigem see, mida «kord» tähendas.
Kas Res Publica aeg oli te elu kõige õnnelikum?
Olen tundnud end hästi nii poliitikas kui ka riigiametnikuna ja ka Eleringis. Res Publica oli kogemus ja õppetund.
Te protestisite Mart Laari poliitika vastu, aga ometi läksite Res Publicaga Isamaa rüppe tagasi.
See oli minu initsiatiiv, mina läksin Mart Laari juurde ettepanekuga moodustada Res Publica ja tollase Isamaa pealt paremkonservatiivne rahvaerakond. See oli loogiline – nii Isamaa kui ka Res Publica olid Euroopa Rahvapartei liikmed. Tänane Isamaa ei ole see, mida ma tollal Laarile seda ettepanekut tehes ette kujutasin.
Helir-Valdor Seedri juhitud Isamaa ei ole see…
Jah, see kindlasti ei ole see Isamaa, mida mina silmas pidasin. Mina nägin Isamaad palju avatuma ja liberaalsema erakonnana kui praegu.
Konkurentsikeeldu teil ei ole pärast 1. juulit, lahkumishüvitist ei maksta, aga selles eest saate preemiat neli kuupalka. Kui suur te sissetulek on Eleringi juhina?
Minu kuupalk on 1. jaanuarist 13 500 eurot.
Eleringi võlakirjade tähtaeg on tuleval nädalal, 3. mail, võlakirjade maht on 230 miljonit eurot. Kas te uuendate võlga?
Me lunastame võlakirjad oma rahast. Praeguse intressitasemega me ei refinantseeri võlakirju ega võta laenu nende katmiseks, vaid maksame tagasi ettevõtte rahast. Elering kindlustab end sellega, et sõlmime laenulepingud, mida vajadusel kasutusele võtta. Võlakirjade intress on 0,89 protsenti, see oli väga hea tase, aga praegu sama odavalt uuendada ei ole võimalik.
Eleringil on arvel 230 miljonit eurot vaba raha?
Jah. Me oleme sellega arvestanud, et lunastame võlakirjad, see ei juhtunud üleöö, me oleme poolteist aastat arvestanud sellega, et läheb nii. Nii uute võlakirjade kui ka laenuintress, mida oleksime saanud, oli liig mis liig, meie sellise hinnaga raha ei tahtnud.

Taavi Veskimägi jalgrattamatkal. Teda köidab seiklus, talle meeldib minna sinna, kus pole varem käinud.
Assar Jõepera

Rääkige palun, mitu kilomeetrit aastas läbite matkauiskudel, rattaga ja süstaga?
Kui tihti majandusajakirjanik peab uisutamise kohta küsima?
Kõige hullem küsimus on veel ees!
Ma ei ole võistlussportlane, vaid matkaja. Minu jaoks on protsess tähtsam kui tulemus. Minu jaoks on tähtis olla nii heas füüsilises vormis, et suuta teha pikki süsta-, ratta- või jalgsimatku.
Ma vihkan numbriga võistlemist. Olen igapäevane tervisesportlane. Rattaga sõidan 4000–5000, suusatan normaalsel talvel 600–700 kilomeetrit aastas. Süstaga vahemaa ei loe, sest vastuvoolu sõites jõuab edasi vähe kilomeetreid. Mind köidab millegi tundmatu kogemine. Mulle ei meeldi sõita süstaga Katariina kailt Tilgu sadamasse ja tagasi. Mind köidab seiklus, mulle meeldib minna sinna, kus pole varem käinud.
Kas Eestis on veel selliseid kohti?
Ei ole, aga eelmisel aastal käisin tihti jalgratta, suuskade või süstaga Lätis. Kuna Lätis on asustus Eestist veelgi tihedamalt pealinna koondunud, on Ida- ja Põhja-Läti üsna inimtühi. Matkamiseks huvitav, eriti mööda Läti-Vene piiri on kohti, kus ma pole käinud.
Teil on poeg ja tütar.
Tütar on 18- ja poeg 11-aastane.
Kuidas te elu on nii läinud, et elate neist lahus?
Ma ei ela neist lahus. Lapsed elavad koos nii oma emaga kui ka minuga. Olen suutnud niimoodi elada, et vaatamata sellele, et ei ela laste emadega koos, osalen laste kasvatamises palju ja meil on väga tugev emotsionaalne side.
Kas olete kunagi mõelnud, miks see nii on läinud?
Nii nagu mu tööelugi, eks siin on samamoodi. Elus on eri etapid, ma ei ole kartnud teha otsuseid töö- ega eraelus. Kui on vaja edasi liikuda, siis tuleb edasi liikuda.
Kas see tähendab, et töö ongi teie jaoks kõige tähtsam?
Töö on olnud väga suur osa minu elust, mis ei tähenda, et nii minu praegune kui ka eelmised suhted oleks olnud vähetähtsad. Millega ma polnud nõus töö- ega eraelus – kui on paigalseis, kui visiooni ei ole, siis tuleb minna eluga teisiti edasi. Areng on oluline!

  Taavi Veskimägi

	Endine riigiametnik ja poliitik, kuni 1. juulini Eleringi juhatuse esimees.
	Sündis 20. novembril 1974 Eidaperes.
	Kaja Kallase poja ja Anne-Ly Normaku tütre isa.
	Õppis Rapla ühisgümnaasiumis ja Tallinna Ülikoolis haldusjuhtimist, Readingi Ülikoolis energeetikamajandust ja Aalto Ülikoolis ärijuhtimist.
	2009–2023 Eleringi juhatuse esimees.
	2005–2007 erakonna Res Publica esimees.
	2005–2009 riigikogu liige.
	2003–2005 rahandusminister.
	1996–2003 rahandusministeeriumi osakonnajuhataja ja nõunik.
	Eesti Kaitsetööstuse Liidu asutaja ja nõukogu esimees, Eesti Tööandjate Keskliidu volikogu liige, Euroopa põhivõrguettevõtete ühenduse ENTSO-E juhatuses 2011–2013 ja 2017–2019.
	Valgetähe IV klassi teenetemärk.


Valgamaa mees sai kelmilt pettaOma sõiduautole ühe interneti müügikeskkonna kaudu veljed tellinud Valgamaa mees langes kelmi ohvriks, sest lubatud kaup on senini saamata, teatas politsei.Mees tasus velgede müüjale 391 eurot, kuid pole neid kätte saanud. Ka ei saanud nõutu mees enam müüjaga ühendust, et makstud raha tagasi nõuda.Kelmusjuhtumi üksikasju selgitab politsei välja kriminaalmenetluses. LEPM


Taavi Veskimägi: Milremi osaluse müügiga teenisin miljoniEleringi juht Taavi Veskimägi ütleb, et pole nõus sellega, kui maksumaksja võtab ettevõtjate äririski enda kanda, olgu selleks LNG-terminal või avameretuulepark. «Ma ei ole jaamade vastu, mu küsimus on, et kui anname mere - avaliku hüve - eraarendajate käsutusse, et nad saaks raha teenida, siis on küsimus, mida saab ühiskond tagasi, et on hüve ära andnud,» ütleb Veskimägi.Selle nädala teisipäeval teatas Veskimägi ilusasti lihvitud pressiteate vahendusel, et lahkub poolteist aastat enne lepingu lõppu ametist. Kas tal sai kõrini või sundis uus valitsus ta lahkuma? Või sai ta hakkama mingi jamaga, millest keegi rääkida ei julge? Nendele küsimustele pole vastust.Ääremärkus: keeruline sõnapaar «energia varustuskindlus» tähendab lihtsalt seda, et elekter on olemas ja gaas ka.«Andrus, te olete nõutu näoga,» teeb Veskimägi otsa lahti.Jah, sest te ei ole öelnud, miks lahkute Eleringi juhatuse esimehe kohalt.Kas te tõesti ei usu, et mõnikord asjad ongi nii, nagu näivad?Mulle näib, et lahkumisel on palju konkreetsem põhjus kui see, millest te räägite.Aga te eksite. Konkreetne põhjus võib olla ka see, et nagu pressiteates ütlesin, on praegu sobiv ajaaken sellise sammu tegemiseks. Kõik, mida lubasime teha Vene-Ukraina täiemahulise sõja puhkedes Eesti energiavarustuskindluse suurendamiseks, on tehtud.Sellest ma saan aru.Aga täpselt nii ongi.Aga miks?!See on naljakas eeldus, et Eleringi juhatuse esimehe ametikoht või mõni teine ametikoht on midagi sellist, millest inimene hoiab kümne küünega kinni. Te pole esimene, kes seda küsib. Ma olen viimastel päevadel sellele mõelnud ja mulle tundub, et kehtib reegel - sellist ametikohta saab tulemuslikult täita, kui see ei ole inimese jaoks eesmärk. Keegi neist, kelle jaoks on ametikoht eesmärk iseeneses, kunagi sellist töökohta ei saa.Mis on eesmärk teie jaoks?Miks ma Eleringi tulin? Sel tööl on tähendus ja missioon - hoida tuled põlemas ja kodud soojas. Mind on motiveerinud läbi elu edasi liikuma pikem visioon, püüdlemine suuremate eesmärkide poole. Sellest lähtuvalt on praegu sobiv aeg Eleringist lahkumiseks. Kuna ma olin otsustanud, et 2024. aastal ma neljandaks ametiajaks ei kandideeri, siis need asjad, mida mina sain teha, selle töö tähenduse realiseerimiseks, on tehtud. Nüüd peab uus tiim edasi minema juba uute suurte asjade suunas, eelkõige taastuvenergia võrku liitmiseks nii maal kui ka merel.Kas te valisite ise endale järeltulija juhatuse esimehe kohale?Juhatuse esimehe valik on nõukogu otsus, aga see oh minu soovitus, et 2024. aasta lõpuni võiks minna edasi senine meeskond.Te osutasite erakonna Res Publica, mille liikmena pääsesite riigikokku ja valitsusse ministriks. Kuidas teil tuli mõte minna edasi energeetikasse?Mind on motiveerinud visioon. Sel põhjusel tulin ära rahandusministeeriumist ja hakkasin tegema erakonda, sel põhjusel tulin parlamendist Eleringi. Ma nägin, et minu väärtustega kooskõlas oh võimalik ehitada avatud ja vaba konkurentsiga energiaturgu. See mõte tekkis mul 2007 Euroopa Liidu kolmanda energiapaketi aruteludel, mis tõi kohustuse elektri põhivõrk eraldada suurtest energiatootjatest.Mul oh arusaam, et energiaga peab saama vabalt kaubelda nagu iga teise kaubaga, ja selle eelduseks on sõltumatu ja hästi toimiv süsteemihaldur, antud juhul Elering. Sealt ka minu idee kandideerida sellele kohale ja seda tööd teha.Siit ära minnes ei ole mul põhjust tehtut häbeneda. Ilmselgelt tuleb koos uue valitsusega luua uus pikk visioon, kuidas saavutada eesmärk, et Eestis oleks 2030 taastuvenergia tootmine sama suur kui elektri tarbimine. Seda saavad teha inimesed, kes tahavad töötada Eleringis kauem kui 2024. aasta lõpuni.Kas uue valitsuse arusaam elektriturust erineb teie omast?Ei, kindlasti mitte. Eleringi visioon on olnud viimased viis-kuus aastat, et elektri varustuskindlus tuleb tagada kliimaneutraalsel moel. Kui võimule oleks tulnud teistsugune valitsus, teise visiooniga, oleksin kahelnud, kas saaksin siit lahkuda. Praegune valitsus annab kerguse ametist lahkuda, sest usun, et turupõhine kliimaneutraalsust toetav energeetikapoliitika jätkub.Kuidas te praegu arvate, kas hakkate puudust tundma sellest, et ajakirjanikud helistavad ja küsivad, kui palju te elektri eest maksate?Olen 20 aastat poliitiku ja riigi äriühingu juhina saanud seda nautida, ma ei hakka sellest puudust tundma. Ja ega ma surra kavatse, võib-olla on tulevikuski põhjust mulle helistada.Kui suured olid sel kevadel teie kodumaja elektriarved?Just uurisin huviga, miks märtsis kulus rohkem kilovatt-tunde elektrit kui veebruaris. Maksan talvel keskmiselt 350 eurot kuus.Aga gaasiarved?Peaaegu mitte midagi, sest nii nagu ka paljud teised eestlased, panin õhk-vesi-tüüpi soojuspumba. Esimene kütteallikas on elekter.Mida peaks tegema keskmine lugeja, kas valida fikseeritud elektrihind või usaldada börsi?Mina olen olnud alati turuusku. Sel suvel näeme esimest korda, et energiat on rohkem, kui tarbitakse, hind kõigub laias vahemikus, aga kokkuvõttes tarbija kasuks. Mul oli võimalik panna 8,5 kilovatti päikesepaneele katusele, aga jätsin investeerimata, sest päikesepaneelid poleks mõistliku ajaga müüja küsitud 18 500-eurost investeeringut tagasi teeninud.Usun, et tulevikus on energiat üle, mitte puudu. Kui päike paistab ja tuul puhub, on elektrihind olematu. Kui päike ei paista, aga tuul puhub, on hind väga madal. Nii et mina oma pisikese päikesejaamaga ei suuda konkureerida suurte taastuvenergia tootjatega.Kas energiakriis on selleks korraks läbi?Selleks korraks on läbi. Kas võib tulla tagasi? Mu kristallkuul on katki ega oska seda öelda. Aga võin öelda seda, et nii Eesti kui ka Euroopa riikide oskus kriisiga hakkama saada on praegu palju parem kui veel eelmisel sügisel. Vene-Ukraina sõja puhkemise järel on 14 kuuga ära tehtud palju tööd.Te tahtsite saada Eesti Energia juhiks. Miks see ei õnnestunud?Vastupidi, ütlesin, et ei kandideeri, sest ma ei oleks saanud samal ajal olla Eleringi juht ja kandideerida Eesti Energia juhatuse esimeheks. Ma näen, et Eleringi ja Eesti Energia töö on täpselt sama. Siis oleks tulnud hoopis sihiks seada veel üks ametiaeg Elerin-Kui 2009 siia tulin, võis olla arusaam, et Eesti Energiat juhtida on palju kihvtim kui Eleringi. Praegu on energiasüsteem muutumas. Vanasti olid tootjad A ja O, tulevikus on just süsteemihaldurid-võrguettevõtjad need, kes viivad tootmise ja tarbimise kokku.Ma ei teagi, kas Eesti Energia juhtimine oleks olnud samm edasi või tagasi. Ütlesin eelmisel sügisel, et sellele võiks mõelda, aga kui järele mõtlesin, leidsin, et Eesti Energias ei ole midagi olemuslikult uut võrreldes sellega, mida praegu teen.Olen viimastel päevadel korduvalt kuulnud oletust, et küllap lähete Kristen Michali juurde kliimaministeeriumi kantsleriks.Ei lähe.Teine levinud oletus on, et küllap teenisite Milremi osaluse müügiga nii palju raha, et ei pea enam kunagi tööd tege-Ka see ei vasta tõele. Ma ei kavatse minna pensionile ega hakka puhkama. Paljud endised tippjuhid ütlevad, et nüüd hakkab puhkama. Ei! Vastupidi, olen olnud kokku pea 30 aastat riigiametnik, poliitik, riigi äriühingu juht, see on olnud treening selleks, mis tuleb. Loodan, et 10-15 hea energiaga aastat on veel ees, kui on õnne. Kavatsen veel midagi teha. Tuleb usaldada elu.Peale Eleringi juhtimise tegelete ka ettevõtete nõustamisega.Olen investeerinud idufirmadesse, kus peale väikese raha olen olnud ka nõuga kaasas, eelkõige robootikaettevõttes Milrem.Kui palju aktsionärid teenisid Milremi enamusosaluse müügist Araabia Ühendemiraatide riiklikule investeerimisfondile EDGE Group (tehingust teatati selle aasta veebruaris)?Ettevõtte väärtus oh tehingu ajal 143 miljonit eurot. (EDGE Group ostis enam kui poole ettevõttest - A. K.)Teie osa sellest oli?Minu osa on sellest tühine - miljon eurot.Kuidas te kulutate miljoni?Investeerin edasi.Mida hakkate tegema I. juulil?Teen plaani. Just rääkisin täna lõunal (intervjuu toimus neljapäeval - A. K.) [IT-ettevõtja] Sten Tamkiviga, tema soovitus enda kogemusest oh võtta aega plaani tegemiseks ja mitte kiirustada.Nii et teil ei ole plaani?Ei ole. Mingi ettekujutus on sellest, mis on huvitav.Tunnen kaitsetööstust, sel on missioon, sest kaitsetööstus on osa Eesti kaitsevõimest, see läheb mulle korda. Teine valdkond on cleantech (keskonnasõbralik äri - A. K.), sealhulgas energeetika on see, mida tean ja tunnen. Arvan, et nendes valdkondades panen endale kokku tegevusportfelli. Milline see saab olema? Ei tea.Kuna mu lahkumine tuli kõigile ootamatult, on mu kalender jaanipäevani täiesti täis. Juunis lõpeb ka mu töö ENTSO-E (Euroopa põhivõrgufirmade liit - A. K.) juhatuse liikmena, kus olen olnud pretsedenditult kõige pikema staažiga, kolm korda tagasi valitud. Jooksen Eleringis finišilindi 1. juulil ega kavatse jääda lõpuruudustikus uimerdama.Nii et lahkumine tuli ka teie enda jaoks ootamatult?Jah, tuli.Mis juhtus?Ei juhtunudki midagi, planeedid olid õiges seisus. Tegin otsuse aprillis. Otsuse mehhanism oli selge - tekkis uus valitsus ja uus omanik, kliimaminister Kristen Michal.Kas Kristen Michal palus teil juhi kohalt lahkuda?Ei-ei. Mulle ta seda ei öelnud, vastupidi, tema palve oli, et toetaksin uut ametisse tulevat juhatust nii kaua, kuni mul pole huvide konflikti. Kõigepealt rääkisin ministriga, siis majandusministeeriumi ametnikega ja Eleringi nõukogu esimehe Timo Rajala ja teiste nõukogu liikmetega.Millal te Rajalale teatasite?Aprilli alguses.Mis peaminister Kaja Kallas ütles?Eks see tuli kõigi jaoks ootamatult. Aktsepteerisid ja tunnustasid 14 aastaga tehtut. Täpselt nii ongi. Olen püüdnud Eleringis nii hoida, et kui jääksin rongi alla, siis meeskond on suuteline minema edasi. Nüüd nad saavad näidata, kas on võimelised selleks.Rongi kujund - kas rongis, mille alla jäite, istuvad Alexela ja Infortari omanikud?Ei-ei. Jumal teab, mida nemad teevad, nendega ma ei pidanud vajalikuks konsulteerida. Sellele otsusele neil küll mingit mõju ei olnud. Või vastupidi, nagu te teate, olen ma kange võitleja ja kui ma oleks sellist survet tundnud, ei oleks ma saanud siit kuhugi minna. Kas teie poliitiline seljatagune on gaasiterminali tüli pärast ära kulunud?Teades valitsuse paljusid liikmeid ja nende maailmavaadet, oleks see julge avaldus.Kui tulla mulluse gaasitüli juurde, siis teie arvates Eesti ei vaja LNG-terminali ega -tankerit?Eesti gaasitarbimine on 3,5 teravatttundi ehk kolm suurt LNG-laeva aastas. Minu hinnangul tagavad Inkoo ja Klaipeda terminal koos Incukalnsi maaaluse hoidlaga gaasi varustuskindluse suurepäraselt ja suure varuga.Aga ärimehed Alexelast ja Infortarist tahaksid nii ühte kui ka teist Eestisse.Aga miks nad ei tee siis seda? Elering pole pannud kätt ette LNG-terminali rajamisele. Kus oli arusaamade lahknevus? Elering seisis selle eest, et LNG-rajatisi ei tehtaks maksumaksja raha eest, nemad tahtsid, et maksumaksja võtaks äririski osaliselt enda kanda. See oli see. Ka see oli väga õige otsus, et me ei läinud Soome ujuvterminali aktsionäriks, kuigi sain selle eest teravat kriitikat.Kuidas viisakalt öelda... Mind hurjutati kuu aega selle eest meedias, aga pigem valisin hurjutamise kuu aega kui kümme aastat mõnitamist, et kes oli see, kes tegi otsuse, et Eesti läks Soome ujuvterminali osanikuks, mistõttu riigikassast tuleb nende kahjumit katta.Tänapäeval on maine tähtsam kui asjade sisu. Mulle tundub, et keskmise lehelugeja jaoks te kaotasite gaasitüli?Jah, nõus. Elering kindlasti ei võitnud, sest me ei suutnud selgitada, milliste väärtuste eest seisame. Elering seisis maksumaksja raha hea kasutamise eest.Samasugune vastasseis on tuuleparkide arendajatega. Ma tean vähemalt kolme ettevõtet, kes tahaks rajada Eesti vetesse 1000-megavatise tuulepargi, tõenäoliselt on neid rohkem. Teie seisukoht on, et piisab ühest avameretuulepargist?Samasugune vaidlus on Eesti Energiaga olnud. Mul pole [Eesti Energia eelmiste juhtide] Hando Sutteri ega Sandor Liive vastu mitte midagi, mõlemad on väga tugevad juhid ja toredad inimesed. Konflikt on olnud väärtuste tõttu.Mina seisan vaba turu eest. Elektri jaeturg on konsolideerunud, 60 protsenti Eesti Energia käes. Eesti Gaasi osakaal gaasiturul on 80 protsenti. See ei ole tarbija huvides. Arendajad tehku avameretuulejaamasid nii palju kui jõuavad, aga ühiskond peab küsima, miks on neid meil vaja, kui osa kulu tahetakse panna elektritarbija kanda? See on olnud minu sõnum.Eesti varustuskindluse jaoks piisab ühest-kahest avameretuulepargist. 1000-megavatine tuulejaam toodab merel 3,5 teravatt-tundi elektrit aastas. Eesti tarbimine on 8,4 teravatt-tundi aastas. Tehnikaülikooli või välisekspertide prognoosid ütlevad, et isegi siis, kui elektriautosid tuleb kõvasti juurde, ei tõuse tarbimine üle 10-11 teravatt-tunni aastas. Eesti varustuskindluse jaoks ei ole vaja rohkem kui üks-kaks gigavatti meretuult. Praegune elektrivõrk lubab võrku võtta sellise koguse, mis vajalik Eesti varustuskindluseks. Uus valitsus ja ka Elering peavad vastama, miks on vaja tuuleparke üle Eesti enda varustuskindluse. Merele on pargitaotlusi esitatud kokku 54 gigavati tuuleparkide ehituseks.Te teate ju vastust, tuuleenergia äri väärtus kasvab kiiresti ja on ärimeestele väga kasumlik.Absoluutselt! Vastasseisud tulevad sellest, kui ettevõtja tahab anda oma riski maksumaksja kanda ja pista käe maksumaksja taskusse. Ma ei ole jaamade vastu, mu küsimus on, et kui anname mere - avaliku hüve - eraarendajate käsutusse, et nad saaks raha teenida, siis on küsimus, mida saab ühiskond tagasi, et on hüve ära andnud. Ühiskond peab olema nii küps, et küsida, kuidas jaguneb tekkiv väärtus arendaja ja Eesti ühiskonna vahel.Ühesõnaga, te ütlesite, et Infortari Ain Hanschmidt, Alexela Heiti Hääl, Utilitase Kristjan Rahu ja Enefit Greeni väikeaktsionärid tahavad panna käe maksumaksja taskusse?Te võtsite selle nii kokku, aga ma arvan, et te ei saanud õigesti aru.Kui ühiskond toetab mingit projekti avaliku rahaga, siis on vaja mõista, miks seda on vaja teha. Kui tuulepark ei ole vajalik Eesti varustuskindluse jaoks, siis on küsimus, miks me ühiskonnana võtame osa äririski endale. Vastused võivad olla: majandus areng, töökohad, maksutulu. Aga küsimusele tuleb selgelt vastata.Me tunneme teineteist palju aastaid, aga ma ei ole kunagi teid näinud nii väsinu ja lööduna.Siis näete valesti. Ma ei ole väsinud ega löödud. Põrgutee on sillutatud valede eeldustega. Teie eeldus on, et ma ei teinud otsust ise, et see oli peale sunnitud või et selle taga on midagi, mida te ei näe.See on vale eeldus.Te olite ka Auvere uue põlevkivijaama ehituse vastu. Kas viimane kriis ei näidanud, et te eksisite, kui arvasite, et jaama pole vaja?Kui varustuskindluse tagamiseks oleks olnud vaja uusi elektrijaamu ehitada, siis oleks tulnud teha oksjon kõige efektiivsema tehnoloogia leidmiseks. 275-megavatise põlevkivielektrijaama investeering oli 600 miljonit eurot. Ühiskond oleks kindlasti saanud nii suure raha eest mingi teise tehnoloogiaga palju rohkem varustuskindlust kui praegu Auvere jaamaga. Elektrijaama ehitamise otsustamine vaba turgu ignoreerides ei ole mõistlik.Kas Venemaa võib jätta Eesti iga kell pimedusse?Venemaa võib meie elektrivõrgu enda omast lahti ühendada. See ei tähenda pimedust. Eesti valmisolek erakorraliseks elektrisüsteemi eraldamiseks on piisav, iga päevaga oleme selleks rohkem valmis, me ei karda seda, me saame sellega hakkama.Meie murekoht on Narva elektrijaamade jahutusvesi. Selle aasta sügistalveks Eesti enam ei sõltu sellest, kui Venemaa peaks Narva veehoidla lüüsid avama ja veetaseme alla laskma. Jälle üks risk maas.Mida teha Elektrileviga?Esmalt panna [elektrivõrgu ehitusfirma] Enefit Connect tagasi Eletrileviga üheks ettevõtteks ja seejärel lahutada Elektrilevi Eesti Energiast. 2014-2015 sai sellest palju räägitud, et teha Elektrilevist ja Eleringist üks võrguettevõte. Praegu ma ei soovita võrgufirmasid liita enne 2026. aastat, mil jõuab lõpule Eesti elektrivõrgu lahutamine Venemaa omast. Meil ei ole praegu aega kahe firma liitmiseks. Elektrilevi võib ka olla otse riigi valitsetav äriühing.Jaotusvõrk peab tagama kõikidele tootjatele ja kauplejatele ühesuguse turuplatsi. Elektrilevi omab kogu infot tarbijate kohta, võimaluste kohta tootmisseadmeid võrguga liita jne, hajaenergeetika juures võib see anda turul suure konkurentsieelise. Ja tähtis ei ole isegi see, kas see on nii või ei ole nii, tähtis on, kuidas see tundub.Juba siis, kui saite 2009 Eleringi juhiks, oli selge, et peatselt jõuab kätte aeg, mil autod sõidavad elektriga ja elektrit toodetakse tuulest. Nüüd on see käes. Miks on nii, et praegu on ühiskond ehmatanud ega tea, mida teha?Ju siis inimesed ei olnud valmis investeerima oma raha sellesse hüpoteesi. Lihtne on öelda, aga panna raha selle eelduse taha on hoopis teistsugune veendumus. Ju siis inimestel ei olnud usku.Mis on põhjus, miks ühiskond ei taha lahti lasta põlevkivist ega sisepõlemismootorist?Ühiskond on olemuselt konservatiivne, tohutu inertsiga. Varem ei söandata uut usaldada, kui see on end tõestanud. Elame energiarevolutsioonis, kus üks paradigma kukub kokku ja tuleb uus.Suurte ühiskondlike muutuste juures on alati segadust ja ebakindlust. Ühiskond on konservatiivne ja inimesed alalhoidlikud.Res Publica loosung «Vali kord!», kas see ei tähendanud ka soovi tuua tagasi müütiline vana hea aeg, kus valitseb kord ega ole muutusi?Loosung «Vali kord!» oli 2003. See oli toonases ajas, 20 aastat tagasi. Res Publica tekkis [Isamaa juhi] Mart Laari valitsuse erastamisotsuste segaduse tõttu: Eesti Raudtee, Narva elektrijaamad. «Vali kord!» sõnum oli, et riigi ja erahuvide segiajamine tuleb lõpetada, lõpp korruptsioonile oli pigem see, mida «kord» tähendas.Kas Res Publica aeg oli te elu kõige õnnelikum?Olen tundnud end hästi nii poliitikas kui ka riigiametnikuna ja ka Eleringis. Res Publica oli kogemus ja õppetund.Te protestisite Mart Laari poliitika vastu, aga ometi läksite Res Publicaga Isamaa rüppe tagasi.See oli minu initsiatiiv, mina läksin Mart Laari juurde ettepanekuga moodustada Res Publica ja tollase Isamaa pealt paremkonservatiivne rahvaerakond. See oli loogiline - nii Isamaa kui ka Res Publica olid Euroopa Rahvapartei liikmed. Tänane Isamaa ei ole see, mida ma tollal Laarile seda ettepanekut tehes ette kujutasin.Helir-Valdor Seedri juhitud Isamaa ei ole see...Jah, see kindlasti ei ole see Isamaa, mida mina silmas pidasin. Mina nägin Isamaad palju avatuma ja liberaalsema erakonnana kui praegu.Konkurentsikeeldu teil ei ole pärast 1. juulit, lahkumishüvitist ei maksta, aga selles eest saate preemiat neli kuupalka. Kui suur te sissetulek on Eleringi juhina?Minu kuupalk on 1. jaanuarist 13 500 eurot.Eleringi võlakirjade tähtaeg on tuleval nädalal, 3. mail, võlakirjade maht on 230 miljonit eurot. Kas te uuendate võlga?Me lunastame võlakirjad oma rahast. Praeguse intressitasemega me ei refinantseeri võlakirju ega võta laenu nende katmiseks, vaid maksame tagasi ettevõtte rahast. Elering kindlustab end sellega, et sõlmime laenulepingud, mida vajadusel kasutusele võtta. Võlakirjade intress on 0,89 protsenti, see oli väga hea tase, aga praegu sama odavalt uuendada ei ole võimalik.Eleringil on arvel 230 miljonit eurot vaba raha?Taavi Veskimägi jalgrattamatkal. Teda köidab seiklus, talle meeldib minna sinna, kus pole varem käinud.Jah. Me oleme sellega arvestanud, et lunastame võlakirjad, see ei juhtunud üleöö, me oleme poolteist aastat arvestanud sellega, et läheb nii. Nii uute võlakirjade kui ka laenuintress, mida oleksime saanud, oli liig mis liig, meie sellise hinnaga raha ei tahtnud.Rääkige palun, mitu kilomeetrit aastas läbite matkauiskudel, rattaga ja süstaga?Kui tihti majandusajakirjanik peab uisuta mise kohta küsima?Kõige hullem küsimus on veel ees!Ma ei ole võistlussportlane, vaid matkaja. Minu jaoks on protsess tähtsam kui tulemus. Minu jaoks on tähtis olla nii heas füüsilises vormis, et suuta teha pikki süsta-, ratta- või jalgsimatku.Ma vihkan numbriga võistlemist. Olen igapäevane tervisesportlane. Rattaga sõidan 4000-5000, suusatan normaalsel talvel 600-700 kilomeetrit aastas. Süstaga vahemaa ei loe, sest vastuvoolu sõites jõuab edasi vähe kilomeetreid. Mind köidab millegi tundmatu kogemine. Mulle ei meeldi sõita süstaga Katariina kailt Tilgu sadamasse ja tagasi. Mind köidab seiklus, mulle meeldib minna sinna, kus pole varem käinud.Kas Eestis on veel selliseid kohti?Ei ole, aga eelmisel aastal käisin tihti jalgratta, suuskade või süstaga Lätis. Kuna Lätis on asustus Eestist veelgi tihedamalt pealinna koondunud, on Idaja Põhja-Läti üsna inimtühi. Matkamiseks huvitav. Eriti mööda Läti-Vene piiri on kohti, kus ma pole käinud.Teil on poeg ja tütar.Tütar on 18- ja poeg 11-aastane.Kuidas te elu on nii läinud, et elate neist lahus?Ma ei ela neist lahus. Lapsed elavad koos nii oma emaga kui ka minuga. Olen suutnud niimoodi elada, et vaatamata sellele, et ei ela laste emadega koos, osalen laste kasvatamises palju ja meil on väga tugev emotsionaalne side.Kas olete kunagi mõelnud, miks see nii on läinud?Nii nagu mu tööelugi, eks siin on samamoodi. Elus on eri etapid, ma ei ole kartnud teha otsuseid töö- ega eraelus. Kui on vaja edasi liikuda, siis tuleb edasi liikuda.Kas see tähendab, et töö ongi teie jaoks kõige tähtsam?Töö on olnud väga suur osa minu elust, mis ei tähenda, et nii minu praegune kui ka eelmised suhted oleks olnud vähetähtsad. Millega ma polnud nõus tööega eraelus - kui on paigalseis, kui visiooni ei ole, siis tuleb minna eluga teisiti edasi. Areng on oluline!"Olin otsustanud, et 2024. aastal ma neljandaks ametiajaks ei kandideeri. Need asjad, mida mina sain teha, on tehtud.""Nagu te teate, olen ma kange võitleja ja kui ma oleks lahkumiseks survet tundnud, ei oleks ma saanud siit kuhugi minna.""Kas energiakriis võib tulla tagasi? Mu kristallkuul on katki ega oska öelda. Aga võin öelda seda, et meie oskus kriisiga hakkama saada on praegu palju parem.""Millega ma polnud nõus tööega eraelus - kui on paigalseis, kui visiooni ei ole, siis tuleb minna eluga teisiti edasi.Areng on oluline!"Taavi VeskimägiEndine riigiametnik ja poliitik, kuni 1. juulini Eleringi juhatuse esimees.Sündinud 20. novembril 1974 Eidaperes. Kaja Kallase poja ja Anne-Ly Normaku tütre isa.Õppis Rapla ühisgümnaasiumis ja Tallinna Ülikoolis haldusjuhtimist, Readingi Ülikoolis energeetikamajandust ja Aalto Ülikoolis ärijuhtimist.2009-2023 Eleringi juhatuse esimees. 2005-2007 erakonna Res Publica esimees.2005-2009 riigikogu liige. 2003-2005 rahandusminister. 1996-2003 rahandusministeeriumi osakonnajuhataja ja nõunik.Eesti Kaitsetööstuse Liidu asutaja ja nõukogu esimees, Eesti Tööandjate Keskliidu volikogu liige, Euroopa põhivõrguettevõtete ühenduse ENTSO-E juhatuses 2011-2013 ja 2017-2019.Valgetähe IV klassi teenetemärk.Eleringi juhi Taavi Veskimäe kõrval on Soorebase-masti mudel. Disainmasti autorid on Part OÜ arhitektid Sille Pihlak ja Siim Tuksam. Kui olete sattunud Läänemaale Ristile, pole võimalik, et silmatorkavalt teistsugune kõrgepingemast oleks teil märkamata jäänud. 330 110-kilovoldise Harku- Lihula-Sindi kõrgepingeliini ühe nurgamasti rajamiseks kuulutas Elering välja arhitektuurivõistluse 2016. aastal, et saada nii arhitektuurselt kui ka funktsionaalselt sobiv lahendus, mis aitab tehnitsistlikku elektriliini loodusesse sobitada ja tõsta inimeste teadlikkust elektrisüsteemi rollist ühiskonnas.Taavi Veskimägi süstamatkal.FOTO: ASSAR JÕEPERAANDRUS KARNAU toimetaja


Taavi Veskimägi: Milremi osaluse müügiga teenisin miljoniEleringi juht Taavi Veskimägi ütleb, et pole nõus sellega, kui maksumaksja võtab ettevõtjate äririski enda kanda, olgu selleks LNG-terminal või avameretuulepark. «Ma ei ole jaamade vastu, mu küsimus on, et kui anname mere – avaliku hüve – eraarendajate käsutusse, et nad saaks raha teenida, siis on küsimus, mida saab ühiskond tagasi, et on hüve ära andnud,» ütleb Veskimägi.
Selle nädala teisipäeval teatas Veskimägi ilusasti lihvitud pressiteate vahendusel, et lahkub poolteist aastat enne lepingu lõppu ametist. Kas tal sai kõrini või sundis uus valitsus ta lahkuma? Või sai ta hakkama mingi jamaga, millest keegi rääkida ei julge? Nendele küsimustele pole vastust.
Ääremärkus: keeruline sõnapaar «energia varustuskindlus» tähendab lihtsalt seda, et elekter on olemas ja gaas ka.
«Andrus, te olete nõutu näoga,» teeb Veskimägi otsa lahti.
Jah, sest te ei ole öelnud, miks lahkute Eleringi juhatuse esimehe kohalt.
Kas te tõesti ei usu, et mõnikord asjad ongi nii, nagu näivad?
Mulle näib, et lahkumisel on palju konkreetsem põhjus, kui see, millest te räägite.
Aga te eksite. Konkreetne põhjus võib olla ka see, et nagu pressiteates ütlesin, on praegu sobiv ajaaken sellise sammu tegemiseks. Kõik, mida lubasime teha Vene-Ukraina täiemahulise sõja puhkedes Eesti energiavarustuskindluse suurendamiseks, on tehtud.
Sellest ma saan aru.
Aga täpselt nii ongi.
Aga miks?!
See on naljakas eeldus, et Eleringi juhatuse esimehe ametikoht või mõni teine ametikoht on midagi sellist, millest inimene hoiab kümne küünega kinni. Te pole esimene, kes seda küsib. Ma olen viimastel päevadel sellele mõelnud ja mulle tundub, et kehtib reegel – sellist ametikohta saab tulemuslikult täita, kui see ei ole inimese jaoks eesmärk. Keegi neist, kelle jaoks on ametikoht eesmärk iseeneses, kunagi sellist töökohta ei saa.
Mis on eesmärk teie jaoks?
Miks ma Eleringi tulin? Sel tööl on tähendus ja missioon – hoida tuled põlemas ja kodud soojas. Mind on motiveerinud läbi elu edasi liikuma pikem visioon, püüdlemine suuremate eesmärkide poole. Sellest lähtuvalt on praegu sobiv aeg Eleringist lahkumiseks. Kuna ma olin otsustanud, et 2024. aastal ma neljandaks ametiajaks ei kandideeri, siis need asjad, mida mina sain teha, selle töö tähenduse realiseerimiseks, on tehtud. Nüüd peab uus tiim edasi minema juba uute suurte asjade suunas, eelkõige taastuvenergia võrku liitmiseks nii maal kui ka merel.
Kas te valisite ise ise endale järeltulija juhatuse esimehe kohale?
Juhatuse esimehe valik on nõukogu otsus, aga see oli minu soovitus, et 2024. aasta lõpuni võiks minna edasi senine meeskond.
Te asutasite erakonna Res Publica, mille liikmena pääsesite riigikokku ja valitsusse ministriks. Kuidas teil tuli mõte minna edasi energeetikasse?
Mind on motiveerinud visioon. Sel põhjusel tulin ära rahandusministeeriumist ja hakkasin tegema erakonda, sel põhjusel tulin parlamendist Eleringi. Ma nägin, et minu väärtustega kooskõlas oli võimalik ehitada avatud ja vaba konkurentsiga energiaturgu. See mõte tekkis mul 2007 Euroopa Liidu kolmanda energiapaketi aruteludel, mis tõi kohustuse elektri põhivõrk eraldada suurtest energiatootjatest.
Mul oli arusaam, et energiaga peab saama vabalt kaubelda nagu iga teise kaubaga ja selle eelduseks on sõltumatu ja hästi toimiv süsteemihaldur, antud juhul Elering. Sealt ka minu idee kandideerida sellele kohale ja seda tööd teha.
Siit ära minnes ei ole mul põhjust tehtut häbeneda. Ilmselgelt tuleb koos uue valitsusega luua uus pikk visioon, kuidas saavutada eesmärk, et Eestis oleks 2030 taastuvenergia tootmine sama suur kui elektri tarbimine. Seda saavad teha inimesed, kes tahavad töötada Eleringis kauem kui 2024. aasta lõpuni.
Kas uue valitsuse arusaam elektriturust erineb teie omast?
Ei, kindlasti mitte. Eleringi visioon on olnud viimased viis-kuus aastat, et elektri varustuskindlus tuleb tagada kliimaneutraalsel moel. Kui võimule oleks tulnud teistsugune valitsus, teise visiooniga, oleksin kahelnud, kas saaksin siit lahkuda. Praegune valitsus annab kerguse ametist lahkuda, sest usun, et turupõhine kliimaneutraalsust toetav energeetikapoliitika jätkub.
Kuidas te praegu arvate, kas hakkate puudust tundma sellest, et ajakirjanikud helistavad ja küsivad, kui palju te elektri eest maksate?
Olen 20 aastat poliitiku ja riigi äriühingu juhina saanud seda nautida, ma ei hakka sellest puudust tundma. Ja ega ma surra kavatse, võib-olla on tulevikuski põhjust mulle helistada.
Kui suured olid sel kevadel teie kodumaja elektriarved?
Just uurisin huviga, miks märtsis kulus rohkem kilovatt-tunde elektrit kui veebruaris. Maksan talvel keskmiselt 350 eurot kuus.
Aga gaasiarved?
Peaaegu mitte midagi, sest nii nagu ka paljud teised eestlased, panin õhk-vesi-tüüpi soojuspumba. Esimene kütteallikas on elekter.
Mida peaks tegema keskmine lugeja, kas valida fikseeritud elektrihind või usaldada börsi?
Mina olen olnud alati turuusku. Sel suvel näeme esimest korda, et energiat on rohkem kui tarbitakse, hind kõigub laias vahemikus, aga kokkuvõttes tarbija kasuks. Mul oli võimalik panna 8,5 kilovatti päikesepaneele katusele, aga jätsin investeerimata, sest päikesepaneelid poleks mõistliku ajaga müüja küsitud 18 500-eurost investeeringut tagasi teeninud.
Usun, et tulevikus on energiat üle, mitte puudu. Kui päike paistab ja tuul puhub, on elektrihind olematu. Kui päike ei paista, aga tuul puhub, on hind väga madal. Nii et mina oma pisikese päikesejaamaga ei suuda konkureerida suurte taastuvenergia tootjatega.
Kas energiakriis on selleks korraks läbi?
Selleks korraks on läbi. Kas võib tulla tagasi? Mu kristallkuul on katki ega oska seda öelda. Aga võin öelda seda, et nii Eesti kui ka Euroopa riikide oskus kriisiga hakkama saada on praegu palju parem kui veel eelmisel sügisel. Vene-Ukraina sõja puhkemise järel on 14 kuuga ära tehtud palju tööd.
Te tahtsite saada Eesti Energia juhiks. Miks see ei õnnestunud?
Vastupidi, ütlesin, et ei kandideeri, sest ma ei oleks saanud samal ajal olla Eleringi juht ja kandideerida Eesti Energia juhatuse esimeheks. Ma näen, et Eleringi ja Eesti Energiat töö on täpselt sama. Siis oleks tulnud hoopis sihiks seada veel üks ametiaeg Eleringis.
Kui 2009 siia tulin, võis olla arusaam, et Eesti Energiat juhtida on palju kihvtim kui Eleringi. Praegu on energiasüsteem muutumas. Vanasti olid tootjad A ja O, tulevikus on just süsteemihaldurid-võrguettevõtjad need, kes viivad tootmise ja tarbimise kokku.
Ma ei teagi, kas Eesti Energia juhtimine oleks olnud samm edasi või tagasi. Ütlesin eelmisel sügisel, et sellele võiks mõelda, aga kui järele mõtlesin, leidsin, et Eesti Energias ei ole midagi olemuslikult uut võrreldes sellega, mida praegu teen.
Olen viimastel päevadel korduvalt kuulnud oletust, et küllap lähete Kristen Michali juurde kliimaministeeriumi kantsleriks.
Ei lähe.
Teine levinud oletus on, et küllap teenisite Milremi osaluse müügiga nii palju raha, et ei pea enam kunagi tööd tegema.
Ka see ei vasta tõele. Ma ei kavatse minna pensionile ega hakka puhkama. Paljud endised tippjuhid ütlevad, et nüüd hakkab puhkama. Ei! Vastupidi, olen olnud kokku pea 30 aastat riigiametnik, poliitik, riigi äriühingu juht, see on olnud treening selleks, mis tuleb. Loodan, et 10–15 hea energiaga aastat on veel ees, kui on õnne. Kavatsen veel midagi teha. Tuleb usaldada elu.
Peale Eleringi juhtimise tegelete ka ettevõtete nõustamisega.
Olen investeerinud idufirmadesse, kus peale väikese raha olen olnud ka nõuga kaasas, eelkõige robootikaettevõttes Milrem.
Kui palju aktsionärid teenisid Milremi enamusosaluse müügist Araabia Ühendemiraatide riiklikule investeerimisfondile EDGE Group (tehingust teatati selle aasta veebruaris)?
Ettevõtte väärtus oli tehingu ajal 143 miljonit eurot. (EDGE Group ostis enam kui poole ettevõttest – A.K.)
Teie osa sellest oli?
Minu osa on sellest tühine – miljon eurot.
Kuidas te kulutate miljoni?
Investeerin edasi.
Mida te tegema hakkate 1. juulil?
Teen plaani. Just rääkisin täna lõunal (intervjuu toimus neljapäeval – A. K.) [IT-ettevõtja] Sten Tamkiviga, tema soovitus enda kogemusest oli võtta aega plaani tegemiseks ja mitte kiirustada.
Nii et teil ei ole plaani?
Ei ole. Mingi ettekujutus on sellest, mis on huvitav.
Tunnen kaitsetööstust, sel on missioon, sest kaitsetööstus on osa Eesti kaitsevõimest, see läheb mulle korda. Teine valdkond on cleantech (keskonnasõbralik äri – A. K.), sealhulgas energeetika on see, mida tean ja tunnen. Arvan, et nendes valdkondades panen endale kokku tegevusportfelli. Milline see saab olema? Ei tea.
Kuna mu lahkumine tuli kõigile ootamatult, on mu kalender jaanipäevani täiesti täis. Juunis lõpeb ka mu töö ENTSO-E (Euroopa põhivõrgufirmade liit – A. K.) juhatuse liikmena, kus olen olnud pretsedenditult kõige pikema staažiga, kolm korda tagasi valitud. Jooksen Eleringis finišilindi 1. juulil ega kavatse jääda lõpuruudustikus uimerdama.
Nii et lahkumine tuli ka te enda jaoks ootamatult?
Jah, tuli.
Mis juhtus?
Ei juhtunudki midagi, planeedid olid õiges seisus. Tegin otsuse aprillis. Otsuse mehhanism oli selge – tekkis uus valitsus ja uus omanik, kliimaminister Kristen Michal.
Kas Kristen Michal palus teil juhi kohalt lahkuda?
Ei-ei. Mulle ta seda ei öelnud, vastupidi, tema palve oli, et toetaksin uut ametisse tulevat juhatust nii kaua, kuni mul pole huvide konflikti. Kõigepealt rääkisin ministriga, siis majandusministeeriumi ametnikega ja Eleringi nõukogu esimehe Timo Rajala ja teiste nõukogu liikmetega.
Millal te Rajalale teatasite?
Aprilli alguses.
Mis peaminister Kaja Kallas ütles?
Eks see tuli kõigi jaoks ootamatult. Aktsepteerisid ja tunnustasid 14 aastaga tehtut. Täpselt nii ongi. Olen püüdnud Eleringis nii hoida, et kui jääksin rongi alla, siis meeskond on suuteline minema edasi. Nüüd nad saavad näidata, kas on võimelised selleks.
Rongi kujund – kas rongis, mille alla jäite, istuvad Alexela ja Infortari omanikud?
Ei-ei. Jumal teab, mida nemad teevad, nendega ma ei pidanud vajalikus konsulteerida. Sellele otsusele neil küll mingit mõju ei olnud. Või vastupidi, nagu te teate, olen ma kange võitleja ja kui ma oleks sellist survet tundunud, ei oleks ma saanud siit kuhugi minna.
Kas teie poliitiline seljatagune on gaasiterminali tüli pärast ära kulunud?
Teades valitsuse paljusid liikmeid ja nende maailmavaadet, oleks see julge avaldus.
Kui tulla mulluse gaasitüli juurde, siis teie arvates Eesti ei vaja LNG-terminali ega -tankerit?
Eesti gaasitarbimine on 3,5 teravatt-tundi ehk kolm suurt LNG-laeva aastas. Minu hinnangul tagavad Inkoo ja Klaipeda terminal koos Incukalnsi maa-aluse hoidlaga gaasi varustuskindluse suurepäraselt ja suure varuga.
Aga ärimehed Alexelast ja Infortarist tahaksid nii ühte kui ka teist Eestisse.
Aga miks nad ei tee siis seda? Elering pole pannud kätt ette LNG-terminali rajamisele. Kus oli arusaamade lahknevus? Elering seisis selle eest, et LNG-rajatisi ei tehtaks maksumaksja raha eest, nemad tahtsid, et maksumaksja võtaks äririski osaliselt enda kanda. See oli see. Ka see oli väga õige otsus, et me ei läinud Soome ujuvterminali aktsionäriks, kuigi sain selle eest teravat kriitikat.
Kuidas viisakalt öelda… Mind hurjutati kuu aega selle eest meedias, aga pigem valisin hurjutamise kuu aega, kui kümme aastat mõnitamist, et kes oli see, kes tegi otsuse, et Eesti läks Soome ujuvterminali osanikuks, mistõttu riigikassast tuleb nende kahjumit katta.
Tänapäeval on maine tähtsam kui asjade sisu. Mulle tundub, et keskmise lehelugeja jaoks te kaotasite gaasitüli?
Jah, nõus. Elering kindlasti ei võitnud, sest me ei suutnud selgitada, milliste väärtuste eest seisame. Elering seisis maksumaksja raha hea kasutamise eest.
Samasugune vastasseis on tuuleparkide arendajatega. Ma tean vähemalt kolme ettevõtet, kes tahaks rajada Eesti vetesse 1000-megavatise tuulepargi, tõenäoliselt on neid rohkem. Teie seisukoht on, et piisab ühest avameretuulepargist?
Samasugune vaidlus on Eesti Energiaga olnud. Mul pole [Eesti Energia eelmiste juhtide] Hando Sutteri ega Sandor Liive vastu mitte midagi, mõlemad on väga tugevad juhid ja toredad inimesed. Konflikt on olnud väärtuste tõttu.
Mina seisan vaba turu eest. Elektri jaeturg on konsolideerunud, 60 protsenti Eesti Energia käes. Eesti Gaasi osakaal gaasiturul on 80 protsenti. See ei ole tarbija huvides. Arendajad tehku avameretuulejaamasid nii palju kui jõuavad, aga ühiskond peab küsima, miks on neid meil vaja, kui osa kulu tahetakse panna elektritarbija kanda? See on olnud minu sõnum.
Eesti varustuskindluse jaoks piisab ühest-kahest avameretuulepargist. 1000-megavatine tuulejaam toodab merel 3,5 teravatt-tundi elektrit aastas. Eesti tarbimine on 8,4 teravatt-tundi aastas. Tehnikaülikooli või välisekspertide prognoosid ütlevad, et isegi siis, kui elektriautosid tuleb kõvasti juurde, ei tõuse tarbimine üle 10–11 teravatt-tunni aastas. Eesti varustuskindluse jaoks ei ole vaja rohkem kui üks-kaks gigavatti meretuult. Praegune elektrivõrk lubab võrku võtta sellise koguse, mis vajalik Eesti varustuskindluseks. Uus valitsus ja ka Elering peavad vastama, miks on vaja tuuleparke üle Eesti enda varustuskindluse. Merele on pargitaotlusi esitatud kokku 54 gigavati tuuleparkide ehituseks.
Te teate ju vastust, tuuleenergia äri väärtus kasvab kiiresti ja on ärimeestele väga kasumlik.
Absoluutselt! Vastasseisud tulevad sellest, kui ettevõtja tahab anda oma riski maksumaksja kanda ja pista käe maksumaksja taskusse. Ma ei ole jaamade vastu, mu küsimus on, et kui anname mere – avaliku hüve – eraarendajate käsutusse, et nad saaks raha teenida, siis on küsimus, mida saab ühiskond tagasi, et on hüve ära andnud. Ühiskond peab olema nii küps, et küsida, kuidas jaguneb tekkiv väärtus arendaja ja Eesti ühiskonna vahel.
Ühesõnaga, te ütlesite, et Infortari Ain Hanschmidt, Alexela Heiti Hääl, Utilitase Kristjan Rahu ja Enefit Greeni väikeaktsionärid tahavad panna käe maksumaksja taskusse?
Te võtsite selle nii kokku, aga ma arvan, et te ei saanud õigesti aru.
Kui ühiskond toetab mingit projekti avaliku rahaga, siis on vaja mõista, miks seda on vaja teha. Kui tuulepark ei ole vajalik Eesti varustuskindluse jaoks, siis on küsimus, miks me ühiskonnana võtame osa äririski endale. Vastused võivad olla: majandus areng, töökohad, maksutulu. Aga küsimusele tuleb selgelt vastata.
Me tunneme teineteist palju aastaid, aga ma ei ole kunagi teid näinud nii väsinu ja lööduna.
Siis näete valesti. Ma ei ole väsinud ega löödud. Põrgutee on sillutatud valede eeldustega. Teie eeldus on, et ma ei teinud otsust ise, et see oli peale sunnitud või et selle taga on midagi, mida te ei näe.
See on vale eeldus.
Te olite ka Auvere uue põlevkivijaama ehituse vastu. Kas viimane kriis ei näidanud, et te eksisite, kui arvasite, et jaama pole vaja?
Kui varustuskindluse tagamiseks oleks olnud vaja uusi elektrijaamu ehitada, siis oleks tulnud teha oksjon kõige efektiivsema tehnoloogia leidmiseks. 275-megavatise põlevkivielektrijaama investeering oli 600 miljonit eurot. Ühiskond oleks kindlasti saanud nii suure raha eest mingi teise tehnoloogiaga palju rohkem varustuskindlust kui praegu Auvere jaamaga. Elektrijaama ehitamise otsustamine vaba turgu ignoreerides ei ole mõistlik.
Kas Venemaa võib jätta Eesti iga kell pimedusse?
Venemaa võib meie elektrivõrgu enda omast lahti ühendada. See ei tähenda pimedust. Eesti valmisolek erakorraliseks elektrisüsteemi eraldamiseks on piisav, iga päevaga oleme selleks rohkem valmis, me ei karda seda, me saame sellega hakkama.
Meie murekoht on Narva elektrijaamade jahutusvesi. Selle aasta sügistalveks Eesti enam ei sõltu sellest, kui Venemaa peaks Narva veehoidla lüüsid avama ja veetaseme alla laskma. Jälle üks risk maas.
Mida teha Elektrileviga?
Esmalt panna [elektrivõrgu ehitusfirma] Enefit Connect tagasi Eletrileviga üheks ettevõtteks ja seejärel lahutada Elektrilevi Eesti Energiast. 2014–2015 sai sellest palju räägitud, et teha Elektrilevist ja Eleringist üks võrguettevõte. Praegu ma ei soovita võrgufirmasid liita enne 2026. aastat, mil jõuab lõpule Eesti elektrivõrgu lahutamine Venemaa omast. Meil ei ole praegu aega kahe firma liitmiseks. Elektrilevi võib ka olla otse riigi valitsetav äriühing.
Jaotusvõrk peab tagama kõikidele tootjatele ja kauplejatele ühesuguse turuplatsi. Elektrilevi omab kogu infot tarbijate kohta, võimaluste kohta tootmisseadmeid võrguga liita jne, hajaenergeetika juures võib see anda turul suure konkurentsieelise. Ja tähtis ei ole isegi see, kas see on nii või ei ole nii, tähtis on, kuidas see tundub.
Juba siis, kui saite 2009 Eleringi juhiks, oli selge, et peatselt jõuab kätte aeg, mil autod sõidavad elektriga ja elektrit toodetakse tuulest. Nüüd on see käes. Miks on nii, et praegu on ühiskond ehmatanud ega tea, mida teha?
Ju siis inimesed ei olnud valmis investeerima oma raha sellesse hüpoteesi. Lihtne on öelda, aga panna raha selle eelduse taha on hoopis teistsugune veendumus. Ju siis inimestel ei olnud usku.
Mis on põhjus, miks ühiskond ei taha lahti lasta põlevkivist ega sisepõlemismootorist?
Ühiskond on olemuselt konservatiivne, tohutu inertsiga. Varem ei söandata uut usaldada, kui see on end tõestanud. Elame energiarevolutsioonis, kus üks paradigma kukub kokku ja tuleb uus. Suurte ühiskondlike muutuste juures on alati segadust ja ebakindlust. Ühiskond on konservatiivne ja inimesed alalhoidlikud.
Res Publica loosung «Vali kord!», kas see ei tähendanud ka soovi tuua tagasi müütiline vana hea aeg, kus valitseb kord ega ole muutusi?
Loosung «Vali kord!» oli 2003. See oli toonases ajas, 20 aastat tagasi. Res Publica tekkis [Isamaa juhi] Mart Laari valitsuse erastamisotsuste segaduse tõttu: Eesti Raudtee, Narva elektrijaamad. «Vali kord!» sõnum oli, et riigi ja erahuvide segiajamine tuleb lõpetada, lõpp korruptsioonile oli pigem see, mida «kord» tähendas.
Kas Res Publica aeg oli te elu kõige õnnelikum?
Olen tundnud end hästi nii poliitikas kui ka riigiametnikuna ja ka Eleringis. Res Publica oli kogemus ja õppetund.
Te protestisite Mart Laari poliitika vastu, aga ometi läksite Res Publicaga Isamaa rüppe tagasi.
See oli minu initsiatiiv, mina läksin Mart Laari juurde ettepanekuga moodustada Res Publica ja tollase Isamaa pealt paremkonservatiivne rahvaerakond. See oli loogiline – nii Isamaa kui ka Res Publica olid Euroopa Rahvapartei liikmed. Tänane Isamaa ei ole see, mida ma tollal Laarile seda ettepanekut tehes ette kujutasin.
Helir-Valdor Seedri juhitud Isamaa ei ole see…
Jah, see kindlasti ei ole see Isamaa, mida mina silmas pidasin. Mina nägin Isamaad palju avatuma ja liberaalsema erakonnana kui praegu.
Konkurentsikeeldu teil ei ole pärast 1. juulit, lahkumishüvitist ei maksta, aga selles eest saate preemiat neli kuupalka. Kui suur te sissetulek on Eleringi juhina?
Minu kuupalk on 1. jaanuarist 13 500 eurot.
Eleringi võlakirjade tähtaeg on tuleval nädalal, 3. mail, võlakirjade maht on 230 miljonit eurot. Kas te uuendate võlga?
Me lunastame võlakirjad oma rahast. Praeguse intressitasemega me ei refinantseeri võlakirju ega võta laenu nende katmiseks, vaid maksame tagasi ettevõtte rahast. Elering kindlustab end sellega, et sõlmime laenulepingud, mida vajadusel kasutusele võtta. Võlakirjade intress on 0,89 protsenti, see oli väga hea tase, aga praegu sama odavalt uuendada ei ole võimalik.
Eleringil on arvel 230 miljonit eurot vaba raha?
Jah. Me oleme sellega arvestanud, et lunastame võlakirjad, see ei juhtunud üleöö, me oleme poolteist aastat arvestanud sellega, et läheb nii. Nii uute võlakirjade kui ka laenuintress, mida oleksime saanud, oli liig mis liig, meie sellise hinnaga raha ei tahtnud.

Taavi Veskimägi jalgrattamatkal. Teda köidab seiklus, talle meeldib minna sinna, kus pole varem käinud.
Assar Jõepera

Rääkige palun, mitu kilomeetrit aastas läbite matkauiskudel, rattaga ja süstaga?
Kui tihti majandusajakirjanik peab uisutamise kohta küsima?
Kõige hullem küsimus on veel ees!
Ma ei ole võistlussportlane, vaid matkaja. Minu jaoks on protsess tähtsam kui tulemus. Minu jaoks on tähtis olla nii heas füüsilises vormis, et suuta teha pikki süsta-, ratta- või jalgsimatku.
Ma vihkan numbriga võistlemist. Olen igapäevane tervisesportlane. Rattaga sõidan 4000–5000, suusatan normaalsel talvel 600–700 kilomeetrit aastas. Süstaga vahemaa ei loe, sest vastuvoolu sõites jõuab edasi vähe kilomeetreid. Mind köidab millegi tundmatu kogemine. Mulle ei meeldi sõita süstaga Katariina kailt Tilgu sadamasse ja tagasi. Mind köidab seiklus, mulle meeldib minna sinna, kus pole varem käinud.
Kas Eestis on veel selliseid kohti?
Ei ole, aga eelmisel aastal käisin tihti jalgratta, suuskade või süstaga Lätis. Kuna Lätis on asustus Eestist veelgi tihedamalt pealinna koondunud, on Ida- ja Põhja-Läti üsna inimtühi. Matkamiseks huvitav, eriti mööda Läti-Vene piiri on kohti, kus ma pole käinud.
Teil on poeg ja tütar.
Tütar on 18- ja poeg 11-aastane.
Kuidas te elu on nii läinud, et elate neist lahus?
Ma ei ela neist lahus. Lapsed elavad koos nii oma emaga kui ka minuga. Olen suutnud niimoodi elada, et vaatamata sellele, et ei ela laste emadega koos, osalen laste kasvatamises palju ja meil on väga tugev emotsionaalne side.
Kas olete kunagi mõelnud, miks see nii on läinud?
Nii nagu mu tööelugi, eks siin on samamoodi. Elus on eri etapid, ma ei ole kartnud teha otsuseid töö- ega eraelus. Kui on vaja edasi liikuda, siis tuleb edasi liikuda.
Kas see tähendab, et töö ongi teie jaoks kõige tähtsam?
Töö on olnud väga suur osa minu elust, mis ei tähenda, et nii minu praegune kui ka eelmised suhted oleks olnud vähetähtsad. Millega ma polnud nõus töö- ega eraelus – kui on paigalseis, kui visiooni ei ole, siis tuleb minna eluga teisiti edasi. Areng on oluline!

Taavi Veskimägi

	Endine riigiametnik ja poliitik, kuni 1. juulini Eleringi juhatuse esimees.
	Sündis 20. novembril 1974 Eidaperes.
	Kaja Kallase poja ja Anne-Ly Normaku tütre isa.
	Õppis Rapla ühisgümnaasiumis ja Tallinna Ülikoolis haldusjuhtimist, Readingi Ülikoolis energeetikamajandust ja Aalto Ülikoolis ärijuhtimist.
	2009–2023 Eleringi juhatuse esimees.
	2005–2007 erakonna Res Publica esimees.
	2005–2009 riigikogu liige.
	2003–2005 rahandusminister.
	1996–2003 rahandusministeeriumi osakonnajuhataja ja nõunik.
	Eesti Kaitsetööstuse Liidu asutaja ja nõukogu esimees, Eesti Tööandjate Keskliidu volikogu liige, Euroopa põhivõrguettevõtete ühenduse ENTSO-E juhatuses 2011–2013 ja 2017–2019.
	Valgetähe IV klassi teenetemärk.


Naistepesu Venemaal ja Valgevenes müüv Silvano FG laveerib sanktsioonide keskkonnas nagu miiniväljalSuurelt Venemaal ja Valgevenes tegutsev Silvano FG möödus keeruline aasta, võib lugeda ettevõtte aastaaruandest. Ühe ettevõtte aruanne annab informatsiooni, kuidas käib kaasaajal Venemaal ja Valgevenes äri ajamine.2022. ja 2021. aastal olid Silvano FG peamised tegevuspiirkonnad Venemaa, Valgevene, teised SRÜ riigid ning Baltikum. Kontserni 2022. aasta 12 kuu tulemusi mõjutas jätkuvalt olukord peamiste turgude – Venemaa ja Valgevene – majanduses.
Lisaks mõjutas kogu kontserni äritegevust olukord Ukrainas. Venemaa ja Ukraina vahelise relvastatud konflikti algus 24. veebruaril 2022 oli geopoliitiline ja makromajanduslik pöördepunkt, millel olid tõsised tagajärjed kogu maailma majandusele. Sellel oli märkimisväärne mõju mitte ainult raha- ja kapitaliturgudele, vaid ka kaupade liikumisele, kaubandusele ja tarneahelatele ning energiatarnetele.
Kogu aastat iseloomustas väga muutlik turukeskkond ja ebakindlus. 23. veebruaril 2022 võttis EL vastu esimese sanktsioonide paketi, et reageerida Venemaa otsusele tunnustada valitsuse kontrolli alt väljas olevaid Ukraina Donetski ja Luhanski oblasteid iseseisvate üksustena. Sanktsioonid puudutasid prominentseid isikuid ja üksusi ning hõlmasid varade külmutamist ja neile rahaliste vahendite kättesaadavaks tegemise keeldu, samuti reisikeeldu loetellu kantud isikutele.
EL otsustas kehtestada ka sektoripõhise keelu Venemaa, selle valitsuse ja keskpanga rahastamisele. Kahandades Venemaa riigi ja valitsuse suutlikkust pääseda ligi EL-i kapitali- ja finantsturgudele ning -teenustele, piiras EL eskaleeriva ja agressiivse poliitika rahastamist. Olukord arenes aga kiiresti ning vaid mõni päev hiljem võttis EL vastu täiendava individuaalsete ja majanduslike meetmete paketi, millega laiendati olemasolevaid finantssanktsioone, piirates Venemaa juurdepääsu kõige olulisematele kapitaliturgudele.
Uute piirangute eesmärk oli suurendada Venemaa laenukulusid, tõsta inflatsiooni ning vähendada järk-järgult Venemaa tööstusbaasi. Sanktsioonide pakett puudutas ka energeetika-, transpordi- ja tehnoloogiasektorit. Kontserni äritegevust see siis aga ei mõjutanud.
Silvano FG ei aja asju sanktsoonide alla langenud panakdes
Venemaa-Ukraina relvakonflikti eskaleerumine tõi kaasa uued meetmed, mis hõlmasid muu hulgas keeldu teha tehinguid Venemaa keskpangaga ning keeldu osutada finantsandmete vahetamiseks kasutatavaid spetsiaalseid finantssõnumiteenuseid (SWIFT) seitsmele Venemaa pangale. Selle tulemusena ühendati Bank Otkritie, Novikombank, Promsvyazbank, Rossiya Bank, Sovcombank, Vnesheconombank ja VTB Bank rahvusvahelisest finantssüsteemist lahti ning kahjustati nende suutlikkust ülemaailmselt tegutseda. See ei mõjutanud aga emaettevõtte ja kontserni Venemaal asuvate tütarettevõtete vahelisi rahavooge, kuna AS-i Silvano Fashion Group Venemaa tütarettevõtted hoiavad oma raha teistes pankades, mis sanktsioonide nimekirja ei kuulu.
Samuti on EL kehtestanud keelu müüa, tarnida, üle kanda või eksportida euro pangatähti Venemaale või mis tahes füüsilisele või juriidilisele isikule või üksusele Venemaal.
Ka Valevene sai sõja toetamise eest sanktsioonid
Pisut hiljem, märtsi alguses, leppis EL kokku uutes meetmetes vastuseks Valgevene osalemisele Venemaa ja Ukraina vahelises relvastatud konfliktis, mis olid suunatud Valgevene finantssektori vastu. Kokkulepitud meetmetega piirati muu hulgas spetsiaalsete finantssõnumiteenuste (SWIFT) osutamist kolmele Valgevene pangale ning keelati tehingud Valgevene keskpangaga ja euro pangatähtede tarnimine Valgevenesse.
Kõnealused meetmed tegevust Valgevenes, täpsemalt kontsernisiseseid rahavooge ei mõjutanud, kuna Valgevene tütarettevõtetel on kontod pankades, millele sanktsioone ei kohaldata. Edasiste sanktsioonidega on kehtestatud ka kaubanduspiirangud teatud liiki kaupade. Pesutooted ei ole seni aga veel ühtegi sanktsioonide nimekirja kantud ning seega ei mõjutanud see ka kontserni tegevust.
Maanteeveo ettevõtetele kehtestatud sanktsioonid ajasid kulud üles
8. aprillil 2022 vastu võetud viies sanktsioonide pakett hõlmas EL-i sisenemise keeldu Venemaa ja Valgevene maanteeveo-ettevõtjatele. Selle tulemusena suurenesid kontserni transpordikulud 2022. aasta teises pooles märkimisväärselt. 2022. aasta juunis laiendas EL SWIFTi-keeldu veel kolmele Venemaa krediidiasutusele ja ühele Valgevene pangale. Samuti keelati arvepidamis-, audiitor- (sh kohustuslikud auditid) ja raamatupidamisteenuste ning maksunõustamis-, ärinõustamisja juhtimiskonsultatsiooni- ning suhtekorraldusteenuste osutamine Venemaa valitsusele ning kõigile Venemaal asutatud juriidilistele isikutele, nagu ettevõtted ja muud üksused või asutused.
Kontserni jaoks oleks see tähendanud seda, et emaettevõte ei saa enam osutada oma teenuseid Venemaa tütarettevõtetele. Nõukogu määrust muudeti aga siiski õnneks hiljem nii, et seda piirangut ei kohaldata selliste teenuste osutamise suhtes, mis on ette nähtud kasutamiseks üksnes sellistele Venemaal asutatud juriidilistele isikutele, üksustele või asutustele, mis on mõne EL-i liikmesriigi õiguse alusel asutatud või moodustatud juriidilise isiku, üksuse või asutuse omandis või ainu- või ühiskontrolli all. See tähendab, et AS Silvano Fashion Group võib oma Venemaa tütarettevõtetele juhtimisteenuseid edasi osutada.
Sanktsioone karmistati 2022. aasta suvel veelgi ning aruandeaasta teisel poolel võeti vastu mitu uut sanktsioonide paketti. Need olid aga suunatud teistele sektoritele ning kontserni tegevust ei mõjutanud.
Venemaa ja Valgevene kehtestasid vastusanktsioonid
Nüüdseks on EL-i sanktsioonid viinud aga Venemaa ja Valgevene poolsete vastusanktsioonide kehtestamiseni. Alates 2022. aasta veebruarist on avaldanud geopoliitiliste pingete eskaleerumine ning Venemaa ja Ukraina vaheline konflikt negatiivset mõju Valgevene majandusolukorrale. 2022. aastal vähenes Valgevene SKP 2021. aastaga võrreldes 4,7%, ulatudes jooksevhindades 191,4 miljardi Valgevene rublani. Teenuste väliskaubanduse saldo oli 2022. aastal ülejäägis, kuid vähenes 2021. aastaga võrreldes siiski 10,7%. Valgevene rubla nõrgenes peamiste välisvaluutade suhtes.
2022. aasta esimest poolt iseloomustas suurenenud volatiilsus valuutaturul, pangahoiuste väljavool ja inflatsiooniprotsesside kiirenemine. Makromajandusliku tasakaalu tagamiseks ning olukorra stabiliseerimiseks kodumaistel valuuta- ja hoiuseturgudel tõsteti alates 2022. aasta märtsist Valgevene keskpanga refinantseerimismäära 9,25%-lt 12%-le aastas. Inflatsioon küündis 2022. aastal 12,8%-ni.
Venemaa poliitiline olukord on ebastabiilne
Venemaa poliitiline olukord on suhteliselt ebastabiilne, kuna sealsele majandusele on mõjunud negatiivselt nii Venemaale kehtestatud sanktsioonid, riigi üldine geopoliitiline olukord kui ka toornafta hinna kõikumised. Alates veebruari lõpust on Vene rubla olnud volatiilne, kuid vaatamata toimunud nõrgenemisele on vahetuskurss aga endiselt tugevam kui 2022. aasta alguses.
Inflatsiooniootused hüppasid konflikti alguses 18%-ni, kuid langesid kevadel. 2022. aasta detsembris oli inflatsioon Venemaal 11,9%. Venemaa SKP vähenes 2022. aastal 2,5%.
Baltikum sai omad vitsad
Ka Baltikumi jaoks on 2022. aasta olnud tormiline: esile on kerkinud uued ohud, nagu energiakriis, viimase 25 aasta kõrgeim inflatsioon ja intressimäärade järsk tõus. Makromajanduslikele ja geopoliitilistele šokkidele vaatamata suutis kontsern kiiresti muutuva keskkonnaga aga hästi kohaneda ning nende äritegevus on jätkuvalt tugev ja vastupidav. Kontserni juhtkond jälgis olukorda aruandeaasta jooksul tähelepanelikult ning hoiab ka edaspidi arengutel Ida-Euroopa geopoliitilises olukorras ja selle võimalikel mõjudel silma peal.
Venemaa majanduse väljavaated
Kontserni müügitulu Venemaal oli 35,2 miljonit eurot, kasvades 2021. aasta 12 kuuga võrreldes 28%. 2022. aasta 12 kuu müügitulu kohalikus valuutas oli eelmise aasta sama perioodi müügitulust 3,0% suurem. Aruandeperioodi lõpu seisuga opereeris kontsern kokku 49 poodi (31. detsember 2021: 44 poodi).
Kontsern keskendub jaekaubanduse kasumlikkuse tõstmisele ning sobiliku hinnatasemega pindade olemasolul ka oma poodide võrgustiku laiendamisele. 2023. aasta veebruaris avati esimene pood ka Peterburis.
Valgevene majanduse väljavaated
Kontserni 2022. aasta 12 kuu müügitulu Valgevenes oli 14,6 miljonit eurot, kasvades 2021. aasta sama perioodiga võrreldes 26,4%. Müük kohalikus valuutas kasvas samal perioodil 19,0%. Aruandeperioodi lõpu seisuga opereeris kontsern seal kokku 59 poodi (31. detsember 2021: 60 poodi).
Ukraina majanduse väljavaated
Kontserni 2022. aasta 12 kuu müügitulu Ukrainas oli 233 000 eurot, kahanedes 2021. aasta sama perioodiga võrreldes 85,1%. Alates 2022. aasta märtsist on müügitegevus Ukrainas ajutiselt peatatud. 2022. aasta suvel tõstis Ukraina valitsus aluspesu importimiseks keelatud kaupade nimekirjast välja ning lubas maksta importijatele grivnades.
Esimene, 1844-esemest koosnev proovipartii Lauma tooteid tarniti ja müüdi LLC-le Silvano Fashion 2022. aasta detsembris. Hetkel saavad kliendid esitada Lauma toodetele tellimusi ning teine partii saadeti teele 28. veebruaril 2023. Kontsern ootab, et müügitegevus Ukrainas taastub järk-järgult 2023. aastal.


Hennadi Vaskiv: «Olen positsioonidel. Siin on pagana vilets levi.»MTÜ Slava Ukraini rahaasjades valitseva segaduse üks võtmetegelasi, endine Lvivi aselinnapea Hennadi Vaskiv on jäänud vaatamata Postimehe mitmele katsele loosse selgust saada seni tabamatuks.Täpsemalt öeldes võtab Eesti mittetulundusühingu Ukraina-poolse partneri All For Victory juhtfiguur telefoni vastu, kuid pikemat vestlust temaga arendada ei õnnestu. Tagasi ta ei helista.
Meie esimene jutuajamine.
M.M.: «Halloo! Kas Hennadi Vaskiv kuuleb?»
G.V.: «Halloo!»
M.M.: «Kas te kuulete mind?»
G.V.: «Halloo! Olen Bahmuti lähistel positsioonidel. Siin on pagana vilets levi. Olen homme või ülehomme saadaval. Halloo!»
M.M.: «Hästi. Helistan teile homme uuesti. Aitäh!»

Hennadi Vaskiv.
Kuvatõmmis / Hennadi Vaskivi FB

Päev hiljem kordub kõik põhimõtteliselt sama rada mööda.
M.M.: «Halloo, Hennadi Volodõmõrovits!»
G.V.: «Halloo, halloo!»
M.M.: «Kuidas mind on kuulda?»
G.V.: «Halloo!»
M.M.: «Kas kuulete?»
G.V.: «Olen teel. Meil on väga kehv levi. Halloo!»
M.M.: «Proovin teile siis õhtupoole helistada.»
G.V.: «Mis küsimuses? Halloo!»
M.M.: «Halloo!»
G.V.: «Kas olete sõjaväelane? Mis küsimuses te tahate rääkida?»
M.M.: «Soovin teile esitada mõned küsimused seoses Slava Ukrainiga.»
G.V.: «Halloo!»
M.M.: «Halloo! Helistan teile pisut hiljem?»

Idarindel sõdivatele Ukraina armee võitlejatele abisaadetisi toimetanud Gennadi Vaskiv näitas oma sotsiaalmeedia konto jälgijatele hiljuti, kuidas käib relvajõudude töö ega unustanud tänada abi eest kodukandi sõjaväeadministratsiooni juhti.
Kuvatõmmis / Hennadi Vaskivi FB

Neli minutit pärast põgusat telefonivestlust ilmub Vaskivi Facebooki kontole postitus tankifoto ja kahe videopöördumisega. Neist ühes tänab ta Lvivi sõjaväeadministratsiooni juhti kuberner Maksõm Kozitskõid ja tema fondi osutatud abi eest.
«Teie abita, Maksõm, poleks meie töö võimalik ja me ei saaks meie sõjaväelasi aidata. Olete oma meeskonnaga mega vinged. Au Ukrainale, au Ukraina relvajõududele!» lausub Vaskiv liikuval tankil salvestatud videos.
Teisel videol näitab ta positsioonil laskevalmis tanki. Tanki kahurist käib kõmakas, torust paiskub välja tuleleek ja tõuseb suitsu. «Vaat nii! Vaenlasi jäi jälle vähemaks. Kõrvus vilistab. Au Ukrainale, au Ukraina relvajõududele!» sõnab Vaskiv.

Slava Ukraini endine koostööpartner: Lehtme on ohver
Postimees kontakteerus Ukrainas Slava Ukraini ja All For Victory endise koostööpartneri Serhiga (nimi muudetud, täisnimi on teada), kelle tee mõlema abiorganisatsiooniga läks lahku väidetavalt ebaseadusliku äri ja õiguskaitseorganite huviorbiiti sattumise tõttu.
Telefoniusutluses eitas mees, et suhetele Hennadi Vaskivi ja Johanna-Maria Lehtmega sai saatuslikuks tema hämar kõrvaltegevus ning väitis, et lahkus seltskonnast hoopis, sest leidis «teise suuna».
«Juhtus lihtsalt nii, et ma hakkasin tegelema oma asjadega ja nemad (Vaskiv ja Lehtme - M.M.) oma asjadega. Ma lugesin [ajakirjandusest], et seal [Slava Ukrainis] on mingid küsimused, aga kahtlen tugevalt selles, kas seal on mingi korruptsioon,» lausus Serhi.
Slava Ukraini ja Lehtme ümber toimuvat nimetas ta poliitiliseks tellimuseks. «Ta on poliitikas ja seal on pori. Poliitikud pole kahjuks porist puhtad ei Euroopas, Ameerikas ega ka teil Eestis. Poliitikat ilma porita ei ole olemas. See tüdruk on praegu selle ohvriks langenud,» ütles Serhi.
«Ma olen oma elus palju korrespondentidega kokku puutunud, kuna olin avalikus teenistuses. Ja kui palju pori on loobitud ja avaldatud kontrollimata asju. Paljud asjad, mida Johanna kohta kirjutatakse, ei vasta tõele. Ta on meid väga palju aidanud. Nii ei tohi teha. See ei ole ilus.»
Hea reportaaži saamiseks Ukrainas soovitas mees aga olukorda kohapeale vaatama tulla. «Istuge autosse, sõitke Ukrainasse, palgake fikser paariks päevaks, kohtuge minuga, te pöördute selle peale 180 kraadi,» pakkus ta.


Reformierakonna kalli valimislubaduse peab korvama kõrgem tulu- ja käibemaksumäärRaadio Kuku saates «Keskpäevatund» arutlesid Postimehe peatoimetaja Priit Hõbemägi, Raadio Kuku tegevtoimetaja Ainar Ruussaar ja Eesti esipankur Heldur Meerits uute maksude, Eleringi juhi Taavi Veskimägi ametist lahkumise ja Slava Ukraini annetuste läbinähtamatuse teemadel.Alustuseks küsis Priit Hõbemägi, kas meil tulevikus üldse raha ongi auto ostmiseks, kui hakkab kehtima automaks. See on üks sellistest maksudest, mida on õnnestunud siiani koos kinnisvaramaksuga pikki aastaid edasi lükata. Nüüd on aga selgunud, et see karikas meist enam mööda ei lähe.
Ainar Ruussaar ütles, et transpordiamet tegi tänuväärset asja ja seletas automaksu põhjalikult lahti. Uue auto registreerimine, mille heide on üle 120 g/km kohta, plaanitakse maksustada tuhande kaheksasaja kuni kahe tuhande euroga. Aastas plaanitakse küsida automaksu sada kuni sada kakskümmend eurot, aga tähelepanuväärne on see, et kui sa kasutad autot ainult kolm kuud aastas, siis on summa väiksem.
Hõbemägi soovis täpsustada, et transpordiamet ei ole asutus, kes selliseid otsuseid saaks vastu võtta, ent vahel tehakse nii, et avalikkusesse lastakse ringlema mõned ideed, et kontrollida, kuidas inimesed need vastu võtavad.
Heldur Meerits ütles, et sajaeurose auto aastamaksu tõttu tema küll ei viitsi oma autot Lätti ümber registreerida. Kui nüüd auto ostul tuleks lisaks veel kuni kaks tuhat eurot välja käia, ega ka siis veel ostu tegemata jäeta. Elektriauto ostule makse ei lisandu, samuti pole vaja maksta aastas sada eurot. Hõbemägi hinnangul asume niimoodi teekonnale suretamaks automaksu välja. Meerits sekkub ja ütleb, et maainimestel on autot vaja ja sageli on nende autopargis just vanemad autod. Kindlasti ei ole maainimesed need, kes hakkaksed uusi ja kalleid elektriautosid soetama. Eks riik selle raha kätte saab, arvab Meerits.
Ruussaar tuli tagasi auto mujale registreerimise juurde, öeldes, et selle vastu on transpordiamet käinud välja idee, et sa ei saa enne liikluskindlustust teha, kui automaks on maksmata.
Hõbemägi ütles, et praegu on olukord selline, kus ühel pool lauda istuvad kodanikud, kes mõtlevad, kuidas süsteemi alt vedada ja teisel pool lauda istuvad ametnikud, kes mõtlevad, kuidas altvedamise süsteemi ära rikkuda. «Selge on see, et automaks autoomanikele mingi rõõm ja õnnistus ei ole. Ma arvan, et suurt hulka inimesi, kes elavad Tallinnas ja kelle palk on võrreldes ääremaa inimestega arvestatav, sada eurot aastas ja uue auto ostul paari tuhande väljakäimine ei morjenda. Tänapäeval liisitakse autosid üha enam, sest see pole koht, kuhu oleks mõistlik investeerida,» arvas Hõbemägi. Ruussaar lisas, et liisingulepingutes pole ühtki viidet automaksule. Kes sellisel juhul peab automaksu maksma, kas see, kelle käest liisitakse või see, kes autot liisib? «Suur idee on üllas, et oleks tulevikus rohkem keskkonnasõbralikke ja säästlikke autosid. Iseasi, kas see nii ka läheb. Auto pidamine läheb kindlasti kallimaks, kui arvestada käibemaksutõusu ja kütuseaktsiisi tõusu. Seda peavad autoomanikud arvestama, aga ka need, kes võtavad korraks tänavanurgalt rendiauto,» lausus Ruussaar.
Meerits arvas, et eeskätt tuleks mõelda maainimeste peale võtmes, et kas neile tekiks mingi allahindlus või alternatiiv mitte omada autot. «Ühistransport maal võib kohati tasuta olla, aga kui ta käib valel ajal ja valesse kohta, siis auto omamine on ju sundvalik. Alternatiiviks on Tallinnasse kolimine,» ütles Meerits.
Priit Hõbemägi sõnas, et automaksu valguses ei saa ära unustada plaanitavat käibe- ja tulumaksu tõusu, mis on palju suuremad ja puudutavad meid kõiki.
«Automaksuga proovitakse kokku korjata 120 miljonit. Selle juures tuleb märkida, et esmalt on lihtsalt riigil raha vaja ja selle varjus üritatakse mingeid kasulikke otstarbeid ka juurde tuua. Aga käibe- ja tulumaksu tõusuga loodetakse mõlema puhul 200 miljonit eurot kätte saada. Need maksud on rahaliselt mõjult tunduvalt suuremad,» ütles Meerits. Ruussaar sõnas, et maksutõusud tabavad meid aastast 2025, kuid järk-järgult varemgi. Ent viimasel ajal on rohkelt tähelepanu pälvinud hoopis suurperede lastetoetuse kallale minek. Eesti Lasterikaste Perede Liit algatas petitsiooni, millele kirjutas vähem kui ööpäevaga alla neliteist tuhat inimest. Sellega palutakse valitsust mitte minna lasterikaste toetuste kallale.
«Tuleme nüüd tagasi ikkagi maksutõusude juurde,» ütleb Meerits ja jätkab: «Ennekõike on Reformierakond olnud selgelt hädas maksutõusude põhjendamisega. Muu hulgas on üritatud öelda, et see on n.ö sõjamaks, aga minu meelest see loogika ei klapi. Kindlasti on õige, et koroona tulek suurendas riigi kulusid. Seda me ise kuidagi mõjutada ei saanud. Samamoodi ei saanud me mõjutada Ukraina sõja puhkemist. Küll on aga Reformierakonna valimislubadus tõsta maksuvaba miinimun seitsmesaja euroni väga kulukas lubadus. Ühe hinnangu järgi läheb see maksma kolmsada miljonit eurot, teine analüüs ütleb, et hoopis nelisada miljonit. Kui me vaatame nüüd tulumaksu- ja käibemaksumäära tõusu, siis just need katavad ära Reformierakonna kalli valimislubaduse. Jutt sõjamaksust ei tundu mulle küll kuidagi klappivat,» mõtiskles Meerits. Hõbemägi lisas, et jäikus ja oma soovide pealesurumine käibki Reformierakonnaga kaasas.
Ukraina abistamise teemadele on väga palju aega pühendatud nii eetris kui paberi peal. Hõbemägi selgitab, et juttu tehakse MTÜ Slava Ukrainist ja selle juhist Johanna-Maria Lehtmest, kelle tegevuse ümber on väga palju küsimärke, millele ei ole siiani vastust saadud. Lehtme valiti Eesti 200 nimekirjas riigikokku, mille vastne väliskomisjoni liige ta ühtlasi on.

Johanna-Maria Lehtme
Tairo Lutter

«Eesti 200 on end distantseerinud nendest küsimustest, öeldes, et kui ükskord saab audit tehtud, millest mitte midagi täna kuulda ei ole ja millega tegeleb Marika Priske, et siis me vaatame. Samal ajal tegeleb selle teemaga ajakirjandus. Ajakirjanikud viibivad juba Ukrainas, kohtuvad seal inimestega, koguvad andmeid selleks, et aru saada, kuidas Lehtme MTÜ on Ukrainas toimetanud,» rääkis Hõbemägi ja ütles, et asjaga tegelemiseks on kaks põhjust. Esiteks on avalikkuses palju kahtlusi raha kasutamise kohta, teiseks pole siiani tulnud Slava Ukraini nõukogult ega audiitoritelt paljudele vastuoludele vaatamata selget vastust. Kolmandaks kogus Slava Ukraini paari kampaaniaga umbes kuus ja pool miljonit eurot Eesti inimeste raha. Esimene kampaania oli talvevormide õmblemiseks ja see kogus ühe päevaga üle miljoni euro. Hõbemägi sõnul näitab see massiivset toetajate hulka, ja kui nüüd on tekkinud kahtlus, kas see raha on ikka kulutatud ukrainlaste abistamiseks või läinud suures osas mingitele vahendajatele, kes ei õmble, ei ehita ja ei tee üldse midagi peale vahendamise, siis see tundub küll ebaõiglasena. Sellepärast tuleb ajakirjandusel tõde välja selgitada, kui seda ei suuda audiitorid või erakond, ütles Hõbemägi. Ruussaar tõdes, et emotsiooni pealt kokku kogutud abiraha eest hakata veel eraldi kontrollijaid palkama on täiesti mõttetu. Ajakirjandus peab selle töö ise ära tegema.
«Kõikidesse kriisikolletesse saadetav abi on ohustatud. Ma olen ise korduvalt näinud, kuidas turgudel müüakse kaupa, mis ei ole pärit sellest riigist, vaid abipakettidest,» väitis Ruussaar ja lisas, et Ukraina on korrumpeerunud riik. Korruptsiooni tajumise indeksi kohaselt on Ukraina 116. kohal koos selliste riikidega nagu Zambia ja Mongoolia, Venemaa on suisa 137. kohal. Korruptsioon paratamatult sirutab oma räpased käed ka abiraha juurde. Iseasi on see, kuidas raha saatmist sihtmärgini niimoodi kontrollida, et midagi vasakule ei läheks.
«Kas me peame siin üldse korruptsioonist rääkima, kui see lõhnab tavalise pettuse järele. Kuulates, mida Lehtme räägib, tundub, et ta teab, kuidas neid asju aetakse ja riske minimaliseerida. Teisalt tundub, et tal on vaatenurgas olnud üks pime koht, mida on jutumärkides ettevõtlikud inimesed ära on kasutanud,» lisas Meerits.
Hõbemägi vahetas teemat ja ütles, et selle nädala teisipäeval teatas Eleringi juht Taavi Veskimägi, et lahkub poolteist aastat enne oma lepingu lõppu ametist. Veskimägi on väga kõrge profiiliga ametnik ja poliitik. Inimene, kes ei karda astuda sõna sõtta oluliste Eesti ärimeeste, tippametnike ja ministritega. Veskimägi oli nii mõnelegi poliitikule pinnuks silmas.

Eleringi juht Taavi Veskimägi
Mihkel Maripuu

«Eesti Energia ja Eleringi suurimaks eesmärgiks on energeetiline sõltumatus. See tähendab riigi sõltumatust. Kui me ise suudame ennast energiaga varustada, ise elektrit toota ja importida, siis see on väga oluline. Tõsi, gaasi meil ei ole ja seda me peame sisse ostma. Suur eesmärk on ka viia elektriliinid maa alla, kuid see on liiga kallis ülesanne ja ei tasu ennast ära. Aga energeetiline sõltumatus on see, mille poole peaks Eesti püüdlema,» ütles Ruussaar.