Kõige enam langevad armupettuse ohvriks pensionieas naisedFoto: Pixabay
Luminori viimase aasta jooksul kogutud andmed kinnitavad, et armupettuste arv kasvab. Eestis langevad kõige enam armupetturite lõksu aktiivselt sotsiaalmeediat kasutavad naised vanuses üle 55 eluaasta.
Luminori pettuste tõkestamise spetsialisti Veiko Kiige sõnul toimub suurem osa armupettusi kohtingurakendustes ja sotsiaalmeedias. „Kelmid loovad endale võltskonto, valivad välja potentsiaalse ohvri, lisavad ta sõbraks ning proovivad siis algatada veebisuhet. Kui kontakt on saavutatud, siis pärast mõningast suhtlust ja usalduse tekkimist palutakse mingil kiireloomulisel põhjusel ohvrilt raha. Selline pettus võib kesta kaua, mõnikord isegi aastaid,“ kirjeldab Kiik.
Panga statistika kohaselt langevad Eestis armupettuse ohvriks peamiselt naised, kes on kohe pensionile jäämas või seda hiljuti teinud. Sageli on tegu haritud ja finantsiliselt heal järjel olevate inimestega, kelle sotsiaalne staatus ei viita esmapilgul sellele, et nad võiksid petuskeemi ohvriks langeda. Viimase aja trend näib olevat ka see, et petturid eelistavad sihikule võtta naised, kelle roll tavaelus on seotud teiste eest hoolitsemisega: hooldajad, õpetajad, koduperenaised. See näib loovat soodsa pinnase suurema empaatiavõime ära kasutamiseks.
Pettuse tulemusel toimuvate maksete korduvad mustrid on, et raha liigub Eesti kontodelt sageli välismaa kontodele, mis võivad asuda näiteks Iirimaal, Prantsusmaal, Ameerika Ühendriikides, Ühendkuningriigis, Türgis ja Poolas. „See näitab, et petturite haare on rahvusvaheline ning armupettuse ohvriks võib langeda sisuliselt igaüks,“ lisas Kiik.
Kuidas end kaitsta?
Petturid väidavad tihti, et nad elavad, töötavad või reisivad välismaal. Näiteks võivad petturid öelda, et nad töötavad sõjaväes või arstina. Armupetturid paluvad oma ohvritelt raha näiteks selleks, et katta:
reisikulu (lennupiletid);
ravikulu (kiireloomuline operatsioon);
tollimaks millegi kättesaamiseks;
hasartmänguvõlad.
Rahaülekande asemel võivad kelmid küsida ka näiteks tuntud veebiplatvormide (Amazon, Google Pay, Steam) kinkekaarte.
Mida teha, kui kahtlustad armupettust?
Luminori pettuste tõkestamise spetsialisti sõnul tasub armupettuse kahtluse korral isikuga suhtlemine koheselt lõpetada. „Petturid üritavad rõhuda tunnetele, et kahjustada võimet ratsionaalselt mõelda. Alati tasub uurida ka internetist selle inimese ja tema ameti kohta ning teha teise osapoole pildi põhjal otsing, et näha, kas see on seotud mõne muu isiku või muude andmetega. Kunagi ei tohi saata raha kellelegi, keda te pole isiklikult kohanud,“ rõhutab Kiik.
Kui te olete langenud armupettuse ohvriks ja kaotanud selle tõttu raha, tuleks viivitamata panga ja politseiga ühendust võtta.
Näiteid enim levinud petuskeemide kohta ning nõuandeid, kuidas nendes olukordades käituda, leiab siit.


Pangaandmed paljastavad: armukelmid on sihikule võtnud 55+ vanuses hooldajad, õpetajad ja koduperenaisedLuminori viimase aasta jooksul kogutud andmed kinnitavad, et armupettuste arv kasvab. Eestis langevad kõige enam armupetturite lõksu aktiivselt sotsiaalmeediat kasutavad naised vanuses üle 55 eluaasta.
Luminori pettuste tõkestamise spetsialisti Veiko Kiige sõnul toimub suurem osa armupettusi kohtingurakendustes ja sotsiaalmeedias. „Kelmid loovad endale võltskonto, valivad välja potentsiaalse ohvri, lisavad ta sõbraks ning proovivad siis algatada veebisuhet. Kui kontakt on saavutatud, siis pärast mõningast suhtlust ja usalduse tekkimist palutakse mingil kiireloomulisel põhjusel ohvrilt raha. Selline pettus võib kesta kaua, mõnikord isegi aastaid,“ kirjeldab Kiik.
Panga statistika kohaselt langevad Eestis armupettuse ohvriks peamiselt naised, kes on kohe pensionile jäämas või seda hiljuti teinud. Sageli on tegu haritud ja finantsiliselt heal järjel olevate inimestega, kelle sotsiaalne staatus ei viita esmapilgul sellele, et nad võiksid petuskeemi ohvriks langeda. Viimase aja trend näib olevat ka see, et petturid eelistavad sihikule võtta naised, kelle roll tavaelus on seotud teiste eest hoolitsemisega: hooldajad, õpetajad, koduperenaised. See näib loovat soodsa pinnase suurema empaatiavõime ära kasutamiseks.
Pettuse tulemusel toimuvate maksete korduvad mustrid on, et raha liigub Eesti kontodelt sageli välismaa kontodele, mis võivad asuda näiteks Iirimaal, Prantsusmaal, Ameerika Ühendriikides, Ühendkuningriigis, Türgis ja Poolas. „See näitab, et petturite haare on rahvusvaheline ning armupettuse ohvriks võib langeda sisuliselt igaüks,“ lisas Kiik.
Kuidas end kaitsta?
Petturid väidavad tihti, et nad elavad, töötavad või reisivad välismaal. Näiteks võivad petturid öelda, et nad töötavad sõjaväes või arstina. Armupetturid paluvad oma ohvritelt raha näiteks selleks, et katta:
reisikulu (lennupiletid);
ravikulu (kiireloomuline operatsioon);
tollimaks millegi kättesaamiseks;
hasartmänguvõlad.
Rahaülekande asemel võivad kelmid küsida ka näiteks tuntud veebiplatvormide (Amazon, Google Pay, Steam) kinkekaarte.
Mida teha, kui kahtlustad armupettust?
Luminori pettuste tõkestamise spetsialisti sõnul tasub armupettuse kahtluse korral isikuga suhtlemine koheselt lõpetada. „Petturid üritavad rõhuda tunnetele, et kahjustada võimet ratsionaalselt mõelda. Alati tasub uurida ka internetist selle inimese ja tema ameti kohta ning teha teise osapoole pildi põhjal otsing, et näha, kas see on seotud mõne muu isiku või muude andmetega. Kunagi ei tohi saata raha kellelegi, keda te pole isiklikult kohanud,“ rõhutab Kiik.
Kui te olete langenud armupettuse ohvriks ja kaotanud selle tõttu raha, tuleks viivitamata panga ja politseiga ühendust võtta.
Näiteid enim levinud petuskeemide kohta ning nõuandeid, kuidas nendes olukordades käituda, leiab siit.


Enne Wolti ja Bolti jätsid maamehed kogu oma raha Volga restoraniSügaval nõukaajal, vast kaheksakümnendate keskel, said Tartus Raekoja platsil pärastlõunasel ajal kokku kaks meest Prangli külast – Ponn ja Vispel. Need polnud muidugi nende päris nimed, nagu ei olnud seda ka sealsamas Sassi sovhoosis töölisena leiba teenival Sita-Aadul. Need nimed olid välja teenitud mingisuguste «eriteenete» käigus ja neile külge kleepinud nagu kärbsepaber tagumikule. Mõlemad olid traktoristid, ehtsad talumehed, oma põldude ja kariloomade omanikud ning suure mehemeelega. Ilmselt see mehemeel selle Ponni ja Vispli välja teeniski.Aga Tartus ei olnud nad niisama. Ponnile oli sülle kukkunud mingisugune pärandus ja Vispel oli just oma ülesnuumatud tõupullid rahaks teinud. Nagu Andres ja Pearu võtsid nad karupurskkaevu juures tuurid üles ja kui juba aur silmamunadest välja pressima hakkas, leidsid mehed ühiselt, et moment pole raisata, tuleb minna restorani. Ja kui restorani, siis loomulikult ainult Volgasse.
Tartus oli siis nooblimaid söögikohti õige mitu. Oli Šašlõkibaar, kus kuumal pannil sussutatud sealihaviilakaid friikartulite, sibula ja Ungari ketšupiga sai ning kus toimiv puhvet oli sageli selleks viimaseks õlekõrreks kesklinna janustele. Oli Õlletare oma rohmaka mööbli ja keskealiste üsna äraväsitatud teenindajatega. Neist tiba kõrgem klass oli Tarvas, nime poolest restoran. Oli ka Püssirohukelder. Aga kui sellest «õigest» restoranist juttu tuli, siis kõik mõistsid selle all ainult restorani Volga. Ülejäänud «kohad» klassifitseerusid puhvetiteks ehk paikadeks, kus oli võimalik pika leti ääres istudes või seistes omavahel joriseda, kus konjakit viina ja veega lahjendati ja kus pikem viibimine alati kongiautos lõppes. Volgaga samal tänaval oli ka Tempo, mille sisekujundust tänapäeval restoranides kohtab, kuid mis sellest hoolimata oli siiski vaid stalovaja ehk söökla.
Volgas oli midagi, mis kõigil eelpool mainitutel puudus – nimelt stiili. See oli selgelt disaini õppinud inimese kätetöö ja just nimelt restoraniks ehitatud. Kui sa Volgasse läksid, siis pärast kahekordsete uste läbimist võttis sind vastu šveitser Tiit, heledate vurrudega turd mees, andsid ära oma üleriided, naised said end sättida suure peegelseina ees ning seejärel juhatas uksehoidja külalised pehme vaipkattega kaetud laskuvat põrandat mööda läbi džunglirohelise koridori neile määratud laua juurde. Seintesse sulanduvad ja disaini mõttes just sinna sobivad pehmet valgust kumavad lambid lõid õhkkonna, mida praegu tegelikult ei ole meil vist enam üheski kohas. Selle lõpuni stiilse teekonna vahefinišiks sai värskelt triigitud lumivalge linaga kaetud laud ning nahktoolid. Kui menüüd lauda toodi, ei teinud seda mingi vaevatud jalgade ja silmakottidega segase soenguga näritud küüntega tuust, vaid kõrgklassi ahvatlevad ettekandjad, kelletaolisi kohtas tõesti vaid Volgas. See koht oli algusest lõpuni elitaarne ning kui sa sinna sisse said, oli see mitte sinu õigus, vaid privileeg. Sest Tiidul seal ukse peal oli silm väga terav ja vihik laua peal alati lahti ning kui tema arvates sul sinna asja ei olnud, siis see täpselt nii ka oli.
Ka toidu ja meelelahutuse osas oli see koht parim. Suvalisel süldibändil Volgasse asja ei olnud. Kui bänd seal lavale lasti, siis teadsid kõik, et sellest saab üks võimas õhtu. Menüüs valikut jätkus ning Volga friikartulite ja koorekastme vastu ei saanud siis vabariigis mitte ükski söögikoht ja ei saa ka nüüd mitte – siin pole mõtet vaielda, see lihtsalt on nii ja punkt. Kui te täna lähete restorani, siis pärast tellimuse esitamist tuuakse teile nina ette midagi, mida võib sageli lihtsalt toiduga kunstipäraselt määritud taldrikuks nimetada. Volgas aga oli praad, mida ikka võis praeks nimetada.
Vot sellisesse asutusse meie Ponn ja Vispel oma sammud seadsidki. Uksel nägi Tiit kohe ära, et saabunud on rahakad mehed ning juhatas auväärt külalised aupaklikult restorani esimesse saali lauani, kus otse üle saalipõranda seisis bändilava. Seal oli neid laudu tegelikult kaks – üks kummalgi pool köögiust – ja kes sinna juhatati, ei olnud kunagi juhuse asi.
Toodi menüüd ja algatuseks võtsid rahajõmmid kumbki endale kõige kallima konjaki. Et lugeja sellest aru saaks, siis tänapäevases mõistes on see kümme sentiliitrit VSOP Martelli suures pokaalis. Ehk «ditš», nagu siis kombeks öelda oli. See oli alati teretulnud vundament, sest kui «ditš» juba sees oli, ei tulnud peatsine lauast lahkumine enam kõne allagi. Toodi ka valitud parimad ja uhkemad road ning meie kaks kangelast süvenesid toidu nautimisse.
Neli tundi hiljem olid nad ikka veel sama laua taga, omal juba näod punased ja silmad kergelt klaasised. Jutt pressis üle huulte raskelt ja omavahel vaieldes virutati juba ka rusikaga vastu lauaplaati. Bänd oli oma hoo sisse saanud ja tantsupõrandal keerutati jalga kord ühe, siis jälle teise ettekandjaga. Lõpuks rebiti naisi ka lausa lauast. Ühele öökullininaga härrasmehele selline käitumine ei meeldinud ja ta läks mehi korrale kutsuma. Ponn virutas sealsamas rusikaga vastu lauda ja röökis nii, et lambid kõikusid.
«ŠVEEITSEEER!!»
Tiit oli muidugi sealsamas kohe olemas. Ponn lõi Tiidule «tšervoonetsi» tasku ja näitas näpuga teda tülitanud härra peale.
«Viska see kaabakas välja, ta käib mulle närvidele!»
Kümme rubla oli kümme rubla ning kullinina leidis end peagi tänavalt. Kullininast «üle jäänud» naise rabas Ponn kaenlasse ja tegi temaga oma uhke taaruva varbaid tallava tantsuringi, mille järel daam oma tantsupartnerit ülevoolavalt tänas ja siis pika sammuga tigedalt majast välja marssis. Visplile teise «ülekaal» ei meeldinud mitte üks põrm ja nii sai Tiit oma teise kümneka ja järgmine meeskülaline juhatati ukse taha. Ettekandjad rabati taas embusse ja tehti mõned tiirud tantsu. Visplil tikkusid aga jalad kogu aeg valele poole minema. Lõpuks sai tal hing täis ning ta läks bändimeeste juurde ja peatas muusika.
«Mis kurradi ila te siin mängite!? Ükski norrmaalne inimene ei saa selle järgi tantsi! Mängi seda… paksu metsa vahel! No see seljakotid selga, tararampampampampaa!» Lõi kümme rubla klaverikaanele, võttis blondi ettekandja kaissu ja andis bändile märku. Ja bänd alustaski etteantud looga.
Kaks tundi hiljem oli nii esimene kui tagumine saal sinna tulnud inimestest tühjaks visatud. Bänd lajatas muudkui aga seda üht lugu, kümme rutsi kord, vahepeale värviks ka «tibutantsu» vahele lastes. See meeldis Prangli rahajõmmidele väga ning kahe saali ettekandjatega koos vihuti seda talimängudelt alguse saanud tantsukest nii, et higipullid otsa ees. Kui tellimused lõppesid, said bändimehed vahepeal ka mõne oma repertuaari loo läbi mängida, et siis jälle «seljakotid selga» käima tõmmata.
«ŠVEITSEER!!!»
«Siin ma olen.»
«Too naisi juurde!» Ja uksehoidja taskusse lendas kaks kümnelist järjest. Tiit läks ukse peale passima ja naases peagi mingisuguste filoloogiatudengitega, kes algul areldi kõike toimuvat pealt vaatasid, kuid kes pärast neile määratud «ditše» üsna pea kõrget algatusvõimet üles näitama hakkasid. Kahekümne rubla eest nägu tantsiti seelikuid veidi kõrgemale tõstes laudade peal kankaani ja lasti endale välja teha kõike, mida hing ainult tahtis. Ettekandjad küsisid igasuguste, ka toimumata jäänud, teenuste eest jootraha ja lõppkokkuvõtteks võib öelda, et sel õhtul olid Volgas õnnelikud kõik.
Hommikul kella kümne kandis tulid meie kangelastel jällegi silmakesed lahti ning mõni aeg hiljem lasti nad kainerist välja.
«Väga viisakas asutus,» leidis Vispel. «Siia tule või teine kordki.»
«Ah, mis sa patrad! Lähme parem bussijaama. Mul takso jaoks raha ei ole enam.»
Pärast pikemat otsimist leidis Ponn oma ärakäkerdatud kuue voodri vahelt viiskümmend kopikat, mis oli igati hea tulemus, sest bussipilet tagasi Pranglisse maksis nelikümmend kaheksa kopikat. Aga ükskõik kui palju Vispel ka ei otsinud, isegi kopikas jäi leidmata. Sõbrad ei heitnud meelt ja pohmelusest hoolimata kondasid nad läbi kogu Jaani kiriku ümbruse ja Hoiukassa taguse linnamüüri äärde jääva platsi, leides lõpuks lausa kolm täiesti tervet õllepudelit. Nende eest saadi Leninakani poe taara vastuvõtus kuuskümmend kopikat ja nii said mõlemad mehed selle päeva teisel poolel elusa ja tervena koju tagasi. Mida nad seal siis oma naistele seletasid, sellest ajalugu vaikib, aga üks oli küll kindel – muretum tulevik võis jällegi natuke oodata.


Telefonikelmid on asunud esinema rahandusministeeriumni töötajanaTALLINN, 23. märts, BNS - Tallinnas pöördus kolmapäeval politseisse telefonikelmi ohvriks langenud mees, kelle väitel esines pettur rahandusministeeriumi töötajana,.
Haabestis elavale 23-aastasele mehele helistas ennast rahandusministeeriumi töötajana tutvustav mees, kes väitis, et pangatöötajad on kasutanud ära kannatanu andmeid ja võtnud laenu teistest asutustest. Mehele öeldi, et pettuse lõpetamiseks on vaja vahetada tema kontonumber ja kanda raha ühelt kontolt teisele, teatas Põhja prefektuuri pressiesindaja BNS-ile.
Mees kinnitaski kõik tegevused Smart-ID PIN-koodidega. Hiljem avastast ta, et tema kontolt on kadunud 3121 eurot.
Tallinnas sai politsei kolmapäeval teisegi kuriteoteate kelmide kohta. Haaberstis elavale 43-aastasele naisele helistati väidetavalt politseist ja tevaitati kahtlastest tehingutest pangakontol. Asjaolude kontrollimiseks küsiti avaldaja isikukoodi ja internetipanga kasutajatunnust, samuti pidi naine kinnitama tegevused oma Smart-ID PIN-koodidega. Hiljem avastas naine, et tema kontolt on edasi kantud 2060 eurot.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Telefonikelmid on asunud esinema rahandusministeeriumni töötajanaTallinnas pöördus kolmapäeval politseisse telefonikelmi ohvriks langenud mees, kelle väitel esines pettur rahandusministeeriumi töötajana.
Haabestis elavale 23-aastasele mehele helistas ennast rahandusministeeriumi töötajana tutvustav mees, kes väitis, et pangatöötajad on kasutanud ära kannatanu andmeid ja võtnud laenu teistest asutustest. Mehele öeldi, et pettuse lõpetamiseks on vaja vahetada tema kontonumber ja kanda raha ühelt kontolt teisele, teatas Põhja prefektuuri pressiesindaja BNS-ile.
Mees kinnitaski kõik tegevused Smart-ID PIN-koodidega. Hiljem avastast ta, et tema kontolt on kadunud 3121 eurot.
Tallinnas sai politsei kolmapäeval teisegi kuriteoteate kelmide kohta. Haaberstis elavale 43-aastasele naisele helistati väidetavalt politseist ja tevaitati kahtlastest tehingutest pangakontol. Asjaolude kontrollimiseks küsiti avaldaja isikukoodi ja internetipanga kasutajatunnust, samuti pidi naine kinnitama tegevused oma Smart-ID PIN-koodidega. Hiljem avastas naine, et tema kontolt on edasi kantud 2060 eurot.


Kelmuse ohvriks sattunud saardelase nimel võeti mitme tuhande euro eest pangalaenuEile anti politseile teada kahest märtsi keskpaigas veebikeskkonnas toime pandud pettusest, millega kokku tekitati kahju pea 8000 eurot.
Korrakaitsjaile teatati 16.-17. märtsi vahel toimunud juhtumist, kus 48aastase Saarde valla elaniku elektroonilist identiteeti kasutades võeti inimese teadmata tema nimel laenufirmadest laenu. Kelmusega tekitati kahju 7400 eurot.
Juhtunu asjus alustati kriminaalmenetlust seadusepügala alusel, mis käsitleb arvutikelmust. Varalise kasu saamise eest arvutiprogrammide või andmete sisestamise, vahetamise, kustutamise, sulustamise või muul viisil andmetöötlusprotsessi sekkumise teel, kui sellega on mõjutatud andmete töötlemise tulemust, määratakse rahaline karistus või kuni viieaastane vangistus.
Teine pettuseteemaline avaldus jõudis eile politseinike töölauale Pärnu linnast. 14. märtsil ostis 34aastane pärnakas Facebooki Marketplace’i keskkonnas mobiiltelefoni iPhone ja kandis ostu eest müüjale üle 450 eurot. Müüja lubas mehele, et saadab telefoni pakiautomaati, kuid seda ta ei teinud. Ka ei tagastanud petis ostjale raha.
Politsei algatas sellegi intsidendi uurimiseks kriminaalmenetluse, sedapuhku kelmuse paragrahvi alusel. Varalise kasu saamise eest tegelikest asjaoludest teadvalt ebaõige ettekujutuse loomise teel mõistetakse rahaline karistus või kuni kolm aastat vangistust.


Kutsika soetamisel tasub olla tähelepanelikPõllumajandus- ja Toiduamet
PRESSITEADE
23.03.2023

Kutsika soetamisel tasub olla tähelepanelik

Loom on pereliige, kes vajab hoolt ja tähelepanu ning tema heaolu peab
olema tagatud. Üheks populaarsemaks lemmikuks on kindlasti koer. Soovides,
et ühiselt veedetud hetked pakuksid rõõmu ja positiivseid emotsioone
võimalikult pikaks ajaks, mõtle, kas oled valmis võtma vastutust looma
eluajaks.

Põllumajandus- ja Toiduameti loomatervise ja -heaolu osakonna juhataja
Olev Kalda vastab rahvusliku kutsikapäeva raames kaheksale küsimusele,
millega kutsika soetamist kaaluvad inimesed sageli tema poole pöörduvad:

Mida tähendab otsus võtta lemmikloom?
Lemmiklooma võtmisega kaasneb vastutus tema tervise ja heaolu eest ning
seda kümneks või enamaks aastaks. Tuleb mõelda, kui palju on sul päevas
aega lemmikuga tegeleda, mida talle süüa anda, kes saab tema
loomaarstiks, kuhu jätta loom, kui soovite minna perega veetma
nädalavahetust või pikemale reisile. Väheoluline ei ole ka majanduslik
külg -  kulutused eale sobivale söödale ja vajadusel ka ravile.

Mida tuleb lemmiklooma soetamisel eelmiselt omanikult kindlasti uurida?
Kindlasti tasub uurida, kas lemmikloom on enne müüki loomaarsti poolt
üle vaadatud. Heaks indikaatoriks on looma väljanägemine. Juhul, kui ta
on loid ja räsitud, on tegemist ohumärgiga. Looma heaolu tagamisel on
oluliseks nüansiks tema kasvatamiseks loodud keskkond. Inimene võib
paluda enne lemmiku ostmist sellega tutvuda.

Millised dokumendid on müüja kohustatud uuele omanikule esitama ja kaasa
andma?
Lemmikloom tuleb uuele omanikule anda koos veterinaararsti poolt
väljastatud dokumentide ja tõutunnistusega (kui tegemist on tõuloomaga),
juhul kui need on olemas. Lisaks soovitame alati sõlmida kahepoolne
kirjalik ostu-müügi leping.

Kes peaks rahastama enne lemmiklooma ostu sooritamist teostatavad
terviseuuringud?
Enne ostu sooritamist lasub vastutus looma eest müüjal. Juhul, kui
potentsiaalne ostja soovib läbi viia täiendavaid terviseuuringuid, on
nende rahastamine osapoolte kokkuleppe küsimus.

Leidsin lemmiklooma, kes mulle väga meeldib, kuid tema hind tundub turu
keskmisega võrreldes äärmiselt odav. Kas mul on põhjust muretsemiseks?
Kutsika odav hind ei pruugi anda põhjust muretsemiseks. Näiteks võib
tavalisest odavamat hinda seletada sellega, et pesakonnast on järgi
jäänud viimane kutsikas, kellele soovitakse võimalikult ruttu kodu
leida. Ometi tuleb odavama hinna puhul olla tähelepanelik ja uurida
põhjalikult müüja tausta.

Kuidas tunda ära ohumärke, et müüja varjab lemmikloomaga seotud infot?
Ohumärgiks on näiteks see, kui müügikuulutuses soovitakse transpordi-
või kindlustuskulud saada ettemaksuna, mis võib viidata võimalikule
petuskeemile. Kahtlusi peaks tekitama seegi, kui müüja põikleb
küsimustest kõrvale ega esita vajalikke dokumente. Samuti olukord, kus
potentsiaalse ostjaga soovitakse tehing sooritada neutraalsel pinnal, looma
kasvukeskkonda nägemata. Lisaks on oluline, et enne lemmiklooma ostmist
kontrollitaks müüja usaldusväärsust.

Kas koer peab olema vaktsineeritud ja registrisse kantud?
Marutaudivastane vaktsineerimine on kohustuslik ning tuleb teha vähemalt
12 nädala vanusele loomale. Esmane vaktsineerimine peab tehtud olema
hiljemalt looma 21. elunädalaks. Uuesti tuleb loom vaktsineerida aasta
pärast ja edasi juba kahe aastase intervalliga. Mis puudutab registrit,
siis siinkohal tuleb tutvuda kohaliku omavalitsuse nõuetega.

Mida pean tegema, kui tundub, et loomapidamisega, kus kutsikas soetatakse
pole kõik korras?
Juhul, kui on kahtlus, et loomade heaolu või tervis pole tagatud, siis
tuleb selle kohta esitada ametile vihje vihje@pta.agri.ee<file:///C:/Users/
okalda/AppData/Local/Microsoft/Windows/INetCache/Content.Outlook/05W1FIYP/v
ihje@pta.agri.ee>.

Teate edastas

Elen Kurvits
nõunik
kommunikatsiooniosakond
Põllumajandus- ja Toiduamet
_____________________________
elen.kurvits@pta.agri.ee<mailto:elen.kurvits@pta.agri.ee>
5865 0594
Teaduse tn 2 / Saku, Harjumaa 75501 / pta.agri.ee<http://www.pta.agri.ee/>

TÄHELEPANU *** See e-kiri (kaasa arvatud manused) on mõeldud ainult
e-kirja adressaatidele ning võib sisaldada ametialaseks kasutamiseks
ettenähtud teavet. Teavet ei tohi ilma saatja selgelt väljendatud loata
edasi saata ega mistahes viisil kõrvalistele isikutele avaldada. Juhul,
kui Te olete saanud käesoleva e-kirja eksituse tõttu, palun teavitage
sellest kohe saatjat ning kustutage e-kiri oma arvutist.
ATTENTION *** This e-mail and its attachments may contain official
information. If you are not the intended recipient, please notify the
sender immediately, delete this e-mail and destroy any copies. Any
dissemination or use of this information by a person other than the
intended recipient is unauthorized and may be unlawful.


Euroopa Nõukogu tippametnik pani Vene sidemete tõttu ameti maha   Euroopa Nõukogu rahapesu vastase võitlusega tegeleva komitee Moneyval tegevdirektor Igor Nebõvajev pani ameti maha, kuna hiljuti selgus, et tema isa on Vene välisluureameti (SVR) kindral Vladimir Nebõvajev.   Igor Nebõvajev ütles teisipäeval, et lahkub ametist, vahendas moneylaundering.com.  Saksa ajaleht Bild kirjutas hiljuti, et Euroopa Nõukogu rahapesu vastase võitlusega tegeleva komitee Moneyval tegevdirektori Igor Nebõvajevi (39) isa on Vene välisluureameti (SVR) kindral Vladimir Nebõvajev. Bildi teatel on mõlemad Nebõvajevid Moskvas sisse kirjutatud samasse korterisse. Bildi teatel nägi Nebõvajev Moneyvali juhina, millised on Euroopa riikide rahapesu-vastased meetmed. Venemaa rahapesu on aga Euroopas laialt levinud. Euroopa Nõukogu sattus seetõttu üha suurema surve alla, et organisatsioon tagandaks Igor Nebõvajevi ametist. Eesti välisminister Urmas Reinsalu kutsus vallandama Vene kodanikke, kes töötavad Euroopa Nõukogus, mille liikmete hulgast Venemaa aasta tagasi Ukraina agressiooni tõttu välja arvati. Kaks asjaga kursis inimest ütlesid, et Nebõvajev asus tööle teisele ametikohale Euroopa Nõukogus. Ta on töötanud Euroopa Nõukogus alates 2012. aastast.  Euroopa Nõukogu on demokraatia edendamise ning inimõiguste ja õigusriigi põhimõtete kaitsmisega tegelev rahvusvaheline organisatsioon, mille liikmed on kõik Euroopa riigid, ning ka Nõukogude Liitu kuulunud Kaukaasia riigid. Euroopa Nõukogu tegevuse üks alusdokumente on 1950. aastal koostatud inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioon. Selle alusel asutati Euroopa Inimõiguste Kohus. Euroopa Nõukogu viskas Venemaa oma ridadest välja 2022. aasta märtsis. Varem töötas nõukogus umbes 120 venelast. Umbes 90 venelast on oma töökoha säilitanud. Töökoha säilitasid peamiselt topeltkodakondsusega isikud.     					Toimetaja:  Karl Kivil


8 tähelepanekut, millega arvestada, kui kavatsed võtta koerakutsikaFoto: Pixabay
Põllumajandus- ja toiduameti loomatervise ja -heaolu osakonna juhataja Olev Kalda vastab rahvusliku kutsikapäeva raames kaheksale küsimusele, millega kutsika soetamist kaaluvad inimesed sageli tema poole pöörduvad.
Mida tähendab otsus võtta lemmikloom?
Lemmiklooma võtmisega kaasneb vastutus tema tervise ja heaolu eest ning seda kümneks või enamaks aastaks. Tuleb mõelda, kui palju on sul päevas aega lemmikuga tegeleda, mida talle süüa anda, kes saab tema loomaarstiks, kuhu jätta loom, kui soovite minna perega veetma nädalavahetust või pikemale reisile. Väheoluline ei ole ka majanduslik külg – kulutused eale sobivale söödale ja vajadusel ka ravile.
Mida tuleb lemmiklooma soetamisel eelmiselt omanikult kindlasti uurida?
Kindlasti tasub uurida, kas lemmikloom on enne müüki loomaarsti poolt üle vaadatud. Heaks indikaatoriks on looma väljanägemine. Juhul, kui ta on loid ja räsitud, on tegemist ohumärgiga. Looma heaolu tagamisel on oluliseks nüansiks tema kasvatamiseks loodud keskkond. Inimene võib paluda enne lemmiku ostmist sellega tutvuda.
Millised dokumendid on müüja kohustatud uuele omanikule esitama ja kaasa andma?
Lemmikloom tuleb uuele omanikule anda koos veterinaararsti poolt väljastatud dokumentide ja tõutunnistusega (kui tegemist on tõuloomaga), juhul kui need on olemas. Lisaks soovitame alati sõlmida kahepoolne kirjalik ostu-müügi leping.
Kes peaks rahastama enne lemmiklooma ostu sooritamist teostatavad terviseuuringud?
Enne ostu sooritamist lasub vastutus looma eest müüjal. Juhul, kui potentsiaalne ostja soovib läbi viia täiendavaid terviseuuringuid, on nende rahastamine osapoolte kokkuleppe küsimus.
Leidsin lemmiklooma, kes mulle väga meeldib, kuid tema hind tundub turu keskmisega võrreldes äärmiselt odav. Kas mul on põhjust muretsemiseks?
Kutsika odav hind ei pruugi anda põhjust muretsemiseks. Näiteks võib tavalisest odavamat hinda seletada sellega, et pesakonnast on järgi jäänud viimane kutsikas, kellele soovitakse võimalikult ruttu kodu leida. Ometi tuleb odavama hinna puhul olla tähelepanelik ja uurida põhjalikult müüja tausta.
Kuidas tunda ära ohumärke, et müüja varjab lemmikloomaga seotud infot?
Ohumärgiks on näiteks see, kui müügikuulutuses soovitakse transpordi- või kindlustuskulud saada ettemaksuna, mis võib viidata võimalikule petuskeemile. Kahtlusi peaks tekitama seegi, kui müüja põikleb küsimustest kõrvale ega esita vajalikke dokumente. Samuti olukord, kus potentsiaalse ostjaga soovitakse tehing sooritada neutraalsel pinnal, looma kasvukeskkonda nägemata. Lisaks on oluline, et enne lemmiklooma ostmist kontrollitaks müüja usaldusväärsust.
Kas koer peab olema vaktsineeritud ja registrisse kantud?
Marutaudivastane vaktsineerimine on kohustuslik ning tuleb teha vähemalt 12 nädala vanusele loomale. Esmane vaktsineerimine peab tehtud olema hiljemalt looma 21. elunädalaks. Uuesti tuleb loom vaktsineerida aasta pärast ja edasi juba kahe aastase intervalliga. Mis puudutab registrit, siis siinkohal tuleb tutvuda kohaliku omavalitsuse nõuetega.
Mida pean tegema, kui tundub, et loomapidamisega, kus kutsikas soetatakse pole kõik korras?
Juhul, kui on kahtlus, et loomade heaolu või tervis pole tagatud, siis tuleb selle kohta esitada ametile vihje vihje@pta.agri.ee.
Hoolid Eesti loodusest ja tahad olla kursis keskkonnauudistega? Saadame sulle kord nädalas ülevaate Eesti suurima roheportaali parimatest lugudest.
Liitun


Ametnik vastab: 8 olulist küsimust, mis iga kutsikaostjat vaevavadPõllumajandus- ja toiduameti loomatervise ja -heaolu osakonna juhataja Olev Kalda vastab rahvusliku kutsikapäeva puhul küsimustele, millega kutsika soetamist kaaluvad inimesed kõige sagedamini tema poole pöörduvad.Mida tähendab otsus võtta lemmikloom?
Lemmiklooma võtmisega kaasneb vastutus tema tervise ja heaolu eest ning seda kümneks või enamaks aastaks. Tuleb mõelda, kui palju on sul päevas aega lemmikuga tegeleda, mida talle süüa anda, kes saab tema loomaarstiks, kuhu jätta loom, kui soovite minna perega veetma nädalavahetust või pikemale reisile. Väheoluline ei ole ka majanduslik külg – kulutused eale sobivale söödale ja vajadusel ka ravile.
Mida tuleb lemmiklooma soetamisel eelmiselt omanikult kindlasti uurida?
Kindlasti tasub uurida, kas lemmikloom on enne müüki loomaarsti poolt üle vaadatud. Heaks indikaatoriks on looma väljanägemine. Juhul, kui ta on loid ja räsitud, on tegemist ohu märgiga. Looma heaolu tagamisel on oluline ka tema kasvatamiseks loodud keskkond. Inimene võib paluda enne lemmiku ostmist sellega tutvuda.
Millised dokumendid on müüja kohustatud uuele omanikule esitama ja kaasa andma?
Lemmikloom tuleb uuele omanikule anda koos veterinaari poolt väljastatud dokumentide ja tõutunnistusega (kui tegemist on tõuloomaga), juhul kui need on olemas. Lisaks soovitame alati sõlmida kahepoolne kirjalik ostu-müügi leping.
Kes peaks rahastama enne lemmiklooma ostu sooritamist teostatavad terviseuuringud?
Enne ostu sooritamist lasub vastutus looma eest müüjal. Juhul, kui potentsiaalne ostja soovib läbi viia täiendavaid terviseuuringuid, on nende rahastamine osapoolte kokkuleppe küsimus.
Leidsin lemmiklooma, kes mulle väga meeldib, kuid tema hind tundub turu keskmisega võrreldes äärmiselt odav. Kas mul on põhjust muretsemiseks?
Kutsika odav hind ei pruugi anda põhjust muretsemiseks. Näiteks võib tavalisest odavamat hinda seletada sellega, et pesakonnast on järgi jäänud viimane kutsikas, kellele soovitakse võimalikult ruttu kodu leida. Ometi tuleb odavama hinna puhul olla tähelepanelik ja uurida põhjalikult müüja tausta.
Kuidas tunda ära ohu märke, et müüja varjab lemmikloomaga seotud infot?
Ohu märgiks on näiteks see, kui müügikuulutuses soovitakse transpordi- või kindlustuskulud saada ettemaksuna, mis võib viidata võimalikule petuskeemile. Kahtlusi peaks tekitama seegi, kui müüja põikleb küsimustest kõrvale ega esita vajalikke dokumente. Samuti olukord, kus potentsiaalse ostjaga soovitakse tehing sooritada neutraalsel pinnal, looma kasvukeskkonda nägemata. Lisaks on oluline, et enne lemmiklooma ostmist kontrollitaks müüja usaldusväärsust.
Kas koer peab olema vaktsineeritud ja registrisse kantud?
Marutaudivastane vaktsineerimine on kohustuslik ning tuleb teha vähemalt 12 nädala vanusele loomale. Esmane vaktsineerimine peab tehtud olema hiljemalt looma 21. elunädalaks. Uuesti tuleb loom vaktsineerida aasta pärast ja edasi juba kahe aastase intervalliga. Mis puudutab registrit, siis siinkohal tuleb tutvuda kohaliku omavalitsuse nõuetega.
Mida pean tegema, kui tundub, et loomapidamisega, kus kutsikas soetatakse pole kõik korras?
Juhul, kui on kahtlus, et loomade heaolu või tervis pole tagatud, siis tuleb selle kohta esitada ametile vihje vihje@pta.agri.ee.


Kõige enam langevad armupettuse ohvriks pensionieas naised. Sageli on tegu haritud ja finantsiliselt heal järjel olevate inimestegaLuminori viimase aasta jooksul kogutud andmed kinnitavad, et armupettuste arv kasvab. Eestis langevad kõige enam armupetturite lõksu aktiivselt sotsiaalmeediat kasutavad naised vanuses üle 55 eluaasta.
Luminori pettuste tõkestamise spetsialisti Veiko Kiige sõnul toimub suurem osa armupettusi kohtingurakendustes ja sotsiaalmeedias. „Kelmid loovad endale võltskonto, valivad välja potentsiaalse ohvri, lisavad ta sõbraks ning proovivad siis algatada veebisuhet. Kui kontakt on saavutatud, siis pärast mõningast suhtlust ja usalduse tekkimist palutakse mingil kiireloomulisel põhjusel ohvrilt raha. Selline pettus võib kesta kaua, mõnikord isegi aastaid,“ kirjeldab Kiik.
Panga statistika kohaselt langevad Eestis armupettuse ohvriks peamiselt naised, kes on kohe pensionile jäämas või seda hiljuti teinud. Sageli on tegu haritud ja finantsiliselt heal järjel olevate inimestega, kelle sotsiaalne staatus ei viita esmapilgul sellele, et nad võiksid petuskeemi ohvriks langeda. Viimase aja trend näib olevat ka see, et petturid eelistavad sihikule võtta naised, kelle roll tavaelus on seotud teiste eest hoolitsemisega: hooldajad, õpetajad, koduperenaised. See näib loovat soodsa pinnase suurema empaatiavõime ära kasutamiseks.
Pettuse tulemusel toimuvate maksete korduvad mustrid on, et raha liigub Eesti kontodelt sageli välismaa kontodele, mis võivad asuda näiteks Iirimaal, Prantsusmaal, Ameerika Ühendriikides, Ühendkuningriigis, Türgis ja Poolas. „See näitab, et petturite haare on rahvusvaheline ning armupettuse ohvriks võib langeda sisuliselt igaüks,“ lisas Kiik.
Kuidas end kaitsta?
Petturid väidavad tihti, et nad elavad, töötavad või reisivad välismaal. Näiteks võivad petturid öelda, et nad töötavad sõjaväes või arstina. Armupetturid paluvad oma ohvritelt raha näiteks selleks, et katta:
reisikulu (lennupiletid);
ravikulu (kiireloomuline operatsioon);
tollimaks millegi kättesaamiseks;
hasartmänguvõlad.
Rahaülekande asemel võivad kelmid küsida ka näiteks tuntud veebiplatvormide (Amazon, Google Pay, Steam) kinkekaarte.
Mida teha, kui kahtlustad armupettust?
Luminori pettuste tõkestamise spetsialisti sõnul tasub armupettuse kahtluse korral isikuga suhtlemine koheselt lõpetada. „Petturid üritavad rõhuda tunnetele, et kahjustada võimet ratsionaalselt mõelda. Alati tasub uurida ka internetist selle inimese ja tema ameti kohta ning teha teise osapoole pildi põhjal otsing, et näha, kas see on seotud mõne muu isiku või muude andmetega. Kunagi ei tohi saata raha kellelegi, keda te pole isiklikult kohanud,“ rõhutab Kiik.
Kui te olete langenud armupettuse ohvriks ja kaotanud selle tõttu raha, tuleks viivitamata panga ja politseiga ühendust võtta.
Näiteid enim levinud petuskeemide kohta ning nõuandeid, kuidas nendes olukordades käituda, leiab siit.
]]>


Kutsika soetamisel tasub olla tähelepanelikLoom on pereliige, kes vajab hoolt ja tähelepanu ning tema heaolu peab olema tagatud. Üheks populaarsemaks lemmikuks on kindlasti koer. Soovides, et ühiselt veedetud hetked pakuksid rõõmu ja positiivseid emotsioone võimalikult pikaks ajaks, mõtle, kas oled valmis võtma vastutust looma eluajaks.
Põllumajandus- ja Toiduameti loomatervise ja -heaolu osakonna juhataja Olev Kalda vastab rahvusliku kutsikapäeva raames kaheksale küsimusele, millega kutsika soetamist kaaluvad inimesed sageli tema poole pöörduvad:
Mida tähendab otsus võtta lemmikloom?
Lemmiklooma võtmisega kaasneb vastutus tema tervise ja heaolu eest ning seda kümneks või enamaks aastaks. Tuleb mõelda, kui palju on sul päevas aega lemmikuga tegeleda, mida talle süüa anda, kes saab tema loomaarstiks, kuhu jätta loom, kui soovite minna perega veetma nädalavahetust või pikemale reisile. Väheoluline ei ole ka majanduslik külg –  kulutused eale sobivale söödale ja vajadusel ka ravile.
Mida tuleb lemmiklooma soetamisel eelmiselt omanikult kindlasti uurida?
Kindlasti tasub uurida, kas lemmikloom on enne müüki loomaarsti poolt üle vaadatud. Heaks indikaatoriks on looma väljanägemine. Juhul, kui ta on loid ja räsitud, on tegemist ohumärgiga. Looma heaolu tagamisel on oluliseks nüansiks tema kasvatamiseks loodud keskkond. Inimene võib paluda enne lemmiku ostmist sellega tutvuda.
Millised dokumendid on müüja kohustatud uuele omanikule esitama ja kaasa andma?
Lemmikloom tuleb uuele omanikule anda koos veterinaararsti poolt väljastatud dokumentide ja tõutunnistusega (kui tegemist on tõuloomaga), juhul kui need on olemas. Lisaks soovitame alati sõlmida kahepoolne kirjalik ostu-müügi leping.
Kes peaks rahastama enne lemmiklooma ostu sooritamist teostatavad terviseuuringud?
Enne ostu sooritamist lasub vastutus looma eest müüjal. Juhul, kui potentsiaalne ostja soovib läbi viia täiendavaid terviseuuringuid, on nende rahastamine osapoolte kokkuleppe küsimus.
Leidsin lemmiklooma, kes mulle väga meeldib, kuid tema hind tundub turu keskmisega võrreldes äärmiselt odav. Kas mul on põhjust muretsemiseks?
Kutsika odav hind ei pruugi anda põhjust muretsemiseks. Näiteks võib tavalisest odavamat hinda seletada sellega, et pesakonnast on järgi jäänud viimane kutsikas, kellele soovitakse võimalikult ruttu kodu leida. Ometi tuleb odavama hinna puhul olla tähelepanelik ja uurida põhjalikult müüja tausta.
Kuidas tunda ära ohumärke, et müüja varjab lemmikloomaga seotud infot?
Ohumärgiks on näiteks see, kui müügikuulutuses soovitakse transpordi- või kindlustuskulud saada ettemaksuna, mis võib viidata võimalikule petuskeemile. Kahtlusi peaks tekitama seegi, kui müüja põikleb küsimustest kõrvale ega esita vajalikke dokumente. Samuti olukord, kus potentsiaalse ostjaga soovitakse tehing sooritada neutraalsel pinnal, looma kasvukeskkonda nägemata. Lisaks on oluline, et enne lemmiklooma ostmist kontrollitaks müüja usaldusväärsust.
Kas koer peab olema vaktsineeritud ja registrisse kantud?
Marutaudivastane vaktsineerimine on kohustuslik ning tuleb teha vähemalt 12 nädala vanusele loomale. Esmane vaktsineerimine peab tehtud olema hiljemalt looma 21. elunädalaks. Uuesti tuleb loom vaktsineerida aasta pärast ja edasi juba kahe aastase intervalliga. Mis puudutab registrit, siis siinkohal tuleb tutvuda kohaliku omavalitsuse nõuetega.
Mida pean tegema, kui tundub, et loomapidamisega, kus kutsikas soetatakse pole kõik korras?
Juhul, kui on kahtlus, et loomade heaolu või tervis pole tagatud, siis tuleb selle kohta esitada ametile vihje vihje@pta.agri.ee.
]]>


Läänemets: politsei eripensionid tekitavad mitut moodi probleeme   Politsei- ja piirivalveameti (PPA) töötajate eripensionid, mille väljateenimise tingimused on põhjustanud kahtlustuse esitamise PPA tippametnikele, tekitavad tüli väga mitmel moel, tunnistas siseminister Lauri Läänemets. Eripensioni on õigus saada 25-aastase staaži korral PPA ametnikel, kes alustasid tööd enne 2020. aastat.   "See tekitab üht- või teistpidi ebaõigluse tunnet, sest inimesed on kunagi tööle tulnud selle teadmisega. Nad on kooli minnes oma elu valiku teinud," ütles Läänemets usutluses ERR-ile. Kui riik ühel hetkel otsustas eripensionite süsteemi lõpetada, siis see säilis nii juba tööl olnud ametnikele kui ka nendele, kes oli rotatsiooni korras PPA-st mõnda teise ametisse lähetatud. "See võimalus on teadlikult jäetud, sest muidu oleks see juba tööle tulnud inimeste suhtes ebaõiglane," märkis minister roteerunute kohta. "Ja kui täna rääkida politsei või ka päästeameti töötajatega, kellel seda süsteemi üldse ei olegi sellisel kujul, siis nemad tunnevad suurt ebaõiglust, kuna neil on ka teatud ootused, kuna muu maailm kasutab seda eripensioni edasi. Lihtsalt Eesti on sellest loobunud ja tänased juhtumid on osaliselt seotud üleminekuga, kus korraga on käigus vana ja uus süsteem," tõdes Läänemets. Viitele, et see, kuidas PPA töötajaid roteeritakse, riivab inimeste õiglustunnet, vastas Läänemets, et roteerimise süsteem ise on vajalik ja seda kasutavad kõik riigid. "Siin küsimust ei ole. Küsimus on selles, kas keegi vormistatakse fiktiivselt tööle, et pensioni saada ja seal on roteerumine täiesti teine teema. Antud juhul on kahtlustus, et seda roteerumist on selleks ära kasutatud. Roteerimist ennast on vaja selleks, et esiteks ametite vahel liikuda - meil on olnud ka palju kaitseministeeriumi inimesi, kes liiguvad siseministeeriumi ja vastupidi, sest kogemusi on vaja vahetada. Lisaks on mõnikord ka tööülesanded, mis on välisluureametil, politseil või teistel asutustel, kus ongi selline ajutine roteerumine vajalik ja seda ülesannet ei olegi võimalik teist moodi täita," selgitas ta. Läänemetsa sõnul oleks olukord, kus töötaja roteeritakse PPA-st välja selleks, et säilitada politseipension, probleem, kuid siiani ei ole selliseid juhtumeid tuvastatud. "Siin on kahtlustus – see on ka see põhjus, miks me selle teenistusliku juurdluse algatasime, et saaksime vaadata ja veenduda, et tõesti ei oleks PPA-s selliseid juhtumeid. Ja kui on, siis me kindlasti tegeleme selle küsimusega. Täna on ka PPA peadirektori asetäitja Egert Belitšev omalt poolt algatanud sisemise juurdluse, kus nad vaatavad ka kõik võimalikud kohad, kus võib midagi sellist olla, omalt poolt üle, et seda kõike välistada," lisas Läänemets.  Kommusaar roteerus ministeerumisse juba 15 aastat tagasi  Minister tunnistas, et siseministeeriumi sisejulgeoleku asekantsler Veiko Kommusaar on sama moodi juba 2007. aastal roteeritud siseministeeriumisse. "Seda, kuidas ta siseministeeriumisse tuli, mina öelda ei oska, aga ma saan öelda, mis praegu on. Tema asekantsleri ametiaeg saab millalgi läbi ja siis tal on võimalik politseisse tööle tagasi minna," rääkis Läänemets. "Korruptsiooni selles küsimuses ei ole. Nagu ma ütlen - rotatsioon on väga oluline. Kui rotatsiooni ei oleks, siis võib-olla need inimesed valivad mõnikord teise tee. Aga teades seda, kui vähe on meil täna neid inimesi, kes politseis töötavad ja neid kes tahavad sinna tulla, siis minu arvates me peaksime neid kümne küünega kinni hoidma. Aga nad peavad tegema seda tööd. Ka Veiko Kommusaare töö sisu on ju väga tugevalt seotud politsei ja piirivalvega," rääkis Läänemets. Viitele, et Kommusaar töötab juba üle kümne aasta siseministeeriumis, kuid tema politseistaaž jookseb endiselt, vastas Läänemets, et selliseid inimesi on ministeeriumis veel. "Aga eeldus on see, et me tahame, et nad ühel hetkel sinna ametisse tagasi lähevad ja asekantsler ei saa ka lõputult olla, lisas ta.  Vaheri staaž pole peatunud  Siseministri sõnul jookseb edasi ka PPA peadirektori Elmar Vaheri tööstaaž, ehkki ta on uurimise ajaks ametist kõrvaldatud. Vaherit kahtlustatakse osaluses "Ta on kõrvaldatud sellest ametist, aga teda pole lahti lastud. Tema pensioniküsimus oleneb pigem sellest, et mis on uurimise tulemus, kas see läheb kohtusse ja millise otsuse kohus teeb. Sest inimene ei ole süüdi mõistetud, süüdistust pole isegi veel esitatud. Meil ei ole alust inimest lahti lasta," märkis minister Läänemets. Teisipäeval avalikuks saanud kahtlustuse kohaselt vormistati toona kaitseväes töötanud maksu- ja tolliameti osakonnajuhataja Eerik Heldna PPA juhi Vaheri osalusel 2019. aasta aprillis näiliselt teenistusse politsei- ja piirivalveametis, et luua võimalused politsei eripensioni saamiseks nõutava 25-aastase politseiametniku staaži näilikuks täitumiseks. Kolmapäeval sai avalikuks, et Heldna väidetava fiktiivlepinguga seotud PPA töötajate seas on ka keskkriminaalpolitsei juht Aivar Alavere, PPA sisekontrollibüroo juht Priit Pärkna ja keskkriminaalpolitsei operatiivbüroo juht Toomas Lõhmus. Küsimusele, mis on tema kui siseministri hinnang kahtlustustele, vastas Läänemets: "Ma ei anna sellele hinnangut, sest tegemist on uurimistoimingutega, menetlusega, seda juhib prokuratuur. Siseministeerium ega siseminister sinna ei sekku. Ma ei tea isegi, milline on detailselt kriminaalsüüdistuse sisu. Ja ma ei peagi seda teadma, see on prokuratuuri, kohtu ja võimalike süüaluste teema." "Meie siin siseministeeriumis ootame ära otsused ja sealt pealt saame järeldusi teha. See sõltub väga palju sellest, kas tuleb süüdimõistev otsus või kas üldse süüdistus esitatakse. Või kui seda ka ei tule, siis ma ütlen ka, et on probleem, kuidas üldse sellised asjad said juhtuda," lisas Läänemets. Küsimusele, kas juhtum on kahjustanud PPA mainet, vastas Läänemets jaatavalt. "Jah, loomulikult. Sellest on kahju nii minul kui ka kõigil, kes selles ametis töötavad. Aga teistpidi – kui tõesti selgub, et selle taga on midagi, siis see annab kindlust, et sellised asjad tulevad välja ja järelevalvemehhanismid, mis on riigis loodud, töötavad."    					Toimetaja:  Mait Ots


Brigitte Susanne Hunt võitis kohtusBRIGITTE SUSANNE HUNDI (27) ja ühe netikommentaatori pikale veninud kohtulahing lõppes teisipäeval Hundi võiduga. „Seadus kaitseb meid,“ hõiskas ta pärast seda, kui riigikohus ei võtnud vastasleeri kaebust menetlusse.Hunt sai juriidilise kadalipu lõppemisest teada oma esindajalt Robert Sarvelt, kes Hundile saadetud meilides netikommentaatorit „üheks tädiks“ nimetab. Kolm aastat kestnud kemplemise ajal sai kõigepealt Hunt maakohtus lüüa, kuid ringkonnakohus otsustas eelmisel sügisel tema kasuks.On näha, et kohtuvõit läheb Hundile väga korda, sest teisipäeval tegi ta sel teemal mitmeid Instagrami story'sid, kuid veidi hiljem otsustas mõned neist kustutada. „Täna on üks väga õnnelik päev, sest õiglus ja õigus võidutseb,“ kirjutas ta Instagrami story's. „Täna saab iga naine ja mees koos minuga rõõmustada - kui meid sõimatakse, alandatakse, laimatakse ja ollakse vaimselt vägivaldne, siis seadus kaitseb meid.“Hunti on pärast netikommentaatoritele sõja kuulutamist süüdistatud selles, et ta teeb seda vaid hüvitiste nimel, tema aga kinnitab, et nii see ei ole: „Asi pole kunagi olnud rahas või „väljapressimises“, vaid vägivallale vastu astumises ja minu väärikuses!“Hüvitise suuruseks jäi lõpuks 200 eurot, mille Hunt annetas heategevusorganisatsioonile Kiusamisvaba Kool. „Selleks, et tulevikus oleks vähem neid lapsi, kes suureks saavad ja siis kommentaariumis või päris elus teisi kiusavad,“ selgitas Susanne.


Politseiskandaali võtmeküsimus: kas riik sai Heldna roteerimisest kasu   Juhul, kui kõrgeid politseiametnikke tabanud skandaal kohtusse jõuab, algab tõenäoliselt vaidlus selle üle, mis oli Eerik Heldna roteerimise eesmärk ja kui eesmärk oli pelgalt ametniku pension, siis kas see liitis muidu lubatud toimingud kuriteoks.   Politsei- ja piirivalveameti (PPA) personaliarvestuse- ja analüüsi talituse juht Svetlana Meister kinnitas kolmapäeval, et ükski seadus ei keela mujal töötavat inimest politsei teenistusse võtta, et siis ta uuesti senisele töökohale lähetada. Riigiprokurör Maria Entsik on aga öelnud, et kaitseväe luurekeskuses töötanud Eerik Heldna politseissevõtmine oli fiktiivne ning kantud eesmärgiks koguda Heldnale pensioniks vajalikku politseistaaži. Just eesmärk võib olla siin võtmesõna. Tartu Ülikooli kriminoloogiaprofessor Jaan Ginter tuletas intervjuus ERR-ile meelde, et roteerimisvõimalus on loodud riigi ja ühiskonna huvides – selleks, et ametnikud oleks valmis oma kogemusi ja oskusi teises asutuses jagama ning et nad tuleks hiljem uute teadmistega tagasi. "See eesmärk ei ole siin täidetud. Eerik Heldna oli juba kaitseväes ja mingisugust kasu politseile või kaitseväele praegu ei olnud," sõnas Ginter. "Siin oli selgelt tegemist näiliku toiminguga." Ükski asjaosaline pole end süüdi tunnistanud. Nii PPA endine peadirektor Elmar Vaher kui maksu- ja tolliameti endine osakonnajuhataja Eerik Heldna kinnitasid, et on teinud kõik õigesti ja seadus järgides. "Kohtus hakkabki vaidlus selle üle, et kas see, et eesmärk oli ainult ühe inimese pensionistaaži väljateenimine, kas see on piisav alus, et ütelda, et kelmuse koosseis on täidetud," märkis Ginter.  Küüt: ametnik ei pruugi olla ainus võitja  Vaidlus võib tulla ka eesmärgi enese üle. Kolmapäeval küsis Postimees Vaherilt otsesõnu, miks Heldnaga 2019. aastal tööleping sõlmiti. Vaher nimetas seda liiga detailseks küsimuseks, millele vastates avaldaks ta uurimisandmeid. ERR-ile teadaolevalt näevadki kaitsepolitsei ja kahtlusalused Heldna ümber sõlmitud lepingute eesmärki erinevana. Kui ühed usuvad, et asjast võitis ainult Heldna, siis teiste hinnangul oli sest kasu ka riigile. Tänasele siseministeeriumi asekantslerile, enne Elmar Vaherit politsei- ja piirivalveametit juhtinud Raivo Küüdile ei meenu juhust, kus mujal töötanud inimene oleks politseisse võetud ja kohe tagasi roteeritud. Samas märkis ta, et ka taolisel puhul ei pruugi ainus võitja olla ametnik. "Kui inimene näiteks juba seal ametkonnas töötab ja nüüd ütleb, et vabandust, ma pean minema tagasi politsei- ja piirivalveametisse, et oma sotsiaalsed garantiid realiseerida, siis ei pruugi tööandja olla inimese minnalaskmisest huvitatud," pakkus Küüt. Ning nii võibki sündida kokkulepe, et ametnik toimetab vanal kohal edasi, kuid samal ajal jookseb talle politseist staaži. Ning sellest võib olla huvitatud ka politsei. "Et need väärtuslikud inimesed tema jaoks kaotsi ei läheks. Et nad oleksid alles ja temaga seotud ja võimalusel panustavad sinna tagasi," rääkis Küüt. Küüt lisas, et riigi kasust rääkides ei tasu unustada ametnike motivatsiooni: "Inimesed on meie jaoks suur väärtus ja me peame neid väärtustama. Kuid loomulikult peab see olema läbipaistev, arusaadav ja selgitatud." Küüt rõhutas, et tema teadmised kogu skandaali kohta piirduvad sellega, mida leiab ajakirjandusest ning märkis, et praegu jõuavad viiekümnendatesse eluaastatesse need inimesed, kes üheksakümnendatel politseis alustasid. "Ja kus nad erinevates kohtades täna töötavad, siis nad tõenäoliselt nendes ametkondades ka annavad teada, et nad on valmis tagasi siirduma politseisse, et see nii-öelda väljateenitud pension saada," arutles Küüt. "Sealt võivad tekkida sellised huvid."  Aeg: asi peab ka näima õige  Aastaid nii politseid kui kaitsepolitseid juhtinud tänane Isamaa poliitik Raivo Aeg kinnitas, et väärtuslikku spetsialisti niisama lihtsalt ära ei põlata. "Avalikus teenistuses ei ole kuskil eriti seda probleemi, et ei oleks vakatnseid ametikohtasid, kuhu inimest tööle võtta," märkis Aeg. "Kui on tegemist nõutud ja väga hea spetsialistiga, siis ta võetakse alati tööle, kui inimene tahab tulla." Ka Aeg ei mäleta ühtegi juhust, kus ametnikku oleks roteeritud sellisel viisil nagu väidetavalt tehti Heldnaga. Samas ei pea temagi võimatuks, et sellest võitis lisaks ametnikule ka organisatsioon. "Aga minu meelest see päris nii vist olla ei saa, et sa oled juba aastaid kaitseväes töötanud ja siis selleks, et oma staaži jätkumist tagada, saad ennast politseisse vormistada ja kohe tagasi kaitseväkke minna," sõnas Aeg "Ta näeb koomiline välja ausalt öeldes," lisas Aeg. "Võib-olla kui seal seadusetäht täpselt ette võtta, siis seal ei olegi mingit erilist rikkumist. Aga asi ei pea mitte ainult olema õige vaid ta peab ka õiglane näima." Selles loos kirjeldati ühte võimalikku põhjust, miks võidi Heldaga taoline lepingutemäng korraldada. Politsei- ja piirivalveametil on väidetavalt teisigi põhjuseid või põhjendusi ning asjaosalised usuvad, et neil õnnestub neid ka kohtus kaitsta. Elmar Vaher viitas kolmapäevastes intervjuudes, et taolisel moel on inimesi roteeritud ka ühte teise partnerorganisatsiooni. Vaidlused, kui need kohtusse jõuavad, saavad olema keerulised. Jaan Ginter oletas, et selleks on valmis ka prokuratuur. "Sellepärast, et politsei- ja piirivalveameti peadirektori suhtes kriminaalasja läbiviimine ja seal kahtlustuse esitamine on ikkagi väga ja väga läbikaalumist nõudev situatsioon. Ja nende arutlustes praegu ma viga sees ei näe," sõnas Ginter.


Elmar Vaher ja Eerik HeldnaKaotajaRiigi kõrgeim politseinik sai kahtlustuse kelmusele kaasaaitamises. Piinlik lugu, eriti kui sama mehe renomeed määrib ka riigi raha eest saabaste ja kõrvaklappide ostmine. Silmatorkavalt väiksema palgaga inimesed suudavad kelmusteta ära elada!Ka Eerik Heldna, keda kelmuses kahtlustatakse, töötas positsioonil, mis eeldaks tingimusteta ausust - kaitsepolitseinik ja maksuameti tolliosakonna juht. Üle-eelmisel aastal kandideeris ta ka ameti juhiks.Info oli teada juba neli aastat ning oli ka põhjuseks, miks EKRE juhid valitsuses olles Vaherit ametist kõrvaldada tahtsid. Põhimõtteliselt on meie politsei kõrgeim mees olnud kogu selle aja võimalikule šantaažile avatud. Perioodi keerulisust näitab ka tema abielulahutus 2021. aastal.


Kristel Menning soovib Alar Mikult vastuseid, kuidas jagatakse Viimsis defitsiidiks kujunenud veekasutustViimsi vallavolikogu 21. märtsi istungil esitas volikogu liige Kristel Menning (EKRE) arupärimise abivallavanem Alar Mikule (Reformierakond) seoses veeressursi jagamisega Viimsi vallas.
Esitame antud arupärimise allpool täismahus.
“16.02.2022.a toimus Viimsi Vallavalitsuse istung, kus otsustati, et vee-ettevõte peab rakendama toiminguid, mis kindlustavad veeteenuse kättesaadavuse senistele klientidele, lisaks otsustati anda volitused abivallavanem Alar Mik´ule veeressursside küsimuse lahendustega tegelemiseks. Samuti tehti vee-ettevõttele ülesandeks seada sisse register, kuhu kantakse kõik tehniliste tingimuste taotlused, mis saavad veeressursi puudumisel eitava vastuse.
Seoses eeltooduga palun abivallavanemal vastata järgmistele küsimustele:
Mis on eespool nimetatud registri asutamise ja pidamise õiguslik alus? Millises õigusaktis on sätestatud nimetatud registri pidamise kord, andmete koosseis, andmete egistrisse kandmise ja registri haldamise kord?
Kes on registri omanik?
Kes teostab järelevalvet ülalmainitud vee-ettevõtte registri üle?
Kes vastutab registrisse kantud andmete ja nende õigsuse eest?
Palun selgitage, kuidas registrisse andmed tekivad?
Kes on andmeandjad?
Kes informeerib registrisse kantud isikut sellest, et ta on registrisse kantud?
Kuidas on tagatud, et registris kajastatud info on selge ja läbipaistev olukorras, kus osasid taotlusi eelistatakse teistele prioteedisüsteemi järgi? Kas see tähendab seda, et kui Vallavalitsus soovib DP algatada, siis vett jätkub ja kui ei soovi (poliitiline tahe puudub), siis vett ei jätku?
Kas on plaanis antud register avalikustada, et kõigil oleks võimalik seda jälgida?
Lisaks toon siinkohal ka konkreetse näite:15.03.2023.a. arutati volikogu maa-ja planeerimiskomisjonis muuhulgas Männisaare kinnistule detailplaneeringu algatamisega seotut. Taotlus esitati Viimsi Vallavalitsusele 24.11.2022.a.Vallavalitsusel on seaduse järgne kohustus taotlust menetleda hiljemalt 30 päeva jooksul. 22.02.2023.a. esitati vallale kohustamistaotlus toimingu tegemiseks. Vaatamata sellele ei ole Vallavalitsus otsust detailplaneeringu algatamise või algatamisest keeldumise kohta teinud. 16.03.2023.a. selgus, et taotleja on Viimsi Vee tabelis/registris, mida peetakse detailplaneeringute taotluste kohta, mis on saanud eitava vastuse – 27. kohal. Seoses eespool tooduga palun selgitage kuidas taotleja andmed Viimsi Vee tabelisse/registrisse sattusid?
Kes ja millal saatis andmed Viimsi Veele, et esitatud taotluse kohta on tehtud keeldumine, kui Viimsi Vallavalitsus haldusotsust tänase päeva seisuga minule teadaolevalt teinud ei ole?
Palun selgitage, kas Teie arvates on selline asjaajamise korraldus korrektne, läbipaistev ja taotlejale arusaadav?
Kas Te ei leia, et selline registri pidamine loob soodsa pinnase korruptsiooniks?
Palun välja tuua toimingud, mida on tänaseks tehtud leidmaks uusi veeressursse?
Palun vastata seaduses ettenähtud korras kirjalikult ja suuliselt järgmisel volikogu istungil.”
Tunnuspilt: pexels.com
Loe samal teemal:
“Vallavalitsus tõdeb lõpuks veekriisi tekkimise riske, sammud selle vältimiseks on ebamäärased”
Kui lugu meeldis, siis palun toeta sõltumatut kogukonnaportaali ning ANNETA.
Viimsi Uudised


Kristina Kallas: me ei saa teha süsteemi, kus erakonnad sõltuvad ainult maksumaksja rahadestEesti 200 esindaja Kristina Kallas selgitas Postimehele antud intervjuus personaalse riigi konseptsiooni ning sõnas, et koalitsioon arutab, kuidas erakondade rahastamist paremini lahendada.
 Kultuuriinimesed protestisid, sest nad tahavad lisarahastust ja ravikindlustust. Kas seda on võimalik teha ja kas on plaanis kultuuriinimestele vastu tulla?

Soov koalitsioonil loomeinimeste sotsiaalse kindlustatuse küsimuse lahendamiseks on täiesti olemas. Arutasime seda praegu poolteist tundi ja jätkame sellega pärast pressikonverentsi. Laual on väga palju erinevaid lahendusi. Meie eelistus on kindlasti see, et loomeinimeste närutamise asemel me ikkagi maksame neile väärikat palka, mille sees on sotsiaalmaksu tasumine riigi poolt. Inimene peab täiskohaga töö eest saama sellist palka, millest on ta ka võimeline maksusid maksma, aga me jätkame praegu neid arutelusid.

Üks asi, mis veel kultuuri alla kuulub on religioon. Varasemates koalitsioonides on olnud üks või teine jõud, kes on natuke rohkem religiooni poole suunitletud. Kuidas selle koalitsiooniga on? Kas eraldi pööratakse kuidagi tähelepanu religioonile?

Me ei ole religiooniteemat, ega usuorganisatsioonide tegevust arutanud. Kas nad tulevad järgmisel nädalal varia-punktide all, ma ei oska öelda.

Tahaksin küsida personaalse riigi kohta. Nagu ma aru saan, tähendab see seda, et nii tervishoius, hariduses, sotsiaalhoolekandes saavad inimesed teenuseid igal pool vajaduspõhiselt. Kuidas seda ikkagi täpsemalt käima lükata? Kas on võimalik, et külas elav inimene saab täpselt samal tasemel ja täpselt samamoodi teenuseid nagu Tallinnas elav inimene? Kui palju see maksab?

Täpselt nii on. Rääkisime sellest ka, et see lõpp-produkt mingismõttes inimese vaatest on seesama e-riigi äpp. On telefonis äpp, mille peale riik saadab teavitusi, eeltäidetud avaldusi, perearst broneerib sulle aega. Kui olete kroonilised haiged, siis perearsti andmepõhine jälgimissüsteem läbi selle äpi teid teavitab ja informeerib. See on see personaalne riik. Ta on telefonis, tegeleb minuga, minu personaalsete vajadustega, minu haigustega, minu sotsiaalhoolekande vajadustega, haridusega, transpordiga jne. Personaalselt.

Mitte mina ei jookse mööda sotsiaalkindlustusametit, perearsti, kohalikku omavalitsust, kooli. Tihti inimene isegi ei ole teadlik kõikidest teenustest ja õigustest mis tal on, sest ta peab lihtsalt kõik seadused suutma läbi lugeda selleks, et aru saaks. Personaalne riik on see, mis disainib mulle vajaliku toe ja teenustepaketi lähtuvalt sellest kus ma elan ja mis mul vaja on.

Ehk siis see põhimõte seisneb infovahetuses rohkem kui selles, et igasse külla tuua perearst, et inimestel oleks lähemal käia?

Inimene peab ikkagi elus arsti nägema ja ta ei saa kõiki tervishoiuteenuseid läbi digiäpi tegema.

Küsimus on pigem selles, et selleks, et saada eriarsti teenust peab ta kõigepealt füüsiliselt kõndima perearsti juurde, kes vaatab ta järgi. Seal on juba järjekord. Siis ta pannakse järgmisesse järjekorda.

Inimese terviseandmed on täna tegelikult olemas. Nende andmete pealt on võimalik juba inimesele juba enne perearsti vastuvõttu öelda, et tõenäoliselt on siin vaja eriarsti toetust. Perearst saadab eriarstile inimese info, eriarst ütleb kas on vaja tulla visiidile või tegelikult saab ka distantsilt selle asja ära lahetada. Ehk inimese jooksutamine lõpeb sellega ära ja inimene saab selle vajaduse kätte. Peidame selle riigi keerukuse tema eest ära.

Ma toon alati näiteks Teliat. Kui Telia tuleb teile internetikaablit koju tooma, siis ta ei ütle teile, et kuulge minge tellige mullakaevaja, siis tellige kaablifirmast kaabel, siis ostke endale töömees, kes kaabli maha paneb ja siis tulen mina lõpuks ja lülitan selle asja sisse. Ta teeb paketi ära, teie istute kodus ja allkirjastate pärast lepingu, sest olete selle kaabli saanud. Täpselt sama on riigiga. Täna see nii ei ole ja riik jooksutab mööda «kaablimehi ja kaevamismehi».

Üks hästi põhimõtteline asi, mida riigivalitsemise juures veel üle vaadata on riigi roll ja omavalitsuse roll - et mis kelle ülesandeks jääb. Ma saan aru, et te vaatate asja praegu nii, et osad asjad on sellised, mis oleks parem võtta riigi juhtimise alla. Kuidas nende asjade puhul võiks riik hakkama saada kohalike oludega? Mõte, miks need asjad on omavalitsuse juhtimise all on see, et nad saavad igaüks oma kohalike oludega arvestada.

No vot, aga see on vaade administratsiooni poolt, et kes mida teeb. Teie vaatest ei ole ju vahet, kas teenust pakub omavalitsus või riik. Teil on täitsa ükskõik, peaasi, et teie selle teenuse kätte saate. See on selle personaalse riigi ja riigireformi mõte.

Keerame mõtlemise teistpidi, et me ei vaata mitte riigiaparatuuri seisukohast vaid inimese vaatest. Seal ei ole tegelikult inimese vaatest vahet, kes seda teenust pakub. Kui me kõigepealt võtame selle inimese ja tema teenusevajaduse ja pärast vaatame, kes kõige paremini suudab seda teenust osutada, siis niimoodi me seda teeme. Mitte niimoodi, et kõigepealt lepime kokku, kas seda teeb omavalitsus või riik ja pärast vaatame, kas inimene päriselt ka teenuse kätte saab või mitte. Riigireform on riigi vaate teistpidi pööramine.

Tänapäeva tehnoloogia võimaldab kõigi 1,3 miljoni jaoks disainida talle personaalselt vajalike teenuste, toetuste ja info pakett. See on täiesti võimalik masinatega. Teeme selle ära, et me oleme personaalne esimene riik, kes suudab iga inimeseni jõuda personaalselt ja inimene ei jookse mööda riigiaparaati. Piltlikult öeldes peab sul riigihalduses magistrikraad olema, et aru saada, kelle juurde sa tegelikult minema pead, et oma teenuseid kätte saada.

Loodav koalitsioon on võtnud südameasjaks bürokraatia vähendamise. Lugesin hommikul, kuidas konkurendid Maalehest kirjutasid sellest, kuidas edaspidi peab kompostimiseks esitama omavalitsusele avalduse. See on ehe näide sellest, kuidas bürokraatia tuleb kokku väikstest asjadest ja detailidest. Kuidas ära kaotada bürokraatia nii, et valitsuse tasemel ei peaks hakkama tegelema selliste väikste asjadega? Kes sellega tegelema hakkab?

See on tugeva justiitsministri küsimus, kes võtab käsile selle, et see ülereguleerimine - kas turvalisust või tervishoiunõudeid ei saa täita teistmoodi, kui inimene peab minema avaldust esitama? Tõenäoliselt on tänapäeval võimalik seda absoluutselt teistmoodi lahendada.

Jällegi, küsimus on lahendatud ametniku vaatest. Ametnikul on avaldust vaja ja siis ta kehtestab selle avalduse. Inimese vaatest on vaja tagada tema toidu ja tervise turvalisus. Lahendame selle küsimuse nüüd palun inimese vaatest ära. Tõenäoliselt seal ei ole avaldust vaja, vaid on vaja lihtsalt reeglite kehtestamist ja eeltäidetud informatsiooni, kus inimene loeb läbi ja ütleb, et ta on nõus sellega, et ta täidab neid reegleid.

Mis te vastate kriitikutele, et tegelikult on Eestis bürokraatiaga võrdlemisi hästi, kui näiteks võrrelda Kesk-Euroopa riikidega? Kas see ei muutu praegu ületegemiseks?

See on selline lohutus, et kuna teistel on veel halvemini, siis ärme midagi tee. Ma arvan, et Eestil on siin erakordne võimalus näidata eeskuju ja kõik riigid tulevad varem või hiljem sellele järgi. Digitaliseerimise suunas liigub kogu avaliku halduse aparatuur kogu maailmas. Meie oleme need, kes peaksid siin konkurentsieelise saama. Kui me oma riigi suudame personaalseks ehitada, siis kõik need digilahendused mis seda personaalset riiki üleval peavad on rahvusvahelisel turul müüdavad ja skaleeritavad. See on tegelikult meie jaoks ka majanduse ja konkurentsivõime küsimus.

Maailma esimene personaalne riik, mis on ka efektiivne ja suudab päriselt inimesi aidata on tegelikult ka müügiargument. Teised niikuinii tulevad meilt seda knowhow-d ostma.

Te vaatate üle ka erakondade rahastamise ja selle järelvalve süsteemi. Praegu töötab asi annetuste põhiselt ning erakonnad saavad ka riigilt raha, aga annetustega on viimastel aastatel päris palju jamasid olnud. Kas annetustepoliitika peaks üldse ära kaotama?

Ei, ma arvan, et me ei saa teha sellist süsteemi, kus erakonnad sõltuvad ainult maksumaksja rahadest. Pigem on Eesti 200 soov olnud, et riigi toetust vähendada ja liikmemaksude osakaalu suurendada. Erakondade pingutus oma liikmetelt tasusid saada erakonna tegevuseks peaks olema pigem see suund, kuhu me liigume. Küsimus on selles täna, kus me täpse kokkuleppeni ei jõudnud eile, aga me arutasime seda - illegaalsete annetuste puhul täna on süsteem selline, kus annetus tagastatakse sellele, kes annetuse tegi. Peame ilmselt rakendama seda mehhanismi, kus see annetus tuleb riigikassasse. Illegaalse tegevuse pärast ei saa ju ometigi pärast oma raha tagasi.

Meil oli seal ettepanekuid. Tuleme nende punktide juurde järgmisel nädalal tagasi, aga Eesti 200 soov on alati olnud see, et me tegeleksime väga tõsiselt erakondade ja poliitilise korruptsiooni teemaga, sest see on Eestis probleem.


Kahtlustuse saanud politseijuhid tule all: "Palun mind mõista, ma pean end kaitsma"„Palun mind mõista, mul on vaja praegu tegeleda enda kaitsmisega,“ ütleb kelmusele kaasa aitamises kahtlustuse saanud politseidirektor Elmar Vaher, kelle valitsus täna ametist tagandas. Tema nägemusel ei ole ta midagi valesti teinud.
Samuti kahtlustuse saanud keskkriminaalpolitsei juht Aivar Alavere tunnistab, et on täiesti uues olukorras, kus peab end avalikkuse ees kaitsma. „Ma pole mitte kunagi varem sellises rollis olnud ...“ ütleb Alavere.


PTA: Kutsika soetamisel tasub olla tähelepanelikLoom on pereliige, kes vajab hoolt ja tähelepanu ning tema heaolu peab olema tagatud. Üheks populaarsemaks lemmikuks on kindlasti koer. Soovides, et ühiselt veedetud hetked pakuksid rõõmu ja positiivseid emotsioone võimalikult pikaks ajaks, mõtle, kas oled valmis võtma vastutust looma eluajaks.
Põllumajandus- ja Toiduameti loomatervise ja -heaolu osakonna juhataja Olev Kalda vastab rahvusliku kutsikapäeva raames kaheksale küsimusele, millega kutsika soetamist kaaluvad inimesed sageli tema poole pöörduvad:
Mida tähendab otsus võtta lemmikloom?
Lemmiklooma võtmisega kaasneb vastutus tema tervise ja heaolu eest ning seda kümneks või enamaks aastaks. Tuleb mõelda, kui palju on sul päevas aega lemmikuga tegeleda, mida talle süüa anda, kes saab tema loomaarstiks, kuhu jätta loom, kui soovite minna perega veetma nädalavahetust või pikemale reisile. Väheoluline ei ole ka majanduslik külg –  kulutused eale sobivale söödale ja vajadusel ka ravile.
Mida tuleb lemmiklooma soetamisel eelmiselt omanikult kindlasti uurida?
Kindlasti tasub uurida, kas lemmikloom on enne müüki loomaarsti poolt üle vaadatud. Heaks indikaatoriks on looma väljanägemine. Juhul, kui ta on loid ja räsitud, on tegemist ohumärgiga. Looma heaolu tagamisel on oluliseks nüansiks tema kasvatamiseks loodud keskkond. Inimene võib paluda enne lemmiku ostmist sellega tutvuda.
Millised dokumendid on müüja kohustatud uuele omanikule esitama ja kaasa andma?
Lemmikloom tuleb uuele omanikule anda koos veterinaararsti poolt väljastatud dokumentide ja tõutunnistusega (kui tegemist on tõuloomaga), juhul kui need on olemas. Lisaks soovitame alati sõlmida kahepoolne kirjalik ostu-müügi leping.
Kes peaks rahastama enne lemmiklooma ostu sooritamist teostatavad terviseuuringud?
Enne ostu sooritamist lasub vastutus looma eest müüjal. Juhul, kui potentsiaalne ostja soovib läbi viia täiendavaid terviseuuringuid, on nende rahastamine osapoolte kokkuleppe küsimus.
Leidsin lemmiklooma, kes mulle väga meeldib, kuid tema hind tundub turu keskmisega võrreldes äärmiselt odav. Kas mul on põhjust muretsemiseks?
Kutsika odav hind ei pruugi anda põhjust muretsemiseks. Näiteks võib tavalisest odavamat hinda seletada sellega, et pesakonnast on järgi jäänud viimane kutsikas, kellele soovitakse võimalikult ruttu kodu leida. Ometi tuleb odavama hinna puhul olla tähelepanelik ja uurida põhjalikult müüja tausta.
Kuidas tunda ära ohumärke, et müüja varjab lemmikloomaga seotud infot?
Ohumärgiks on näiteks see, kui müügikuulutuses soovitakse transpordi- või kindlustuskulud saada ettemaksuna, mis võib viidata võimalikule petuskeemile. Kahtlusi peaks tekitama seegi, kui müüja põikleb küsimustest kõrvale ega esita vajalikke dokumente. Samuti olukord, kus potentsiaalse ostjaga soovitakse tehing sooritada neutraalsel pinnal, looma kasvukeskkonda nägemata. Lisaks on oluline, et enne lemmiklooma ostmist kontrollitaks müüja usaldusväärsust.
Kas koer peab olema vaktsineeritud ja registrisse kantud?
Marutaudivastane vaktsineerimine on kohustuslik ning tuleb teha vähemalt 12 nädala vanusele loomale. Esmane vaktsineerimine peab tehtud olema hiljemalt looma 21. elunädalaks. Uuesti tuleb loom vaktsineerida aasta pärast ja edasi juba kahe aastase intervalliga. Mis puudutab registrit, siis siinkohal tuleb tutvuda kohaliku omavalitsuse nõuetega.
Mida pean tegema, kui tundub, et loomapidamisega, kus kutsikas soetatakse pole kõik korras?
Juhul, kui on kahtlus, et loomade heaolu või tervis pole tagatud, siis tuleb selle kohta esitada ametile vihje vihje@pta.agri.ee.


Majandusõppejõud: Eesti omavalitsuste maksuautonoomia on Euroopa Liidu madalaim. Loodav võimuliit kaalub uute kohalike maksude nagu turismi- või prügimaks kehtestamist„Arvestades, et Eesti omavalitsustele on antud õigus tegeleda kõigi kohaliku elu küsimustega, mis ei ole kellegi teise pädevuses, peaks neil olema võimalik selleks ka vahendeid hankida. Autonoomsed maksutulud oleks selleks üks sobivamaid ja loogilisemaid võimalusi. Praeguse seisuga on Eesti KOV-ide maksuautonoomia Euroopa Liidu riikidest kõige madalam,“ kommenteeris Tartu Ülikooli majandusõppejõud Kadi Timpmann loodava valitsusliidu plaane muuta omavalituste maksusüsteemi.
Uus loodav võimuliit on välja öelnud, et soovivad rohkem tugevdada kohalike omavalitsuste finantsautonoomiat, sealhulgas muuta maamaksu süsteemi ning ka uute kohalike maksude nagu turismi- või prügimaks kehtestamist. Kohalikke makse koguvad Eesti 79 omavalitsusest 49, neist peamised on reklaamimaks, teede ja tänavate sulgemise maks ning parkimistasu. 30 omavalitsust ei ole oma territooriumil makse kehtestanud.
Timpmann on välja toonud, et kohalike maksude osakaal moodustab KOV-ide tuludest praegu vaid 0,7%. Kõige suurema osa nende eelarvetest ehk 53% sisaldab füüsilise isiku tulumaksu, 19% on mitmesugused riiklikud toetusfondid ja 9% tulud kaupade ja teenuste müügist.
Põhjuseks, miks omavalitsused ei ole seni aktiivselt rakendanud näiteks mootorsõidukimaksu, loomapidamise maksu ja lõbustusmaksu seisneb maksu tulupotentsiaali ja halduskulude vahekorras. „Väga olulised on ka stiimulid, mida maks võib tekitada ehk muutused inimeste käitumises maksust hoidumiseks. Selleks on näiteks elukoha registriandmete muutmine mootorsõidukimaksust hoidumiseks, mis toob omavalitsusele kaasa ka selle isikuga seotud muude tulude, nagu füüsilise isiku tulumaksu laekumiste ning riiklike toetuste kadumise,“ märkis Timpmann.
Riigist sõltuvuses
Rahandusministeeriumi kohalike omavalitsuste finantsjuhtimise osakonna juhataja Sulev Liivik leidis, et kui kohalikud omavalitsused ei saa ise oma tulubaasi kujundada, on nad riigist sõltuvuses. „Halvaks läheb olukord siis, kui riigi rahanduslik seis ei ole kõige parem ning omavalitsuste tulubaasi turgutamiseks on keeruline lisaraha leida,“ rääkis ta.
„KOV-id tahaks leida lahendusi või lisaraha teenuste parandamiseks ja elanikud oleksid nõus rohkem maksudega panustama, aga praegu ei ole selline asi suuresti võimalik,“ märkis Liivik. „Oma maksuraha kasutamises on omavalitsustel täielik vabadus. Riigi toetusraha puhul ütleb riik reeglina ette, milleks seda kasutada tohib. Tihtipeale on need reeglid liiga jäigad, ega jätta ruumi kohalike olude ja prioriteetidega arvestamiseks.“
Samas on osad kohalikud maksud aegunud või on nende rakendamine kohmakas ja väga tulu ka ei ole võimalik saada. Nii on see loomapidamismaksu ja lõbustusmaksu puhul. „Mootorsõiduki maksu puhul on probleemiks, kuidas ettevõtete autod maksustamise mõttes nö pilti võtta. Loomapidamise ja lõbustusmaksu eesmärgist on üldse raske aru saada,“ lisas ta.
Marginaalne maksutulu
Riigikogu Arenguseire Keskuse uuringute juht Uku Varblane tõi esile, et üldprintsiibina on omavalitsuste finantsautonoomia kasvatamine mõistlik ja vajalik. Kuid kohalike maksude kaudu on seda siiski keeruline saavutada.
„Maksude osakaal on lihtsalt KOV-ide eelarves nii pisike, et isegi selle osakaalu mitmekordistamisel on mõju üsna väike. Samuti tekib ka omavalitsuste vahel maksukonkurentsi teema. Kui üks omavalitsus kehtestab uue või oluliselt kõrgema kohaliku maksu ja teine mitte, siis tekib paratamatult motivatsioon maksustatav vara või ese võimalusel mujale viia või registreerida,“ sekundeeris ta Timpmannile.
Arenguseire keskus korraldas ka mõni aeg tagasi maksuseminari, kus üheks kõlama jäänud järelduseks oli see, et kohalikud maksud on eelarvelise tähtsuse mõttes olulised ja mõistlikud ainult Tallinnas. Samas kui pakkuda kohalikele võimudele uute maksude kehtestamise võimalust, siis Varblase sõnul on perspektiivikamad pigem maa ja kinnisvaramaks või ka kohalik tulumaksulisa. Need vastavad ka nö „hea kohaliku maksu“ põhimõtetele.
Turismimaks toimiks
Maksuspetsialist ja Sisekaitseakadeemia õppejõud Hannes Udde seevastu rõhutas, et kohaliku maksu kehtestamine on otstarbekas ainult nendel juhtudel, kui see täidab seatud eesmärke. Alati ei pruugi eesmärk olla ainult rahaline, vaid suunatud millegi piiramisele, nt parkimistasu.
Lisaks tuleb vaadata, kas maksu kogumine tasub ära ehk on kasumlik. „Kui maksu kogumiseks kulutatakse rohkem ressursse, kui maksu laekub ja maksu kehtestamise eesmärk on ainult rahaline, siis ei ole mõtet ka KOV-il kohalikku maksu kehtestada,“ tõdes ta.
Kohalike maksude kehtestamine on Riigikogu ülesanne, kes saab otsustada, millised kohalikud maksud saaksid Eestis olla. See on poliitilise kokkuleppe küsimus ja otsus, milline uus kohalik maks luua või mitte. Hetkel on olemas kuus kohalikku maksu, millest kolme on ka omavalitsused kehtestanud.
Peamisi põhjuseid, miks kohalikud võimud ei ole kehtestanud praegu olemasolevaid makse (mootorsõidukimaks, loomapidamismaks ja lõbustusmaks) on ikka see, et kogumine ei ole kasumlik. Udde meenutas, et mootorsõidukimaks kohaliku maksuna on kehtinud kunagi ka Tallinnas. „Peamine argument selle kaotamiseks aga oli, et maks polnud õiglane ja tulu oli marginaalne.“
Samas võiks KOV-idele alati anda suuremat maksuautonoomiat, kuid see ei pruugi töötada just väiksemate juures. Väiksemad omavalitsused ei pruugi autonoomiaga ise hakkama saada.
Vaadates Eestit tervikuna, siis ükski kohalik maks ei ole kõigile hea ega kasumlik, nentis Udde. „Kui kehtestada näiteks turismimaks, siis sellest võidavad suuremad omavalitsused. Samas ei tohiks selle kogumine olla väga keeruline. Tavaliselt on turismimaksu arvestuseks ööbimiste arv külaliste pealt majutusasutustes.“
Ta tõi näiteks, kuidas selle aasta algusest kehtestas turismimaksu Läti pealinn Riia. Maksu suurus on üks euro igalt külaliselt öö kohta. Turismimaks oleks ka ainuke, mida Udde soovitaks Eestis kohaliku maksuna.
Euroopa rõhub kinnisvaramaksule
Omakorda Timpmann, kes on põhjalikult võrrelnud just erinevate riikide kohalikke makse pakkus Eestis sobiva kohaliku maksuna välja kinnisvaramaksu. See oleks olemuselt sobivaim kohalik maks, eelkõige elukondlikule (mitte ärikinnisvarale) rakendatuna. Meil aga on praegu kasutusel kinnisvaramaksu alaliigina maamaks.
„Kõige lihtsam võimalus KOV-ide maksuautonoomia suurendamiseks oleks suurendada nende autonoomiat maamaksu kasutamiseks. Praegu on see autonoomia maamaksu osas oluliselt piiratud, kuna nn kodualune maa on riikliku otsusega maksust vabastatud. Ent varem oli õigus sellise soodustuse üle otsustada omavalitsustel,“ täiendas ta.
Maamaksu osas omavalitsuste autonoomia suurendamine tähendaks eelkõige luba maksustada ka kodualust maad, mis on ilmselt poliitiliselt väga tundlik küsimus. „Kinnisvaramaksu kehtestamine oleks poliitiliselt veel keerulisem millele lisanduksid tehnilised küsimused. Saaks ka uuesti suurendada lubatud maamaksumäärade vahemikku, aga maksubaasi suurendamata ei annaks see ilmselt olulist efekti,“ selgitas Timpmann.
Tulumaksu kohalik maksulisa
Ta möönis, et alternatiivina oleks Põhjamaade eeskujul võimalik lubada kohalikel võimudel kehtestada riiklikule füüsilise isiku tulumaksule kohalik maksulisa (mingites etteantud piirides). Erinevus praegusest süsteemist oleks see, et kui praegu ei saa omavalitsus mõjutada talle laekuvat tulumaksuosa (see sõltub registreeritud isikute pealt laekunud tulumaksust ning riigi kehtestatud protsendist, kui palju määratakse KOV-ide eelarvesse), siis tekiks tal võimalus teatud piirides enda eelarvesse laekuva tulumaksu suurust mõjutada.
Autonoomia ulatus sõltuks sellest, kui lai või kitsas on lubatud maksumäärade vahemik. „Kindlasti tuleb aga arvestada, et selline süsteem süvendaks regionaalset ebavõrdsust omavalitsuste vahel,“ hoiatas Timpmann.
Samas on tema sõnul muud kõne all olevad maksud, eelkõige turismimaks juba väiksema tulupotentsiaaliga ega ole kõigile sobivad. „Turismimaks annaks siiski suurte turismivoogudega omavalitsustele võimaluse turistidega kaasnevaid kulusid katta ning teatud määral ka turismivooge suunata. Seega sellele spetsiifilisele omavalitsuste grupile võiks selle kasutamise võimalus mõistlik ja kasulik olla,“ tõdes Timpmann.
]]>


Kahtlustuse saanud politseijuhid tule all: "Palun mind mõista, ma pean end kaitsma"Uurimise ajaks ametist vabastatud politseidirektor Elmar Vaher endal süüd ei näe. Politseisse on tema sõnul sarnaselt Eerik Heldnaga vormistatud veel teisigi töötajaid.
Autor: Liis Treimann
„Palun mind mõista, mul on vaja praegu tegeleda enda kaitsmisega,“ ütleb kelmusele kaasa aitamises kahtlustuse saanud politseidirektor Elmar Vaher, kelle valitsus täna ametist tagandas. Tema nägemusel ei ole ta midagi valesti teinud.
Samuti kahtlustuse saanud keskkriminaalpolitsei juht Aivar Alavere tunnistab, et on täiesti uues olukorras, kus peab end avalikkuse ees kaitsma. „Ma pole mitte kunagi varem sellises rollis olnud ...“ ütleb Alavere Äripäevale.
Kas tahad alati teada, kui Lääne-Virumaa Uudistes sel teemal kirjutatakse? Kasuta Minu Lääne-Virumaa funktsiooni ja vali märksõnad, mida oma personaalses uudiskirjas näha tahad.


Iisraeli peaminister lubas taastada rahva ühtsuseJERUUSALEMM, 23. märts, AFP-BNS – Iisraeli peaminister Benjamin Netanyahu lubas neljapäeval pärast kuudepikkuseid proteste tema valitsuse kavandatavate kohtureformide vastu taastada ühtsuse, et vältida rahva lõhenemist.
Netanyahu ütles televisioonis edastatud pöördumises, et on otsustanud reforme edendada, kuid soovib "taastada ühtsust" ja jõuda lahenduseni, mis on vastuvõetav nii ettepaneku toetajatele ja ka selle kriitikutele.
Netanyahu valitsuse plaani vastu korraldatakse Iisraelis aktiivselt meeleavaldusi. President Isaac Herzog on hoiatanud, et kohtureform võib vallandada kodusõja. Mõned kriitikud väidavad, et Netanyahu püüab reforme läbi suruda kaitsmaks ennast ajal, mil ta on silmitsi korruptsioonisüüdistustega.
USA president Joe Biden teatas pühapäeval Netanyahule, et toetab kompromissi vastuoluliste Iisraeli kohtureformikavade osas.
"Oma esimestes kommentaarides selle teema kohta ütles Biden, et reformid peavad austama demokraatlikke põhiväärtusi," seisis Valge Maja avalduses.
AFP - Baltic News Service


Kõige enam langevad armupettuse ohvriks pensionieas naisedTALLINN, 23. märts, BNS - Luminori viimase aasta jooksul kogutud andmed kinnitavad, et armupettuste arv kasvab - Eestis langevad kõige enam armupetturite lõksu aktiivselt sotsiaalmeediat kasutavad naised vanuses üle 55 eluaasta.
Luminori pettuste tõkestamise spetsialisti Veiko Kiige sõnul toimub suurem osa armupettusi kohtingurakendustes ja sotsiaalmeedias. „Kelmid loovad endale võltskonto, valivad välja potentsiaalse ohvri, lisavad ta sõbraks ning proovivad siis algatada veebisuhet. Kui kontakt on saavutatud, siis pärast mõningast suhtlust ja usalduse tekkimist palutakse mingil kiireloomulisel põhjusel ohvrilt raha. Selline pettus võib kesta kaua, mõnikord isegi aastaid,“ kirjeldas Kiik.
Panga statistika kohaselt langevad Eestis armupettuse ohvriks peamiselt naised, kes on kohe pensionile jäämas või seda hiljuti teinud. Sageli on tegu haritud ja finantsiliselt heal järjel olevate inimestega, kelle sotsiaalne staatus ei viita esmapilgul sellele, et nad võiksid petuskeemi ohvriks langeda. Viimase aja trend näib olevat ka see, et petturid eelistavad sihikule võtta naised, kelle roll tavaelus on seotud teiste eest hoolitsemisega: hooldajad, õpetajad, koduperenaised. See näib loovat soodsa pinnase suurema empaatiavõime ära kasutamiseks.
Pettuse tulemusel toimuvate maksete korduvad mustrid on, et raha liigub Eesti kontodelt sageli välismaa kontodele, mis võivad asuda näiteks Iirimaal, Prantsusmaal, Ameerika Ühendriikides, Ühendkuningriigis, Türgis ja Poolas. „See näitab, et petturite haare on rahvusvaheline ning armupettuse ohvriks võib langeda sisuliselt igaüks,“ lisas Kiik.
Petturid väidavad tihti, et nad elavad, töötavad või reisivad välismaal. Näiteks võivad petturid öelda, et nad töötavad sõjaväes või arstina. Armupetturid paluvad oma ohvritelt raha näiteks selleks, et katta reisikulu, ravikulu, tollimaks millegi kättesaamiseks või hasartmänguvõlad.Rahaülekande asemel võivad kelmid küsida ka näiteks tuntud veebiplatvormide kinkekaarte.
Luminori pettuste tõkestamise spetsialisti sõnul tasub armupettuse kahtluse korral isikuga suhtlemine koheselt lõpetada. „Petturid üritavad rõhuda tunnetele, et kahjustada võimet ratsionaalselt mõelda. Alati tasub uurida ka internetist selle inimese ja tema ameti kohta ning teha teise osapoole pildi põhjal otsing, et näha, kas see on seotud mõne muu isiku või muude andmetega. Kunagi ei tohi saata raha kellelegi, keda te pole isiklikult kohanud,“ rõhutas Kiik.
Kui keegi on langenud armupettuse ohvriks ja kaotanud selle tõttu raha, tuleks viivitamata panga ja politseiga ühendust võtta.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Närvid täitsa läbi ehk säh sulle välkmakseid ja e-teenindust!Kasutatud auto müü kindluse mõttes kodust võimalikult kaugele, ütleb vana rahvatarkus. Uuema aja taritus lisab, et nii väldid muuhulgas kokkupuudet lurjustega, kes ostavad su auto kiiruga ära ja nädal hiljem tulevad tagasi müüma, sest sel olevat vigu küljes kuhjaga. „Me teame küll, kus sa elad ja töötad!” lisatakse ähvardavalt (tõestisündinud lugu).Ses plaanis tõotas minu automüük kujuneda õpikunäiteks, kuidas noist tarkusist juhinduda ka päriselt, sest (ainus) tõsine ostuhuviline oli ... Lääne-Prantsusmaalt. 2900 kilomeetri kauguselt vist tõesti ei viitsi tulla tagantjärele midagi välja pressima.Natuke murelikuks muutis mind see, kuidas kaugelt külaliselt raha kätte saada enne, kui ta silmapiirilt kaob. Noh, et kui auto talle ka päriselt meeldib ja kaup lähebki tegemiseks. „Ära muretse! Teen välkmakse, ja korras!” teatas prantslane guuglitõlke vahendusel. („Ma seda inglise keelt eriti ei oska,” tunnistas 30-ndates mees ausalt.) Ja soovitas uurida, kas tema pankadest tulevad välkmaksed meie Swedbankile ikka sobivad. Pank andis mu konkreetsele küsimusele täiesti ebamäärase vastuse ehk kõik tundus olevat korras. Võib-olla...Prantslane lendas Tallinna ja jäi autoga rahule. Ühel päikeselisel pärastlõunal algaski enne visiiti Transpordiametisse (TA) välkmakse Prantsuse moodi. Telefoniäpp andis maksekäskude asemel ainult „erroreid” ning hüsteerilised telefonikõned eri infoliinidele ja kliendihaldureile näisid vältavat igaviku (tegelikult u 1,5 h).10 000 €? Ei lähe läbi. 1000? Ei. 500?Mkm. „Oo! 1 € õnnestus üle kanda!” hõiskab autoostja. Jajah, tee seda nüüd veel umbes 13 000 kordaja ongi asi korras ...Lõpuks leiutame auto eest maksmiseks plaani В (muuhulgas sisaldas see Tallinna kõigi sularahaautomaatide tühjendamist) ning kihutame napilt enne büroo sulgemist TA-sse autot registrist kustutama ja transiitnumbrimärke võtma. Et vähemalt see toiming oleks tehtud.„Hmm, autol on peal mingid piirangud. Arvelt mahavõtt nüüd küll ei õnnestu,” teatab leti taga istuv daam. „MIS ASJA?!” esitan „hillitsetud” küsimuse - närvid on selle tehinguga kaasnevaist üllatustest juba natuke läbi ning minu teada pole mingeist piiranguist lõhnagi. Seda enam, et TA e-teeninduski isegi ei iitsata millestki sellisest. (Kas ma juba ütlesin, et juba mu järjekorranumber 666 oli väike vihje, et miskit kisub pekki minema?)Seepeale räägitakse mulle kaastundlikult mingite uute ja vanade andmebaaside ühildumisest-mitte-ühildumisest ja vajadusest teha kuhugi mingi päring. Kui paljud inimesed samasuguse üllatuse osaliseks satuvad, jääb kahjuks selgusetuks. Sobivasti sai selle sehkenduse käigus TA tööpäev läbija päringu tegijad jõudsid minna koju tuttu. Halleluuja!Prantslane kolib hotelli ja lubab ette võtta ümbruskonna sularahaautomaadid. Lisaks sai teda tutvustatud võimalusega teha kiirmakseid - raha ei kulge arvelt arvele mõne päeva, vaid mõne tunniga. Võrreldes mittetöötava välkmaksega oleks see äkki reaalne võimalus ostu eest ära maksta? „Pole iialgi kuulnud millestki sellisest!” pööritab mees silmi.Järgmisel hommikul kell 8.54 helistab TA. Tulge tagasi, kõik on korras. Ja rahagi saabub kiirmaksega kõigest tunniga. Ehk nii palju siis välkmaksetest. Prantslane tõmbab kätte rohelised kummikindad, paigaldab transiitnumbrid, kargab autorooli ja ... puhkeb hingemattev lörtsisadu. Bon voyage!Elmar Ots on Autolehe tegevtoimetaja, kelle huvi nii 2- kui ka 20-rattaliste sõiduriistade vastu on aastakümnete jooksul pigem kasvanud kui kahanenud.Elmar Ots


Kutsika soetamisel tasub olla tähelepanelikLoom on pereliige, kes vajab hoolt ja tähelepanu ning kelle heaolu peab olema tagatud. Üheks populaarsemaks lemmikuks on kindlasti koer. Soovides, et ühiselt veedetud hetked pakuksid rõõmu ja positiivseid emotsioone võimalikult pikaks ajaks, tuleb hoolega mõelda, kas ollakse selliseks vastutuseks valmis.
Rahvusliku kutsikapäeva raames märkis põllumajandus- ja toiduameti loomatervise ja -heaolu osakonna juhataja Olev Kalda, mida on kutsika võtmisel kõige olulisem meeles pidada.
Kalda selgitas, et lemmiklooma võtmisega kaasneb vastutus tema tervise ja heaolu eest ning seda kümneks või enamaks aastaks. Tuleb mõelda, kui palju on päevas aega lemmikuga tegeleda, mida talle süüa anda, kes saab tema loomaarstiks, kuhu jätta loom, kui soovite minna perega veetma nädalavahetust või sõita pikemale reisile. Tähtsusetu ei ole ka majanduslik külg – kaasnevad kulutused eakohasele söödale ja vajadusel ka ravile.
Lemmiklooma soetamisel tuleb eelmiselt omanikult kindlasti uurida, kas loomaarst on lemmiklooma enne müüki üle vaadanud. Hea indikaator on looma väljanägemine. Juhul kui loom on loid ja räsitud, on tegemist ohumärgiga. Looma heaolu tagamisel on oluliseks nüansiks tema kasvatamiseks loodud keskkond. Inimene võib paluda enne lemmiku ostmist sellega tutvuda.
Lemmikloom tuleb uuele omanikule anda koos veterinaararsti väljastatud dokumentide ja tõutunnistusega (kui tegemist on tõuloomaga), juhul kui need on olemas. Lisaks soovitab Kalda alati sõlmida kahepoolse kirjaliku ostu-müügilepingu.
Oluline on märkida, et enne ostu sooritamist lasub vastutus looma eest müüjal. Juhul kui potentsiaalne ostja soovib teha täiendavaid terviseuuringuid, on nende rahastamine poolte kokkuleppe küsimus. Kindlasti peab marutaudivastane vaktsineerimine tehtud olema vähemalt 12 nädala vanusele loomale. Esmane vaktsineerimine peab tehtud olema hiljemalt looma 21. elunädalaks. Uuesti tuleb looma vaktsineerida aasta pärast ja edasi juba kaheaastase intervalliga. Mis puudutab registrit, siis siinkohal tuleb tutvuda kohaliku omavalitsuse nõuetega.
Olev Kalda sõnul pole põhjust muretseda, kui lemmiklooma hind tundub turu keskmisega võrreldes äärmiselt odav.
Näiteks võib tavalisest odavamat hinda seletada sellega, et pesakonnast on järele jäänud viimane kutsikas, kellele soovitakse võimalikult ruttu kodu leida. Ometi tuleb odavama hinna puhul olla tähelepanelik ja uurida põhjalikult müüja tausta.
Kalda õpetab, et on ka ohumärke, et müüja võib varjata lemmikloomaga seotud infot. Ohumärgiks on näiteks see, kui müügikuulutuses soovitakse transpordi- või kindlustuskulud saada ettemaksuna – see võib viidata võimalikule petuskeemile. Kahtlusi peaks tekitama seegi, kui müüja põikleb küsimustest kõrvale ega esita vajalikke dokumente. Samuti on kahtlane olukord, kus ostjaga soovitakse tehing sooritada neutraalsel pinnal, looma kasvukeskkonda näitamata. Kalda rõhutab eelneva müüja usaldusväärsuse kontrolli tähtsust.
Juhul kui on kahtlus, et loomade heaolu või tervis pole tagatud, tuleb selle kohta esitada vihje põllumajandus- ja toiduametile.


PPA juhi Elmar Vaheri kümneaastane tööaeg sai ametlikult läbiEhkki siseminister Lauri Läänemets (SDE) lõpetas kahtlustuse saanud politsei- ja piirivalveameti (PPA) senise juhi Elmar Vaheriga teenistussuhte, pidi tema ametlikult töölt kõrvaldamiseks heakskiidu andma valitsus.
Ehkki siseminister Lauri Läänemets (SDE) lõpetas kahtlustuse saanud politsei- ja piirivalveameti (PPA) senise juhi Elmar Vaheriga teenistussuhte, pidi tema ametlikult töölt kõrvaldamiseks heakskiidu andma valitsus.
Eile hommikul kella kümne paiku saabus tavapärase politseivormi asemel ülikonna valinud Vaher Sten-
bocki majja. Tema kümme aastat politsei- ja piirivalveameti juhtimist sai läbi, kui valitsus võttis vastu Läänemetsa esitatud eelnõu Vaheri teenistussuhtest kõrvaldamiseks.
Läänemetsa sõnul kehtib Vaheri teenistusest kõrvaldamine kas uurimisprotsessi lõpuni või tema ametiaja lõpuni. «Kohtusin Vaheriga ka ise ministeeriumis ja andsin edasi otsused, mida valitsus on teinud, ning kuulasin, mis tal öelda oli,» ütles siseminister, lisades, et rohkem ta selle kohtumise kohta kommentaare ei jaga.
Kaitsepolitsei esitas teisipäeva hommikul kelmusekahtlustuse maksu- ja tolliameti tolliosakonna juhile Eerik Heldnale ning kahtlustuse kelmusele kaasa aitamises Vaherile.


Lendorava metsa omanik: riiki on raske usaldadaRiik on maksnud ligi 20 aastat kaitsealuse metsa eest omanike hinnangul pool hinda või alla selle ning pole teada, kuivõrd 18. märtsist kehtiv uus kord asja parandab. Samas on mõned õnneseened saanud hüvitist metsa väärtusest mitu korda rohkem.
«See on usaldamatus kuubis, kui poliitilisel võimul on selline laveerimisulatus,» nii põrutas Lääne-Virumaal Vinni vallas asuva Ivaski talu peremees Rait Vaher, kelle metsast arvas riik 35,21 hektarit lendorava püsielupaiga sisse. «Praegu käib tuututamine, et anname metsaressursile kõrgema lisandväärtuse. Aga see inimene, kes kasvatab selle ressursi, on 15 aastat oodanud ja kardan, et jääb ka ootama.»
Mees andis ise 2006. aastal teada, et nägi metsas kaitsealust loomakest. «Üritasin riigile head teha, riik karistas selle eest,» nentis Vaher. «Kardan, et sain [metsa väärtusest] alla poole,» hindas ta 8,73 hektari eest saadud alla 60 000 eurot. «Müüsin ainult seepärast, et hüpoteek ära maksta (Vaher oli metsa riigilt järelmaksuga ostnud – Ü. H.).»
Ülejäänud metsa kohta ei esitanud ta isegi avaldust. «Ma ei usalda riigipoolset hindamist,» sõnas Vaher. Metsa maha võtta ja selle müügist kinnistu osturaha tagasi teenida ta ka ei tohi.
«Pakutud hind oli hästi nõrk võrreldes sellega, millise hinnaga need kinnistud ostsin,» nentis Põhja-Pärnumaa vallas tegutseva Väiksevälja Mahe OÜ omanik Arvi Kruussalu, kel on riigile omandamise ootejärjekorras (vt tabel) neli looduskaitsealust kinnistut.
html.dark-theme .flourish-embed {filter: invert(1) hue-rotate(180deg) !important;}

Riigikontroll: metoodika tekitab ebavõrdse olukorra
Metsaomanike hinnangul karjuvalt ebaõiglane metsa väärtuse arvutamise metoodika on püsinud 2004. aastast praeguseni. See elas üle protestikirjad, kohtuasjad, õiguskantsleri taunimise (praktika normi rakendamisel võib teatud eeldustel viia põhiseadusvastase tulemuseni) jne. Lisaks venis uue korra väljatöötamine nagu laua küljest mahakistav näts.
Vaheri juhtumi tõi näiteks ka riigikontroll, kes analüüsis looduskaitsealuste maade kaitset ja nende riigile võõrandamisel hinna kujunemist. (Aruanne Riigikogule», 2.03.2023.)
«Metsamüügil ei saa omanik aru, milliste parameetrite järgi riik hinna arvutab, sest arvesse võetavad Riigimetsa Majandamise Keskuse (RMK) kestvuslepingute hinnad on salastatud,» viitas riigikontroll Vaheriga käitumisele. Nimelt ei vastanud keskkonnaministeerium Vaheri soovile teada saada maa väärtuse metoodika peensusi. «Samuti soovis omanik teada, milline oli RMK kestvuslepingutes ASiga Estonian Cell fikseeritud haavapuidu hind, kuidas see mõjutas talle riigi pakutavat summat ja kas talle pakutu vastas maa väärtuse määramise hetke turuhindadele,» märkis riigikontroll.
«Selgitame, et loodusvarade ja ressursside säästmine ja säilitamine on põhiseaduse (PS) §-i 531 kohaselt igaühe kohustus. Põhiseaduses ei ole sätestatud igaühe kohustuse täitmise eest hüvitise maksmise kohustust. See, kas piirangud hüvitada ja kuidas, on jäetud riigi otsustada, arvestades riigi võimalusi,» vastas Vaherile keskkonnaministeeriumi asekantsler Marku Lamp.
Riigikontroll leidis, et metoodika, mida kasutatakse looduskaitseliste maade riigile võõrandamisel, ei ole selge ning tekitab maa võõrandajate suhtes ebavõrdse olukorra.
«Metsaga kinnistu» määratlus ei ole riigikontrolli hinnangul piisavalt selgelt defineeritud. Nutikas ja järjepidev läbirääkija saab oma maa eest parema hinna. «Maa väärtus võidakse leida hüpoteetiliste eelduste pinnalt, mis ei tulene õigusaktist,» märkis riigikontroll.
Mets näeb välja nagu mets, aga omanik sai elamumaa hinna
Kui Vaher sai oma metsa hektarist alla 6900 euro, siis mõned omanikud said tunduvalt kõrgema elamumaa hinna. Näiteks Tallinna lähedal Suurupis ostis riik ühe kinnisvarafirma käest 4,27 ha metsa rohevõrgustiku tuumalal ja maksis selle eest 88 000 eurot (20 609 eurot/ha).
«Kuigi maa-ala vastas kõigile metsa tunnustele ning puudus ehitusõiguse tekkimise perspektiiv, valis riik hindamismetoodika, mis võttis väärtuse leidmise eelduseks olukorra, kus kinnistu hoonestatakse,» nentis riigikontroll. «Kolm aastat hiljem oli selle kinnistu puistu turuväärtus ligi 29 000 eurot.»
«Kui metsaga kinnisasja väärtuse määramisel ei oma kasvava metsa väärtus olulist tähtsust ja piirkonna turusituatsioonist lähtuvalt ei kajasta maa maksustamishind selle piirkonna turuhinda, võib riigi esindaja metsaga kinnisasja väärtuse määramiseks tellida erakorralise hindamise,» selgitas keskkonnaameti looduskasutuse osakonna juhataja Kaili Viilma. «Kui maa hind on selles kohas näiteks elamumaana kõrgem ja sellena põhimõtteliselt realiseeritav, siis tuleb maad vastavalt lasta ka hinnata.»
Konkreetse juhtumi kohta vastas maa-ameti maatoimingute osakonna juhataja Mai Lind (2018. aasta alguses oli maadeost veel maa-ameti käes): «Hindaja leidis, et kui maatükk ei paikneks rohevõrgustike tuumaalal, vaid tegemist oleks leebe režiimiga rohekoridoriga, oleks sinna võimalik ehitada üksikelamuid. Elamumaa väärtus selles piirkonnas oli kõrgem kui kasvav metsa väärtus ja sellisel juhul tuli riigil omandada maa elamumaa alusel.»
Lind lisas, et erakorralise hindamise tellimine on kaalutlusotsus: «Kui on ilmselge, et erakorraline hindamine ei anna maatükile kõrgemat väärtust, siis võib riik keelduda erakorralise hindamise tellimisest. Oluline on, et riik maksaks maaomanikule õiglast hüvitist. Kui Suurupis ei kehtiks looduskaitselisi piiranguid, siis tõenäoliselt oleks kinnistu võetud kasutusele elamumaana. Seda kinnitab 400 m põhja poole jääv ala, mis 1995. aasta ortofoto kohaselt on metsamaa, aga tänaseks on see ala krunditud ja hoonestatud.»
Miks on ebaõiglus 20 aasta pikkuseks veninud?
Miks on riik maksnud ligi 20 aastat looduskaitsealuse metsa eest paljudele omanikele poole turuhinnast või vähemgi, selle kohta ametnikelt selget vastust ei saanud.
Rahas probleem ei ole – keskkonnaministeeriumi looduskaitseosakonna juhataja Taimo Aasma kinnitas, et RMK eelarves maade väljaostmiseks ette nähtud viis miljonit eurot aastas on seni olnud piisav, aga kui tekib vajadus eelarve suurendamiseks, on summade ülevaatamine võimalik.
Aasma möönis, et looduskaitseseadus näeb ette võõrandada oluliste looduskaitseliste piirangutega kinnisasja selle väärtusele vastava tasu eest. Miks on siis metsa eest oluliselt vähem makstud, tema vastusest ei selgunud.
«Hinnas ei jõuta kokkuleppele ligikaudu viie protsendi maa müügi sooviavalduse esitanutega,» pole hindamiskorras varem probleemi näinud keskkonnaameti looduskaitseosakonna looduskasutuse peaspetsialist Marko Angerjärv («Pärnumaa mees kempleb riigiga: looduskaitse all olev metsamaa tahetakse poolmuidu käest ära võtta», Maaleht 20.04.2020)
«Ametnik kas kardab otsustada või tal ei lubata otsustada,» leidis Ivaski talu peremees Vaher.
Veel pole teada, kuivõrd uus kord hinda parandab
Eelmisel nädalal vastu võetud valitsuse määruse «Kinnisasja erakorralise hindamise kord» kohta on pressiteates öeldud, et see võimaldab metsa hindamisel laiemalt kasutusele võtta puidusortimendi arvutamise ja väärtuse hindamise mudeleid.
Aasma sõnul arendatakse selleks metsaregistri juurde metsa hindamise infosüsteem (MEHIS). «Metsa hindamise metoodika suurimaks muudatuseks on värske hinnastatistika arvestamine. Praegune metoodika, mille alusel hinnatakse kaitstavat loodusobjekti sisaldava metsa väärtust, tugineb eelneva kolme kalendriaasta puiduhindade statistikale. Uue metoodika järgi on aluseks kas viimase kuu statistika (kui hinnatakse ainult olemasoleva puidutagavara järgi) või viimase jooksva aasta statistika (kui arvestatakse ka puidu juurdekasvust tulenevat tulu). Hüvitamisel võetakse aluseks kahest väärtusest kõrgem,» ütles Aasma.
«Enne pilti ette ei saa, kui on näha, kuidas hinnad kujunevad,» leidis Vaher. «Statistikaga võib manipuleerida. Kuniks asi pole avalik, inimene ei otsusta. Kui vähegi võimalik, siis inimesed hoiavad metsa edasi, sest sisuliselt on usaldamatus kuubis. Kes keskkonnapiirangutega metsade läheduses elavad, hoiavad suu kinni, kui midagi enda metsast avastavad. Keegi ei taha keskkonnapiirangute kompenseerimise ämbrisse astuda.»
Ebaõigluse varjus paisub potentsiaalne hiigeltulu
Eesti erametsaliit ja omanike keskliit soovivad riigilt rohkem: maadevahetuse taastamist või maa kompenseerimist KAHOSe järgi (pakkumisele lisaks 20 protsenti motivatsioonitasu).
Ettepaneku juures on nad viidanud näiteks ühele metsa kokkuostuga tegelevale ettevõttele 2019. aastal tehtud pakkumisele 71,73 hektari lendoravametsa eest – 348 550 eurot. «Pakkumise tegemise ajal oli kinnistu turuhind ligi 700 000 eurot,» kirjutas Maaleht. («Looduskaitse ja maaomanike lepitamiseks plaanitakse taastada maadevahetus», Maaleht 30.06.2022)
https://maaleht.delfi.ee/artikkel/120022926/looduskaitse-ja-maaomanike-lepitamiseks-plaanitakse-taastada-maadevahetus
Metsakorralduse Büroo OÜ arvutas Postimehe palvel metsaregistri andmete järgi välja, et nimetatud metsa hüpoteetiliseks turuväärtuseks oleks 2019. aastal olnud 552 916 eurot. Täna oleks mets aga väärt 1 294 849 eurot ehk üle kahe korra rohkem.
See tähendab, et kui otsest rahakriisi pole, tasub ära mitte lihtsalt looduskaitsealuse metsa omamine lootuses tulevasele paremale hüvitisele, vaid samal eesmärgil ka metsa kokkuostmine.
«Kõige kummalisem on see, et eelmisel aastal hakkas hirmus pommimine, tohutu huvi oli see maa ära osta,» märkis Rait Vaher oma metsa kohta. «Mis põhjusel ollakse ootamatult nõus teadlikult lendoravapiiranguga metsa ostma? Kas on järjekordselt mingisugune poliitiline skeem toimimas? Pakuvad 10–15 protsenti kõrgemat hinda kui riik oleks pakkunud.»

Looduskaitse on saanud väga palju kahju

Eestimaa Looduse Fondi metsaekspert Liis Kuresoo.
Erakogu

Kuresoo:
Segadus ja ebaselgus looduskaitseliste piirangute hüvitamisel on teinud looduskaitsele väga palju kahju. On arusaamatu, et oleme siiani sellise probleemi ees, kuigi aastaid on sellele tähelepanu juhitud nii maaomanike kui looduskaitsjate poolt ning rahalised vahendid on olnud piisavad. Samal ajal on olnud kõigile teada, et tegemist on ühe looduskaitse kõige teravama valukohaga, mille ettekäände taha on jäänud palju olulisi otsuseid.


USA süüdistab Lõuna-Korea krüptoettevõtjat Do Kwoni pettusesWASHINGTON, 23. märts, AFP-BNS – USA prokuratuur esitas Lõuna-Korea krüptoraha ettevõtjale Do Kwonile kaheksa süüdistust, mille seas ka süüdistus pettuses, teatasid neljapäeval Ühendriikide meediakanalid tuginedes kohtudokumentidele.
Montenegros vahi all olevat ettevõtjat süüdistatakse oma ettevõtte Terraform Labsi kaudu mitme miljardi dollari suuruse pettuse korraldamises, mis raputas eelmisel aastal ülemaailmseid krüptoturge.
AFP - Baltic News Service