Mari-Liis Müürsepp. “Mänd”. NovellAvaldame Edasi novellikonkursist osa võtnud Mari-Liis Müürsepa novelli “Mänd”.
Edasi 5. sünnipäeval 2021. aasta septembris välja kuulutatud novellikonkursile olid oodatud värsked ilukirjanduslikud jutud, milles ühe läbiva joonena võiks joosta läbi inimese suhe loodusega, veel parem, kui linnainimese suhe linnaloodusega. Parimatest lühijuttudest valmis ka kogumik Edasi novell. Põnevat lugemist!
Täna õhtul olid tantsijatel roosad paelad all. Arusaadav, seelikud ju ka roosad – pealegi veel nii lühikesed, et kui Cärol, Ann ja Britt-Maria rahvast kõrgemal ümmargusi tuharaid keerutasid, paistis nende napp pesu peaaegu kogu aeg. Jah, millegipärast tundusid värvid linnas olevat sama tähtsad kui metsas. Laanes võis kärbseseene või rästiku värvi kindlakstegemine määrata elu või surma, kuid siin ei olnud ju tegelikult vahet, mis värvi kellegi riided on – ometi ei kandnud tantsutüdrukud iialgi kahel järjestikusel päeval sama värvi kostüüme. Ja asi ei olnud üksnes värvis, vaid ka kujus. Juba nii tühist asja nagu aluspesu leidus tarbetult paljudes variantides: olid Buildi tantsutüdrukute haprad kannikate vahele tõmmatud paelakesed ja ülejoonud mehepoegade bokserid, mis pükste värvli vahelt välja piilusid; leidus ka härrasid, kes (tavaliselt) heledate teksade all üldse aluspesu ei kandnud. Suurimad peolõvid lasid enda alasti mügarikul peohoos avanenud püksiaugust isegi veidi välja pressida – turvameestele need tegelased väga ei meeldinud … Ja siis olid veel vanemad vallatud prouad (sellised, nagu viimasel Türmika kontserdil), kes heitsid metsiku kiljumise saatel lavale oma siidised padjapüürilaadsed trussikud, mis lõhnasid higi ja kohupiima järele. Veider. Isegi need meenutasid Männile kodu. Metsas oli ta inimeste lõhnadega ikka kokku puutunud ja kohupiimalõhna mäletas puu hästi saiakeste järgi, mida matkajad tema juurtel istudes tihtipeale nosinud olid. Tegelikult meenutasid paljud Buildi lõhnad kodu, mis oli vajalik, sest Männi enda loomulik lõhn hakkas aastatega juba kaduma; olles mattunud kõigi nende džinntoonikute, viinakokteilide, rummkoolade, õlle, siidri, okse, vere ja puhastuskemikaalide alla, millega tema puine pind ikka ja jälle üle valati.
Matkajad olid hoopis erinevad inimestest, kes Buildis käisid. Metsaliste silmad olid kiima ja nõudlikkuse asemel täidetud tänu ja uudishimuga, tundus, et nad väärtustasid iga oksaraagu, kivikest ja samblatutti, mõni haaras aeg-ajalt ka mobiiltelefoni või fotokaamera, et loodust koju kaasagi võtta. Mänd püüdis neil hetkedel teha kõik, et kooretükid tuule käes vähem lipendaksid, et oksad enam-vähem paigal püsiksid, et ükski käbi ei pudeneks. Ta armastas inimesi. Metsas elades meeldis Männile väga, kui mõni seikleja käed ümber tema krobelise tüve põimis ja koore lõhna mõnuga endasse hingas. Neil hetkedel tundis puu, kuidas tema süda embaja omaga joondus, et nende hinged tuksuvad ühes rütmis, kogu loodus on ühenduses ja inimesed täidavad ta juurtest ladvani soojusega. Seesama soojus pani teda marjuliste pea kohale oksi sirutama, kui vihma sadas, või juuri koomale tõmbama, et riisikad sambla seest paremini välja paistaks. Ja kuigi Männi uus keskkond ööklubis oli hoopis teistsugune, ei kaotanud ta lootust, et osa matkajate hinge ilust peitub ka Buildi inimestes. Nad on ju kõik inimesed, mõtles Mänd. Kallistusi sai siin aga hoopis vähem. Sellest oli küll veidi kahju.
Kuid ega klubielugi andnud tegelikult põhjust kaevelda. Mänd elas veel, tehasel ei õnnestunud tema hinge tappa. See oli omasugustest suurim ja kuigi puu viibis loodusest ja juurtest kaugel, tundis ta end siin isegi mõnevõrra eriliselt. Maailmas, kus kõik on võlts, pidi tema ehedust hoidma, olema eeskuju puhtusest, kõigest, mis päris. Tema eesmärk head teha oli talle püha kui hiis. Metsas tuli tal pakkuda kindlat eluaset oravatele ja lindudele, jagada iidset väge matkajatele ning seltskonda vendadele-õdedele. Buildis sai teha vähem, olla üksnes tugi ja kindel pind kõigile neile tantsuhoos jalgadele ja mahaprantsatavatele kehadele – ometi ei täitnud Mänd seda kohust sugugi väiksema missioonitundega kui metsas elades. Kuhu need kukkujad ilma temata oleks veerenud? Teadmatusse, kõiksusse, unustusse? Ei tea. Ei pidanudki. Mänd oli nende jaoks olemas. Oli ja püüdis nii teistelegi näidata, kui lihtne on kellegi jaoks lihtsalt olemas olla, isegi teadmata, kas sellest on päriselt kasu.
Üks pidevatest kukkujatest oli Next. Mänd ei teadnud Nexti tegelikku nime, aga mehe mustale pusale punasega märgitud kiri pidi ju midagi tähendama. Mänd – nagu teisedki laaneasukad – teadis, kui tähtis oli inimestele nimede ülesmärkimine. Kandis ju nii mõnigi puu koore sisse graveeritud initsiaale, tänu millele olid metsaelanikud ajaga lugemagi õppinud. Muidugi ei suutnuks ükski puu ealeski lugeda raamatuid (kui naeruväärne mõte!), aga mõne tähe kokkuveerimisega sai neist igaüks hakkama. N-E-X-T.
Next oli üksik nagu Mändki. Oli näha, et ta igatseb väga paarilist – kõik need korrad, kui mees sirutas käsi üles kaunitaride poole, kes tantsulistele peene tilaga pudelitest alkoholi suhu niristasid; või kellegi ümbert riukalikult kinni haaras, ainult selleks, et saada ära tõugatud … Siiski jälgis Mänd Nexti naiseotsinguid huviga, metsas oli ta sõpradega loonud samasuguseid mänge. Kelle okstel on kõige rohkem oravaid, kel langeb esimene käbi, keda kallistab enim kätepaare? Siin tuli kohaneda, luua uued mängud, millest põnevaim oli kindlasti see, kuidas Nextil naistega läheb. Viimati nägi puu Nexti eelmisel laupäeval. Täna meest polnud. Kas ta homme tuleb? Mänd tahtis, et tuleks. Tal polnud siin palju sõpru.
Muusika mürtsus nii, et Mänd tundis seda iga rakuga. Kui bassi oli rohkem, võis see teinekord täiesti läbi võtta, justkui oleks ta koos inimestega öö läbi tantsinud. Nii hea, kui saaks sellest kellegagi rääkida – nagu inimesed, kel töötas lisaks jalgadele tantsuplatsil alati ka suu … Mänd mõtles teistele Mändidele endast vasakul ja paremal – nemad olid juba ammu surnud, tema ümber mürtsusid peaaegu iga päev muusika taktis nende moonutatud, paljaks kooritud laibad. Next, kus sa oled?
Praegu tipsis üle tema punane konts ja pistis talle täpselt oksakohta. See oli juba palju tuttavamaks saanud kui rähni terava noka toks – kuigi kõvasti valusam. Naine läks puldi juurde, kummardus üle selle ja sosistas midagi DJ-le. Mees noogutas ja tõstis pöidla. Äkki tuleb vahelduseks midagi rahulikumat. Ei. Jälle see Kardi Biii. Mänd vihkas seda laulu, nii ettearvamatu loo puhul ei saanud üldse stabiilset rütmi sisse, pani kere kuidagi imelikult võbelema. Need klubiinimesed olid ikka imelikud. Enamik lugusid, mis siinse rahva käima tõmbas, kandsid sõnumit sellest, kui hea on petta, teha haiget, olla paheline ja paha, südameid murdev saatan, kellele on kõik lubatud ja kes elab vaid endale mõeldes. Huvitav, mõtles Mänd, kas keegi neist käib vahel metsas?
Äkki tundis Mänd teravat vihma, džinnikokteili piisku ja ühte pisikest, läbiligunenud, veidralt tuttavlikku keha. Sellel olid okkad. Männi keha läbistas värin. O k k a d. Ta ei hoolinud sellest, et üks klaasitükk oli tunginud tema tüvesse, ega teadnud, mida öelda, kui see väike sõber tema peal vedeles – mõlemad oma loomulikust keskkonnast kaugel, aga ometi veel siin. Murdunud, aga mitte murtud … või kuidas tolle teisega õigupoolest oli? “Hei,” proovis Mänd ettevaatlikult. “Kuidas sul on?” Oksake ei vastanud, ta tundus vettinud ja kurb. “Kõik korras ikka?” Mänd soovis, et saaks kuidagi venda raputada, müksata, toetada. Aga Männil oli vaid see paljaks nülitud keha, millest tundus, et pole enam abi. “Sõber?” Ei. Ta oli surnud.
Aga Mänd veel ei olnud. Millalgi pidi Next ju tulema.
***
Klaasikilluhaav tegi valu, eriti pärast seda, kui koristaja oli hommikul lavapõrandat Cifiga küürinud. Koristaja tundus kurb ja eemal, nagu alati. Ta nuttis nii mõnigi kord – siis langesid Männi kehale jämedad soolased piisad, mis segunesid vee ja puhastusvahendi keemilise vedelikuga. Aga pisarate sool – see kõrvetas Mändi kõige enam. Ta püüdis olla koristaja pärast võimalikult koostööaldis, lasta end puhastada, isegi haava seest, mis valutas. Sest tundus, et teda nühkiv naine, kelle elu sellest nühkimisest sõltus, valutas veel rohkem.
Mänd nägi iga päev, kuidas inimesed murdusid. Aga tema ei murdunud, oma vaimu ta murda ei lase. Seda tuli endale kinnitada iga päev, nagu ka väikestes asjades ilusat leida – need oskused olid Männil looduses elamisest külge juurdunud ja temas siiani kinni. Jah, tehases eemaldati tema koor, kuid üdi, elumahl voolas ju edasi, selleni ei küündinud isegi saag. Raskematel aegadel sai meenutada linnulaulu, kõrgete latvade kohinat, vihma ja seente lõhna, oravate küünte krõbinat koorel ja käbisid, mis okstele mõnusat raskust lisasid – mets voolas endiselt tema soontes, puu hoidis kaugest, kuid kaunist mälestusest veel iga viimse kui pinnuga kinni. Nii täna koristaja pisarate soolas lagunedes kui ka homme või kunagi hiljem, mil Next jälle tuleb ja elu on veidi ilusam. Sõpruse sooja sädelust täis.
Reedel oligi Next tagasi. Kahe sõbraga, juba selgelt peomeeleolus, elu täis ja vallutusteks valmis. Kuidas Mänd oleks soovinud olla üks nendest: füüsiliselt funktsioneerivatest, liikuvatest ja hingavatest olenditest, kellega džinniklaase või sõrmenukke kokku lüüa, sõbramehelikult õlgade ümbert kinni võtta, juttu ajada, rahva seast kõige kaunimaid naisi välja valida … Mänd teadis juba Nexti ja tema sõprade maitset. Jalad nagu hirvedel, tihedalt keha ümber liibuvad kleidid, mis vaid napilt nende puraviktagumikud ära katsid, pikad lahtised juuksed ja kulliküünised, mida Mänd oli vahel lisaks kontsadele tundnud endasse kaevumas – ega neil veidratel asteldel olnud lihtne püsti püsida, eriti kui paar kokteili juba sees ja tantsuhoog üha suurem … Selliseid naisi leidus tänagi Buildis üsna mitu ja Mänd jälgis huviga, kelle Next seekord valib.
Lava oli külastajatele vaba. Cärol, Ann ja Britt-Maria polnud veel tulnud. Võib-olla seekord ei tulegi nemad, vaid hoopis Marie, Inga ja Leena. Männil ükskõik, oma tüdrukud olid kerged ja kindlasti paremad kanda kui ülejäänud peoseltskond, kes talle enne või pärast klubitantsijate etteastet alkoaurudest tummise massina peale vajus. Tümps oli seekord mõnus, raputas kuidagi rahustavalt. Isegi see ei suutnud Männi õndsust lõhkuda, kui tundis esimese julge kontsa, siis teist, kolmandat, neljandat, viiendat ja kuuendat. Kolm preilit, üsna kerged, rütmi tabasid ka, Männile täitsa meeldis see olukord. Kauaks neiud aga üksi lavale ei jäänud: kohe liitus nendega ka Nexti vallatu seltskond, kes justkui muuseas kaunile kolmikule üha lähemale liikus. Võrreldes kontsadega olid nende tossud pehmed kui laane uni. Põnev, mõtles Mänd, vaatame. Kuidas Nextil siis läheb.
Paraku tundus, et neiudele polnud meeste lavaletulek kuigi meelepärane. Mida lähemale härrad naistekolmikule liikusid, seda kaugemale liikus kolmik nendest – nii et need algselt lava vasakus servas tantsinud pikajalgsed hirved olid varsti juba otsapidi DJ-puldi juures. Sealt polnud neil aga enam pääsu. Pult tuli ette. “Ei meeldi midagi vä?” kuulis Mänd üht meest küsimas. “Ei ole huvitatud, sorri,” tuli pikkade mustade juustega naiselt vastuseks. Tema keha oli kaetud huvitavate mustade maalingutega, mida Mänd oli varemgi klubis imeks pannud. “Kuule, ära jama nüüd,” ei jätnud mees jonni. “Võta sõbrannad kaasa ja lähme teeme paar jooki. Muidu olete ilmaasjata nii ilusaks teinud ennast.” – “Kuule, mine õige vittu,” käratas maalitud hirv talle vastuseks, võttis sõbrannadel käest kinni ja tõmbas nad endaga lavalt maha. Nexti sõber kükitas ja sirutas käe kokteili järele, mille oli tantsu ajaks lavaäärele pannud. “Libud, raisk,” nentis ta sõpradele ja rüüpas. Matkajad küll niimoodi ei rääkinud.
Õhtu möödudes nägi Mänd veel mitmeid lähenemiskatseid, hoides muidugi kõige rohkem silmas enda sõpra. Next ja tema kaaskond jõid – palju. Metsaskäijad rüüpasid enamasti termosega kaasa võetud kuumi jooke, kuid, tõsi, teinekord ka alkoholi, et pika matka jaoks tuju üleval hoida ja seest soojaks läheks. Aga sellist joomist polnud Mänd laanes kunagi näinud: džinn, õlu, viski, kõike nii palju korraga ja segamini … Mänd tundis erinevaid jooke, need olid klubis ikka ühel või teisel hetkel tema alasti kehal maandunud. Tundus, et mida rohkem mehed jõid, seda julgemaks muutusid nende võtted. Enam ei teinud nad huvipakkuvate naistega juttugi, vaid sättisid end neile selja taha, haarasid tugevalt ümbert kinni ja hakkasid keha ennastunustavalt koos naise omaga muusika taktis nõksutama, käes olev jook üle klaasiääre loksumas. Nii käitus ka Next, kelle ihaldusobjekt talle seepeale laksuva kõrvakiilu andis ja kiirelt eemale pages. Ja siis järgmine. Ja veel mõned.
***
“Täeeeesti pudsiiiiis ju.” Pidu hakkas juba lõppema, inimesi jäi üha vähemaks ja ka Nexti sõbrad olid kuhugi kadunud. “Miliissssseed fagiiin luuad sin täna onvä?” Mänd ei saanud enam üldse aru, millest jutt käib. Ja kellega Next siin laval üldse räägib, teisi inimesi ju lähedal polnud. Kas võis tõesti olla, et temaga, lõpuks, temaga? Next küürutas seina vastas, pea ja käed lontis. Varasemast jahiretke pidanud hundist oli saanud vaene hüljatud jänes, kes seisis vaevu püsti. “Traaa, ma gaa ei jõuaa eaaam, krdiiii litssssid raiskkk.” Mees rebis end seinast lahti ja tegi taarudes paar ohtlikku sammu, kuid ei pidanud tasakaalu ja prantsatas täies pikkuses maha.
Siin see oli – hetk, mida Mänd oli oodanud. Et tema süda joonduks jälle inimese omaga nagu kunagi laanes, et ta tunneks midagi elavat enda lähedal, lähedust, armastust, sõpra, kellele oli kõik see aeg kaasa elanud. Ühtsust, kasvõi ainsamaks hetkeks – sellest piisaks talle täiesti. Äkki täna see juhtub, siin ja praegu, äkki see tunne tekib, lõpuks. Next on talle nii lähedal.
S õ b e r. Aga ei.
Midagi selle südame juures ei olnud õige. Liiga ebakorrapärase rütmiga, ärev ja haige, midagi valusat ja halba oli selles võrreldes matkajate südametega, mille igast tuksest levis rõõmu ja ilu. Mälestusi, mis ei teinud haiget. Selles südames siin – selles valutas kõik.
“Kurraaaaaat noh, türrraaa, kui libee nnnahhuii. Ma tahan kojuuuu,” halises Next Männile, pusal olev kiri tugevalt vastu põrandalaudu surutud.
Ja Mänd jättis ütlemata, et tegelikult tahab temagi koju.


Kolm küsimust Eesti riigile enne riigikogu valimisiLisaks küsimustele – kas tõuseb, kui palju tõuseb ja kellel tõuseb, on riigikogu valimistega seoses siiski ka palju olulisemaid aspekte, mis ei pane mitte üksnes imestama, vaid ka rahvusriigi oleviku ja tuleviku pärast muretsema ning tekitavad terve rea õigustatud küsimusi, leiab ajaloo ja ühiskonnaõpetuse õpetaja Andres Kraas Isamaast.

 Miks tõlgitakse rahvusriigis Eesti kodanike jaoks mõeldud valimisreklaamid vene keelde, kas kodakondsuse andmise korda on muudetud ja taotlejatelt ei nõuagi enam riigikeele oskust?
Valimisseadus ütleb üheselt, et riigikogu valimistel saavad osaleda ainult Eesti Vabariigi kodanikud. Kodakondsusseadus aga seab kõigile naturalisatsiooni korras kodakondsuse taotlejatele vähemalt B1-tasemel riigikeele oskamise nõude, mis tagab eest keelest nii vabalt arusaamise, väljendamise kui ka lugemis- ja kirjutamisoskuse. Sestap jääb arusaamatuks, miks tõlgitakse paljud valimisreklaamid vene keelde.
Seda on teinud peaaegu kõikidest parteidest riigikokku pürgijad sisuliselt igal pool, kus vähegi venelase lõhna. Kõige massiivselt torkavad silma Keskerakonna kandidaadid, eriti Lasnamäel. Venemaa verise agressiooni taustal Ukrainas mõjub Eesti kodanikele vene keele pähe määrimine eriti moraalitult. Miks ja kellele sellist sünkroontõlget üldse vaja on, kui kirjade järgi saavad valijaiks olla üksnes riigikeelt oskavad Eesti Vabariigi kodanikud? Jääb üle vaid kaks võimalust – kas Eesti ametivõimud on sedavõrd korrumpeerunud, et rikuvad massiliselt kodakondsusseadust, jagades umbkeelsetele inimestele Eesti Vabariigi kodakondsust ja sellega kaasnevaid privileege vasakule ja paremale või ei usalda teatav osa riigikokku kandideerijaid oma riiki enam üldse, eeldades, et Eestis seadusandlus niikuinii ei toimi ning kodakondsust on võimalik saada ka riigikeelt oskamata.
Kas on tegemist silmakirjalikkuse või millegi hullemaga, jäägu valija otsustada. Igal juhul annab venekeelne valimispropaganda meie venelastele järjekordse signaali, et Eesti riigis pole tarvis riigikeelt osata ega õppida, sest saab ka ilma selleta suurepäraselt läbi. Eriti veel kui poliitikud ise seda propageerivad, tulles vene keeles Eesti valijatelt hääli lunima. Õpetajatele, kes palehigis eestikeelsele kooliharidusele üleminekuga pingutavad, on see nagu näkku sülitamine, laiemale üldsusele aga järjekordne näide odavast politikaanlikkusest. Kahjuks peame kooliteemaga seotud küsimusega ka jätkama.
Kas nendel riigikogu valimistel on seatud eesmärgiks võimalikult madal osalusprotsent, et kogu hääletamisperiood on planeeritud koolivaheajale?
Eestis on valimistel osalejate protsent enamasti suhteliselt madal ning see on olnud alati erakondadel pinnuks silmas. Seda kummalisem või õigemini absurdsem on tõdeda, et tänavused riigikogu valimised planeeriti täpselt koolivaheajale, 27. veebruarist 5. märtsini. Kas tegemist on juhuse, hooletuse, rumaluse, sabotaaži või millegi muuga – igal juhul ebasobivamat aega rahva tahte väljendamiseks annab alles välja mõelda. Seda enam, et koolivaheajad on kalendris pikalt ette määratud ja kindlalt paigas!
Kas tõesti on võimalik, et valimiste ettevalmistajad seda ei teadnud? Töötades ise koolis, tean, et paljud õpetajad, valimisealised gümnasistid ning õpilased koos lastevanematega on planeerinud oma talvise koolivaheaja veeta väljaspool Eestist. Nii ongi puhkusereisid valimiste ajaks juba enamasti pikalt ette välja müüdud. Kuidas selline kollektiivpuhkus valimistulemusi mõjutab, eks see kajastu peagi uues riigikogu koosseisus. Et tulevikus selliseid fopaasid vältida, tuleks probleemile läheneda märksa metoodiliselt ning riigikogu ja kohalike valimiste toimumiste ajad kalendris täpselt üle vaadata ja need omavahel ühendada. Siit ka järgmine küsimus.
Miks raisatakse maksumaksja raha ja hoitakse Eesti ühiskonda permanentses valimisneuroosis, selle asemel, et viia riigikogu ja kohalikud valimised läbi üheaegselt, nagu arenenud riigile kohane?
Kindlasti tuleb enamikule tuttav ette poliitikute aastast aastasse korduv hala, kuidas kõik lubadused saaks täidetud, kui uusi valimisi jälle ees ei oleks, ja nii ühest valimistsüklist teise. Ometi ei takista miski rahvaasemikel riigikogu valimisi kohalike omavalimiste volikogude valimistega ühele ja samale kuupäevale tõsta. Aeg-ajalt on mõned poliitikud selle mõttega küll pisut žongleerinud, kuid lõpuks on see idee ikka koos paljude valimislubadustega vajunud kuhugi oportunismi sohu. Ometi on paljudes arenenud riikides, sh ka Põhjamaades, viidud üleriiklike ja kohalike valimiste toimumine juba ammu ühele ja samale kuupäevale. Nendes maades ei kujutaks keegi teistsugust valimiskorda enam ettegi, sest lisaks aja kokkuhoiule, mugavusele ja muljetavaldavale rahaliste vahendite säästule on märgatavalt suurenenud ka valimisaktiivsus.
Edaspidi võiks Eestiski valimiste korraldamisel, seadusandluse järgimisele lisaks, pöörata rohkem tähelepanu objektiivsele reaalsusele, mitte aga erakondliku toiduahela ülesputitamisele. Valimistest saab demokraatia pidupäev ainult juhul, kui võimalikult palju hääleõiguslikke kodanikke sellest rõõmuga osa võtab!


Riigikogu eelinfo esmaspäevaks, 20. veebruariksRiigikogu eelinfo esmaspäevaks, 20. veebruariks

Kell 15 – täiskogu istung

Riigikogu kinnitab töönädala
päevakorra<https://www.riigikogu.ee/tegevus/paevakorrad-ja-
protokollid/?startDate=20.02.2023>.

Heaolu arengukava 2023–2030. Ettekande teevad sotsiaalkaitseminister
Signe Riisalo ja sotsiaalkomisjoni liige Õnne Pillak.

Riigikogu liikmete kõnesoovide korral toimub vaba mikrofon.

Komisjonide istungid

Euroopa Liidu asjade komisjonis – kell 14.05: Eesti seisukohad 27.–28.
veebruaril toimuval Euroopa Liidu transpordi, telekommunikatsiooni ja
energeetika nõukogu mitteametlikul kohtumisel, kutsutud majandus- ja
taristuminister Riina Sikkut;

keskkonnakomisjonis – kell 11.10: kokkuvõte Riigikogu XIV koosseisu
keskkonnakomisjoni tööst;

kultuurikomisjonis – kell 11.10: muinsuskaitseseaduse, halduskoostöö
seaduse ja muuseumiseaduse muutmise seaduse eelnõu (760
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/3f8944f1-c688-46fb-98c7-
92fcae4b73c7/Muinsuskaitseseaduse%2C+halduskoost%C3%B6%C3%B6+seaduse+ja+muu
seumiseaduse+muutmise+seaduse+eeln%C3%B5u+%28760+SE+II%29+kolmanda+lugemise
+ettevalmistamine>); kõrgharidusseaduse ning õppetoetuste ja õppelaenu
seaduse muutmise seaduse eelnõu (767
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/4eb4baad-a3d5-4a14-ae1d-
09122720c792/K%C3%B5rgharidusseaduse+ning+%C3%B5ppetoetuste+ja+%C3%B5ppelae
nu+seaduse+muutmise+seaduse+eeln%C3%B5u+%28767+SE+II%29+kolmanda+lugemise+e
ttevalmistamine>); arvamuse andmine Euroopa Liidu asjade komisjonile: Eesti
seisukohad Euroopa meediavabaduse määruse eelnõu kohta, kutsutud
Kultuuriministeeriumi esindajad;

maaelukomisjonis – kell 12: kokkuvõte Riigikogu XIV koosseisu
maaelukomisjoni tööst;

majanduskomisjoni videoistungil – kell 11.10: arvamuse andmine Euroopa
Liidu asjade komisjonile: Eesti seisukohad EL disainikaitse algatuste
kohta, kutsutud Justiitsministeeriumi esindaja; Tallinna ringraudtee riigi
eriplaneeringu ja keskkonnamõju strateegilise hindamise algatamisest,
kutsutud Rahandusministeeriumi esindaja;

rahanduskomisjonis – kell 11.15: kogumispensionide seaduse ja sellega
seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu (771
SE<https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/c801bbe9-a35a-437e-9dc5-
95febf1a5339/Kogumispensionide+seaduse+ja+sellega+seonduvalt+teiste+seadust
e+muutmise+seaduse+eeln%C3%B5u+%28771+SE+III%29>); arvamuse andmine Euroopa
Liidu asjade komisjonile: Eesti seisukohad Euroopa Komisjoni teatise ELi
majandusjuhtimise raamistiku reformimise suuniste kohta; Riigikogu otsuse
„Ettepaneku tegemine Vabariigi Valitsusele toiduainete ja ravimite
käibemaksu langetamiseks 5 protsendile“ eelnõu (758 OE<https://www.riig
ikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/414c5f65-d764-4864-ad10-549747c5ef65/Riigik
ogu+otsus+%E2%80%9EEttepaneku+tegemine+Vabariigi+Valitsusele+toiduainete+ja
+ravimite+k%C3%A4ibemaksu+langetamiseks+5+protsendile%22+%28758+OE+I%29>);
kollektiivne pöördumine „Nõuame, et kehtestatakse koheselt kõikidele
müüdavatele toidukaupadele käibemaksu määraks 0%“;

riigikaitsekomisjonis – kell 11.15: Riigikogu otsuse „Eesti
julgeolekupoliitika alused“ heakskiitmine eelnõu (775 OE<https://www.rii
gikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/314b2f72-f6b6-4b30-b381-29abc694e261/Riigi
kogu+otsuse+%E2%80%9E%E2%80%9EEesti+julgeolekupoliitika+alused%E2%80%9C+hea
kskiitmine%22++eeln%C3%B5u+%28775+OE+II%29+teise+lugemise+ettevalmistamine>
);

riigikaitsekomisjoni ja väliskomisjoni ühisel istungil – kell 11.45:
ülevaade 14. ja 15. veebruaril Brüsselis toimunud Ukraina abistamise
kontaktgrupi ja NATO kaitseministrite kohtumistest, kutsutud
Kaitseministeeriumi esindaja; julgeolekuolukorra arengutest, kutsutud
Kaitseministeeriumi valitsemisala esindajad;

väliskomisjonis – kell 11.15: seisukoha andmine: Eesti seisukohad
Euroopa Liidu küberkaitsepoliitika teatise eelnõu JOIN(2022) 49 kohta,
kutsutud Kaitseministeeriumi esindaja; väliskomisjoni töökava pärast
Riigikogu IX istungjärgu lõppu;

õiguskomisjonis – kell 11.15: arvamuste andmine Euroopa Liidu asjade
komisjonile: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi ettepanek liidu
piiravate meetmete rikkumisega seotud kuritegude ja karistuste
määratlemise kohta, kutsutud Justiitsministeeriumi esindaja; Euroopa
Parlamendi ja nõukogu direktiivi ettepanek, millega muudetakse direktiivi
2011/36/EL, milles käsitletakse inimkaubanduse tõkestamist ja
sellevastast võitlust ning inimkaubanduse ohvrite kaitset, kutsutud
Justiitsministeeriumi esindajad;

korruptsioonivastases erikomisjonis – kell 13.30: erikomisjoni tegevuse
ülevaade; Euroopa õigusriigi raporti vastus; komisjoni kirjavahetus (ruum
L332);

riigieelarve kontrolli erikomisjonis – kell 13.15: Eestis tegutsevate
pankade kasumitest, kutsutud Eesti Panga, Finantsinspektsiooni,
Rahandusministeeriumi ja Eesti Pangaliidu esindajad ning riigikontrolör
Janar Holm; riigieelarve kontrolli erikomisjoni tegevuse aruanne; istung on
avalik, toimub veebiülekanne<https://www.riigikogu.ee/live/2/et> (ruum
L333 ja videosild);

eesti keele arengu probleemkomisjonis – kell 13.30: komisjoni aruanne
Riigikogule.

Sündmus

Kell 16 – väliskomisjon kohtub endiste Riigikogu väliskomisjoni
esimeeste ja aseesimeestega.

Välislähetused

19.–20. veebruar
NATO Parlamentaarse Assamblee Eesti delegatsiooni liige Marko Šorin osaleb
NATO PA kaitse- ja julgeolekukomitee, majandus- ja julgeolekukomitee ning
poliitikakomitee ühisistungil Brüsselis Belgias.

20.–23. veebruar
Euroopa Nõukogu Parlamentaarne Assamblee (ENPA) Eesti delegatsiooni liige
Indrek Saar osaleb ENPA kultuurikomitee kohtumisel Olümpias Kreekas.

Riigikogu pressiteenistus
Merilin Kruuse
tel 631 6592, 510 6179
e-post merilin.kruuse@riigikogu.ee<mailto:merilin.kruuse@riigikogu.ee>
päringud press@riigikogu.ee<mailto:press@riigikogu.ee>


MTA paneb kanna maha: 1400 Ida-Virumaa ettevõtet peavad õiglast palka maksmaMaksu-ja Tolliamet (MTA) saadab veebruari ja märtsi jooksul kirja 1400-le Ida-Virumaa ettevõttele, kelle deklareeritud töötasud on madalamad, kui Eestis samadel ametikohtadel töötavate töötajate keskmine töötasu.
„MTA hinnangul on ümbrikupalgast tekkiv maksukahju umbes 99,8 miljonit eurot ning sellest suure osa, ca 84%, moodustab osaliselt makstav ümbrikupalk – enamasti tähendab see, et ametlikult maksab ettevõte töötajale tasu näiteks miinimumpalga ulatuses, ülejäänu aga n-ö mustalt. See ongi üks põhjuseid, mis viib ettevõtte töötajate töötasu Eesti keskmisega võrreldes alla ning jätab töötajad osaliselt või täielikult sotsiaalsetest tagatistest ilma,“ ütles Maksu- ja Tolliameti ümbrikupalga valdkonnajuht Marc Mälter.


Citadele: suur osa eestimaalastest on kokku puutunud pettusekatsetegaTALLINN, 20. veebruar, BNS – Citadele panga uuringust selgub, et vaid 29 protsendi küsitlusele vastanud Eesti inimeste hinnangul pole nad kordagi kokku puutunud finantspettuste katsetega.
Vastanud Eesti inimestest märkis kokku 41 protsenti, et nad on saanud petturitelt meili või sõnumi, 35 protsenti märkis, et on saanud petturilt telefonikõne. 8 protsenti vastanutest on saanud üleskutse installida telefoni või arvutisse kahtlast tarkvara, 6 protsendi hinnangul on petturid lähenenud neile otse tänaval ning 3 protsenti märkis, et neid on suunatud võltskodulehele, teatas pank.
"29 protsenti vastanutest ütles, et nemad ei ole üldse finantspetturitega kokku puutunud ning 3 protsenti ei osanud arvata, kas nad on petturitega kokku puutunud või mitte," lisas Citadele panga Eesti filiaali jaepanganduse juht Marina Hakiainen.
"On muidugi vägagi tõenäoline, et tegelikult on ka nende 29 protsendi seas arvestatav hulk inimesi, kes on küll petmiskatsetega kokku puutunud, aga nad ei ole lihtsalt sellest aru saanud," nentis Hakiainen. "Üldjuhul on finantspettuste osas kõige haavatavamad just vanemad inimesed ja ka küsitlusest on näha, et kõige rohkem oli 60–74-aastaste vanusegrupis neid, kes arvasid, et nad pole pettustega kokku puutunud," tõi ta välja.
Citadele küsitlusest tuli lisaks välja, et nii petukirjade kui ka petukõnede osas hindasid mehed naistest 10 protsendi võrra rohkem, et nad on selliste pettustega kokku puutunud.
Samal ajal, võrreldes oma naabritega, on näiteks Lätis märksa levinumad finantspettused telefoni vahendusel – kui Eesti inimestest arvas 35 protsenti, et on selliseid kõnesid saanud, siis Lätis vastas nii lausa 51 protsenti ja Leedus 41 protsenti. Läti ja Leeduga võrreldes on Eestis aga vähem petturite katseid panna inimesi installima kahtlast tarkvara. Eestis vastas nii 8 protsenti, Lätis 13 protsenti ning Leedus 15 protsenti küsitletutest.
Tallinna toimetus, +372 505 3628, majandus@bns.ee
Baltic News Service


PolitseiAUTOLT VARASTATI PARKLAS TULED13. veebruaril varastati Narvas Tallinna maanteel asuvast parklast sõiduautolt lisatuled. Vargusega tekitatud kahju on 800 eurot.TÕUKERATTAMÜÜJALT VARASTATI RAHAPolitseisse pöördus Narvas elav eakas naine, kes sattus tõukeratast müües kelmide küüsi. Naine edastas potentsiaalsele ostjale oma isikuandmed ja pangakaardi rekvisiidid ning kaotas seeläbi oma pangakontolt 450 eurot. Kelmusjuhtumi üksikasju selgitab politsei kriminaalmenetluses.NOORUK LASI MEHELE GAASI NÄKKU16. veebruaril teatati politseile, et Narvas Võidu prospektil asuva kortermaja trepikojas lasi 19aastane noormees sõnavahetuse käigus 49aastasele mehele gaasi näkku.


Naine kaotas kelmidele üle 10 000 euroTALLINN, 20. veebruar, BNS – Politsei uurib juhtumit, kus Jõhvis elav naine kaotas kelmidele üle 10 000 euro.Naise sõnul helistati talle võõralt numbrilt ja tutvustati end politseiametnikuna. Seejärel ühendati kõne väidetava Coop ja LHV panga töötajatega, kes palusid naisel sisestada oma PIN1 ja PIN2 koodid.Kelmusega tekitati naisele varalist kahju ligi 13 000 eurot.Tallinna toimetus, +372 610 8852, sise@bns.eeBaltic News Service


Kas teadsid, et su autos võib olla “must kast”? Spetsialist selgitab, mis infot see talletabUSA-s on niinimetatud musta kasti kasutatud autode uurimiseks aastakümneid, nüüd loetakse neist infot ka Eestis. Mis infot sealt kätte saab ja miks see vajalik on?
Geeniuse tellijale
Lennunduses on must kast ammust aega olnud põhiline vahend, mille abil hiljem tuvastada, miks ja kuidas õnnetus juhtus. Paljusid üllatab, et selline seade asub ka väga paljudes autodes ning uutel autodel on see lausa kohustuslik.
Päris igaüks muidugi oma auto mustale kastile ligi ei pääse, info lugemiseks ja analüüsimiseks on vaja nii spetsiaalseid seadmeid kui ka oskusi. Eesti üks kogenumaid spetsialiste sel alal on Hitehi töökodade juht, sõltumatu eksperdina tegutsev Raul Põdersalu, kelle teenuseid kasutavad nii kindlustusfirmad kui ka transpordiamet.
Musta kasti lugeja
Liiklusõnnetused ja kindlustuspettused
Oma veebilehel Ekspert24.ee kirjutab ta, et on muuhulgas transpordiameti ekspertgrupi komisjoni grupijuht ehk raskemate liiklusõnnetuste puhul kutsutakse sündmuskohale, et selgitada välja liiklusõnnetuse asjaolud ja saada temalt eksperdihinnang.
Auto mustast kastist saadavatele andmetele lisaks kasutab ta sündmuskohast ülevaate saamiseks drooni ning pidurdus- ja muude jälgede põhjal paneb arvutuslikult paika sõidukite kiiruse liiklusõnnetuse hetkel ning hindab ka kõiki muid asjaolusid.
Auto, millel on pärast avariid turvapadjakate parandatud ja rool üle värvitud.
Samuti kasutatakse tema teadmisi selliste kindlustusjuhtumite korral, kus on vaja selgeks teha, kas mõni detail purunes õnnetuses või oli juba varem katki? Näiteks toob ta oma kodulehel juhtumi, kus auto oli väidetavalt otsa sõitnud ees pidurdanud traktorile, mille tulemusena sai tugevalt kannatada auto esiosa. Pärast õnnetust mootor enam ei käivitunud. Uurimisel selgus, et sõiduki väntvõll oli murdunud juba varem ning omal jõul see sõiduk sündmuskohale sõita ei saanud.
Mis infot saab mustast kastist? Rohkem kui võiks arvata. Põhimõtteliselt salvestub sinna 5 sekundit andmeid enne seda hetke, kui sõiduki liikumiskiirus muutub 150 millisekundi jooksul 8 km/h võrra, mis tähendab, et on toimunud ootamatu kokkupõrge.
Kokkupõrkele eelnenud viie sekundi jooksul salvestab seade sõiduki kiirust, gaasi- ja piduripedaali asendit, mootori pöördeid, rooli pöördenurka, ABS-i ploki ja stabiilsusprogrammi tööd. Hiljem andmetes on sajandiksekundite kaupa välja toodud kõik tegevused: mis ajahetkel alustati pidurdust, milline oli kiirus, kuidas kiirus vähenes, mis suunas pööras rool jne. Juhtum salvestub ja andmeid ei ole võimalik kustutada.
Juht ei teinud roolis midagi
Põdersalu toob näitlikustamiseks välja paksu toimiku, kus analüüsitakse üht teelt välja sõitnud ja vastu puud põrganud Audit. Omaniku sõnul pimestasid teda vastu tulnud sõiduki täistuled ning ta ei märganud kurvi. Selle tagajärjel sõitiski auto otse vastu tee ääres kasvanud puud. Kindlustusfirmal tekkis aga kahtlus, kas juht ikka tegi kõik endast oleneva õnnetuse vältimiseks? Esmane otsus oli mitte kahju hüvitada, mispeale pöördus auto omanik kohtusse ja juhtumile telliti ekspertiis.
Musta kasti andmete analüüs näitas, et enne kokkupõrget puuga ei olnud juht muutnud rooli asendit ega olnud alustanud ka pidurdamist. Sündmuskohta, jälgi ning kasti andmeid arvesse võttes järeldas ekspert, et juhi käitumine tõepoolest ei näita selliseid tegevusi, mida antud olukorras oleks olnud loogiline teha, ning lõpuks jäi kohtus õigus kindlustusseltsile.
Polstri all peaks olema turvakardin, aga ei ole.
Just võimalike kindlustus- ning liiklusõnnetuspettuste avastamiseks on sündmuskoha tehniline analüüs ja ka musta kasti andmed olulised. Põdersalu on oma töös kohanud juhtumeid, kui näiteks juht ütleb, et sõitis teelt välja, sest tahtis vältida kokkupõrget metsloomaga, aga andmed näitavad, et pidurit polnud vajutatud või rooli keeratud, ja seega on pigem tegemist uinumise või muu põhjusega.
Põdersalu sõnul kasutatakse neid andmeid ka raskete liiklusõnnetuste uurimisel, et selgitada välja täpsed põhjused ning teha vajalikud järeldused edaspidiseks.
Mitu turvapatja avanes?
Samuti saab transpordiamet oma tööd lihtsustada välismaalt toodud avariiliste autode kontrollimiseks. Kui tuua Eestisse auto, mille puhul on teada, et see on osalenud õnnetuses, tuleb kontrollida, kas sõiduk on taastatud selliselt, et sellega on ka edaspidi turvaline liigelda.
Kuna tänapäeva autodes on turvapatju ja muid olulisi detaile niivõrd palju, oleks iga auto algosadeks lammutamine registreerimiseelsel ülevaatusel pea võimatu. Samas ei saa transpordiamet lubada, et n-ö nende templiga võetakse arvele suurte puudustega auto.
Mustast kastist saab aga täpselt teada, millised andurid registreerisid löögi ehk kust otsida võimalikke vigastusi. Samuti on näha, millised padjad avanesid.
„Just turvapatjade taastamine on mõnikord tehtud pehmelt öeldes puudulikult. Lihtne lahendus on see, et uut patja polegi pandud ning auto aju ja andurite petmiseks on vahele pandud takisti. Samas on ette tulnud juhtumeid, kus asemele on pandud vale padi, et visuaalselt oleks see olemas, või on avanenud padi lihtsalt tagasi topitud ja natuke kinni kaetud,” räägib Põdersalu.
Must kast säästab sellisel kontrollil kõvasti aega, sest keskenduda saabki nendele kohtadele, kus võib olla probleeme.
Kõrval istuja tagasi topitud turvapadi võrdluses uue turvapadjaga.
Kohustuslik alles nüüd
Euroopa määruste kohaselt on must kast kohustuslik sõidukikategooriatele M1 (milles peale juhi istekoha ei ole rohkem kui kaheksa istekohta) ja N1 (kaubaveoks kasutatavad sõidukid, mille täismass ei ületa 3,5 tonni) alates 6. juulist 2022 ja kõiki tüüpi sõidukitel pärast 7. juulit 2024. Üldiselt asuvad seadmed sõiduki sõitjateruumis, kus on parem kaitse raske avarii korral.
Samas näitab Põdersalu meile nimekirja, kus vanemad ja peamiselt Ameerika päritolu musta kastiga autod pärinevad lausa 1990-ndatest. Muidugi ei ole alati tegemist lihtsa ja universaalse lahendusega ning veakoodide ja andmete kättesaamine võib osutuda väga keerukaks. Näiteks ühe Jaapani päritolu autoga on hetkel probleem, sest seade annab välja ainult koodijuppe, mitte loetavaid andmeid.
Põdersalu sõnul on musta kasti lugereid Eestis hetkel viis ning inimesi, kes seda kasutada oskavad, mitte väga palju rohkem, aga ilmselgelt muutuvad need andmed aina olulisemaks. Lähiajal ehk lisandub mõni seade veel, kuid arvestades selle kõrget soetushinda ja litsentsitasusid pole igaühel selle soetamine otstarbekas.
Mitmest tükist kokku keevitatud auto. Liitekoht märgitud punase joonega.


Politicos EKRE-t süüdistav Viljar Veebel on seotud Kremli juhtava mõttekojagaEKRE ja Prigozini väidetavate sidemete põhitunnistaja Viljar Veebel on tegutsenud putinistliku Valdai mõtteklubi eksperdina.
Balti kaitsekolledži teadur Viljar Veebel, kes valetas Politicole, et Wagneri grupil oli EKRE-ga koostöö ja on pärast selle libauudise levitamist oma sõnadest distantseerunud, on või on olnud mittetulundusühingu Valdai Vestlusklubi Arendamise ja Toetamise Sihtasutuse ekspert.
See klubi asutati 2011. aastal eesmärgiga „laiendada oma tegevust uutele valdkondadele, sealhulgas teadus- ja teavitustööle, piirkondlikele ja temaatilistele programmidele“. Teisisõnu propagandale.
Klubi koduküljel on ära toodud ka selle asutajad, kelleks on välis- ja kaitsepoliitika nõukogu (CFDP), Venemaa rahvusvaheliste suhete nõukogu (RIAC), Vene Föderatsiooni Välisministeeriumi Moskva Riiklik Rahvusvaheliste Suhete Instituut (MGIMO Ülikool), Riikliku Teadusülikooli Majanduskõrgkool.
Sihtasutuse asjade eest vastutab Arengu ja Toetuse Sihtasutuse juhatus, mida juhib tuntud Venemaa meediajuht, artiklite ja publikatsioonide autor ning meedia- ja kommunikatsiooniuurija Andrei Bystritskiy.
Venemaa rahvusvaheliste suhete ja välissuhete ekspert ning ajakirja Russia in Global Affairs peatoimetaja Fjodor Lukjanov on fondi teadusdirektor. Sihtasutuse igapäevast tegevust juhib tegevdirektor Nadežda Lavrentjeva, kes on Venemaa Föderatsiooni majandusteadlane ja endine Venemaa suuremate meediaväljaannete (NTV Plus, RIA Novosti, Venemaa uudisteagentuur TASS) tippjuht.
EKRE-vastase laimu levitamisega valimiseelsesse võitlusesse sekkunud ja Venemaa riiklike organisatsioonide poolt juhitava ühinguga koostööd teinud või tegev Balti kaitsekolledži teadur Viljar Veeber taganes oma sõnadest ja märgib pärast meedias skandaali tekitamist ühtäkki, et tema osa uurimises polnud millegi välja ütlemine.
Politico väitis, et Wagneri grupp plaanis sekkuda Eesti poliitikasse ning teha seda läbi EKRE. Kõnesolevad Politico artiklis on tsiteeritud Viljar Veebelit, kes ütleb, et Wagneri grupil oli EKRE-ga koostöö.
“Koostöö [Wagneriga] sai alguse sellest, et EKRE soovis olla radikaalselt liberaalsete erakondade vastu ja neil oli hea meel selle väga professionaalselt koostatud paketi vastuvõtmise üle,” tsiteerib Politico Viljar Veebelit.
Pühapäeval distantseeris Veebel oma väidetest ja märkis oma sotsiaalmeediakontol: “Minu osa selles uurimises ei olnud millegi välja ütlemine, vaid pikaajaline töö seoste ja mustrite otsimisel”.
Venemaal tegutseva Wagneri grupi juht Jevgeni Prigožin üritas sekkuda 2019. aastal Eesti poliitilisse süsteemi ning toetada muu hulgas Euroopa Liidu suhtes skeptilist Konservatiivset Rahvaerakonda, kirjutas Politico laupäeval.
Politico tunnistas samas, et tal puuduvad andmed, kas Wagneri operatiivtöötajad viisid konkreetse plaani ellu enne 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimisi läbi.
Julgeolekuekspert Meelis Oidsalu küsis ERR-i portaalis selle peale, kas Balti kaitsekolledž teab EKRE kohta rohkemat kui meie?
„Politico artiklis on ära toodud ka Mart Helme foto, millel ta 2019. aasta Riigikogu valimiste järgselt kõne peab. Arvestades, mitu korda artiklis Eestist räägitakse, võiks arvata, et toimetuse käsutuses on kaalukad materjalid. Politico artikli sõnul nähtub dokumendist, et Wagneri grupp plaanis EKRE toetamist enne eelmisi Riigikogu valimisi. Aga sisuliselt toimetus sellest enamat ei väida,“ arutles Oidsalu. „Ainus koht artiklis, kus kindlas kõneviisis koostööst kõneldakse, on Balti kaitsekolledži teaduri Viljar Veebli tsitaat.“
Oidsalu vihjab, et kuna Riigikogu valimistenim on jäänud vaid paar nädalat ja EKRE-le on kogunenud hulk vaenlasi, siis pole imestada, et selline artikkel just nüüd sündis.
„Politico artikli puhul ajab segadusse see, et seal on korraga esitatud kaks väidet. Politico toimetus väidab, et Wagneri grupp plaanis Eesti poliitikasse sekkumist. Balti kaitsekolledži teadur Viljar Veebel aga ütleb samas artiklis, et Wagneri grupil oli EKRE-ga koostöö,“ lisab ta.
2012. aastal süüdistati Tartu ülikooli teadurit Viljar Veebelit selles, et ta on kasutanud Euroopa Liidu programmist saadud raha valesti, Lõuna prokuratuur alustas ülikooli avalduse põhjal kriminaalmenetlust kelmuses.
Nagu me nüüd teame, on džinni pudelist välja lasknud Veeber oma sõnadest juba taganenud.
Küll aga on oma suures ekrevihas valeuudisest kinni haarates sõna võtnud mitmed EKRE poliitilised konkurendid nagu Kristen Michal, Raimond Kaljulaid jt ja ajakirjanikud (Krister Paris jne).
Tartu ülikooli vanemteadur Peeter Espak kirjutab, et Politico artikkel ei ütelnud absoluutselt mitte midagi ja meenutab pigem “pisikest kokkulepitud PR-teenet ühele poolele enne Eesti valimisi”. Ta lisab, et euroskepsis on muide tugev mu rahvusvaheliste kolleegide seas kõikidest maailmavaadetest teadlaste puhul.“
Politico artiklis on huvitav ka see nüanss, et „raporti“ Eestit puudutav materjal pärineb Eestist ja erakondade nimed on tõlgitud välja arvatud EKRE (Politico praktikat arvestades pidanuks õige olema “ECPP”).
Kogu seda infooperatsiooni kokku võttes meenub 2019. aasta Riigikogu valimised, mil valimiste eel viis politseisse Mary Kross kaebuise, kuid kohtus jõuti järeldusele, et tegemist oli valekaebusega.
Teda süüdistati kriminaalmenetluses teadvalt vale ütluse andmises. See seisnes politseile esitatud avalduses, justkui tundmatud mehed loopisid Stroomi ranna pargis tema ja koera pihte kive, sest ta oli telefoniga rääkinud inglise keeles. Ühe loopija jopel oli olnud EKRE rinnamärk. Politsei uurimine tuvastas, et väidetud ajal oli Kross hoopis kodus, tõendeid ründamisest ei leitud. Kriminaaluurimises koguti tõendid, et Mary Kross pani toime kuriteo.
Vaata siit:
https://valdaiclub.com/about/experts/?filter=V#alphabet
Kuvatõmmis Valdai klubi koduküljelt, kus on eksperdina tegutsenud ka Viljar Veebel:


INTERVJUU | Taavi Kotka: kuni oma esimest miljonit teenid, on töö ülioluline, pärast saad aru, et muu elu on ka olemasTaavi Kotkat raha ei huvita, ta tahab maailma muuta. Edukas ettevõtja, kunagine Webmedia boss ning e-residentsuse üks autoritest räägib pikas intervjuus sellest, mis teda käivitab. Peatume ka Kotka uuel idufirmal KOOS, e-residentsuse sünnil, sõna mõjul ning maailma parimal unerohul. Jututeemasid jätkub rohkelt.
Ettevõtjat Taavi Kotkat käivitavad uued ideed. Foto: KOOS
“Sa veel saad toredatel teemadel kirjutada, ChatGPT eesti keeles veel hästi ei toimi,” ütleb Kotka, kui olen talle lähemalt selgitanud, kes ma olen ja kust ma tulen. See üks lause pani paika ka intervjuu avatooni – AI.
AI eestikeelsed katsetused on tõesti üsna halvad.
Tead, kuidas saab aru? Lase tal kirjutada luuletus. Ingliskeelsed luuletused on väga head, saatsin paarile sõbrale sünnipäevaks, aga eesti keeles – lase luuletus kirjutada, täiesti pekkis.
Facebookis just märkasin AI kirjutatud eestikeelset luuletust. Ütleme nii, et “Loomingusse” seda ei saada.
Selle võib saata puhtalt sellepärast, kui halb see on. Võiks teha nii, et paneks mingid kindlad märksõnad nagu “Write me a poem in Estonian about spring, sun, flowers” ja siis iga aasta korra küsid sellist luuletust ja vaatad, kuidas luuletus ajas areneb. Kas läheb paremaks või on ikka sama halb?
Kas näed, et AI on loometööstusele ohuks?
Muidugi näen. Mõtlen päris tõsiselt, et ma korraldan oma turunduse teistele alustele ümber. Ütlen ausalt: copywriter, kelle olen Londonis palganud, teeb minu meelest kehvemat tööd kui ChatGPT.
Inimene on seda ametit õppinud, see on tema väljund ja siis tuleb arvuti ning teeb kohe paremini.
Jah, aga pigem arvan seda, et las inimene teeb siis ise paremini. See on võimalus enesearenguks. Täna läheb sul energia kirjutamise peale ning sul jääb palju vähem aega mõelda sellele, kuidas artikkel mõjus, kuidas seda mõju mõõta ning mida sellest mõjust õppida?
Sa ei jõua sellele mõelda, sest sa pead vorpima juba järgmist artiklit. Töö olemus muutub. Kui praegu oled sõnumi looja ja tooja, siis tulevikus mingil määral inimhinge manipulaator või isegi arhitekt. Praegu on see, et sul on huvitav idee, sa tood selle rahva ette ja homme on sul vaja uut artiklit, sest on vaja. Aga tulevikus mõtled rohkem, mis emotsiooni tahad inimestes tekitada.
Mis on turundajate peamine painaja? Klient ei osta kunagi reklaami, sõnumit, kodulehekülge, tutvustavat videot või blogi. Me ei osta neid. Me ostame endale käivet, talenti, lojaalsust. Me tahame mõjutada hoopis muid asju.
Arvan, et teie töö muutub huvitavamaks. Sule teritamisest muutute rohkem selleks, et saate üldse aru, mismoodi sõna midagi mõjutab ja mismoodi selle sõnaga manipuleerimine annab paremaid tulemusi. Tänu ChatGPT’le läheb teil töö ikkagi huvitavamaks. Kui te ise muidugi molud ei ole.
Sa ütlesid, et plaanid ettevõttes turundust ümber korraldada. Mis sa täpselt mõtled?
Kui sul on copywriter, siis iga sõnumi testimine maksab sulle raha. Meie vaatest on eriti keeruline kõik, mis on väljaspool Eestit. Mis on need tugevad sõnad, mis sobivad Saksamaa turule? Mis on need tugevad sõnad, mis sobivad Suurbritannia turule? Tavaliselt me ei tea neid. Jah, eesti keeles ei tea ka robot neid veel.
Siis palkadki kohaliku copywriter’i. Täna oli väga värske kogemus sellega. Ei tööta, kurat. On küll Londoni parim copywriter, aga ma ei saanud inbound’i nii palju kui ma tahaks. Järelikult midagi ei resoneeru. Okei, see pole copywriter’i süü, äkki ma andsingi talle vale sisendi ja pean andma parema sisendi.
Start-up’is peab kogu aeg muutma. See on kulukas. Iga liigutus on sajad, kui mitte tuhanded. Samas, ma pean testima, eriti kui olen uue toote või teenusega turul.
Visuaalse maailma ja meediumite võidukäik on olnud nii suur, et olen ise hakanud muretsema, kas sõna jääb tahaplaanile.
No, üks pilt ütleb alati rohkem kui 1000 sõna. Minu esimene start-up oli Nortal, toonase nimega Webmedia. Me olime 20-aastased poisikesed ja saime endale esimestel aastatel klientideks Telia, EMT, Maksu- ja Tolliameti ning Hansapanga. Suured kliendid. Üks põhjus oli see, et me tegime Javat, mida keegi teine väga turul ei teinud, aga oli ka see, et töötasime kliendiga pildi, mitte sõnaga.
Tol ajal oli tavaline, et tulevad analüütikud, teevad sinuga intervjuu, kirjutavad üles, mida vaja teha, lähevad progevad ära ja kui töö valmis saab, on maailm nii palju edasi läinud, et see on täiesti kasutu. Projektid läksid toona hästi raskeks.
Me tulime ja ütlesime, et “vabandust, sa oled siin teller, milliste parameetritega sa otsid?” Siis kohe joonistasime tahvli peale väljad. Siis küsisime “kui oled otsingu ära teinud, siis mille järgi eristad ühte kirjet teisest? Kas piisab ees- või perekonnanimest või on vaja aadress ka panna?” Kogu jutt käis tahvli peal. Tollal telefonikaameraid ei olnud, pildi tegime tavalise digikaameraga. Avastasime, et pildiga tööd tehes suudab lahendusi genereerida päevadega, mitte enam kuudega.
See oli turu jaoks niivõrd uuenduslik, et olime mõne aastaga Eesti number üks IT-ettevõte. Me olime poisikesed!
Su hirm on õigustatud. Sõna osakaal langeb. Sõnal ei olegi mingi turusegmendi jaoks või mingite teemade raames enam mingit kaalu. Kas ma võiks lugeda pikka artiklit teemal esoteerilised õlid ja kristallid? Never. Mõistus läheb lukku. Kui näen sõna “kristall”, on mõistus juba kinni. Seda ei suudaks isegi pildina vaadata.
Sa oled siin KOOSi kontoris. Meil on legal tech ehk õigustehnoloogiline toode. Seleta seda sõnaliselt kliendile ära… Meil täna pole ka head pildilahendust, aga jõuame sinna, arvan, kuu jooksul.
Saan su jutust aru, et muutusi ei tohi karta.
Kartma peab ikka. Kohanema peab ka. Kui ei kohane, oled out. Me KOOSis otsime ka uut muutust. Kui oled uue muutuse looja või vähemalt üks esimesi, kes sellega kaasa läheb, on sul võimalus ärieduks. Inglise keeles on see first mover advantage. See on turunduseski päris tuttav termin. Kui tuled mingi uudse asjaga välja, võid päris korraliku raputuse teha.
Ma olen nii vana mees, et mäletan, kui ISIC-kaardid tulid, mis andsid tudengitele ja õpilastele soodustusi ja aitasid alaealistel end identifitseerida. Õpilaspiletid olid 1990ndatel suhteliselt kaltsud. ISIC-kaart oli ilus roheline ja sai bussis soodsamalt sõita.
Ühispank ehk SEB oli esimene, kes tuli selle peale, et paneks pangakaardi ja ISIC-kaardi kokku. Põhimõtteliselt võtsid nad terve põlvkonna paari aasta jooksul ära. See oli jällegi first mover advantage. Ülejäänud vahtisid suu ammuli pealt, kuidas see ära tehti. Sa võid öelda, et mingi väike jupp üliõpilasi, aga nii tulebki uut põlvkonda kasvatada.
Webmedia ei suutnud 2000ndatel progejate palkades kuidagi Skype’i ja Hansapangaga konkureerida. Üks kirjutas Luksemburgi, et andke rohkem raha. Teine kirjutas Rootsi, et andke rohkem raha. Me maksime palgaks sel ajal 20 000 krooni, Skype ja Hansapank maksid 70 000-80 000. Me pidime kõik raha ise teenima, saime aru, et ei suuda turul juba küpsele talendile võistlevat pakkumist teha. Seeniorid veel suudame osaluse jms asjadega ära veenda, aga tavaarendajat never.
Tegime panuse, et lähme võtame ülikoolist igal aastal 20 kõige paremat venda. Kujuta ette, kui sul NBAs saab igal aastal tiim võtta 20 parimat venda. Me võtsime niimoodi neli-viis aastat järjest. Keegi ei panustanud sinna. Kokkuvõttes kasvasime sel perioodil kiiremini kui Skype ja Hansapank. Sa pead tegema midagi, mis on totaalselt teistmoodi. First mover advantage.
Teistmoodi ideed võivad alguses tunduda veidi hullud ja kindlasti on skeptikuid. Kuidas veenda inimesi, et tulge minuga kaasa, see tuleb päriselt välja?
(Muigab – toim.) Küsid seda inimese käest, kes tegi e-residentsuse? Tead, mis on naljakas? Me kirjutasime Siim Sikkuti ja Ruth Annusega e-residentsuse esimest korda sisse Eesti infoühiskonna arengukavasse aastal 2013. Arengukavaga saab rahvas aimu, mis riigil mingis valdkonnas plaanis on.
Ütleme niimoodi, et täpselt nagu on parteidevahelised koalitsioonikokkulepped, peaksid olema ka arengukavad, et enamvähem 85-90% järgmise seitsme aasta tööplaanist peaks olema seotud sellega, mis arengukavas on kirjutatud. Poliitikud saavad neid muuta, aga tavaliselt keegi ei viitsi IT-arengukava lugeda, sest, jumal, on vähe veel igavamat lugemist.
Arvan, et veel igavam on lugeda 10. klassi keemiaõpikut, mis on peamiselt süsinikuühenditest (naerab – toim.). See on tõesti väga igav. Mul vahepeal oli unega probleeme ja siis võtsin 10. klassi süsinikuühendid ette. Ühe paragrahvi loed ära ja juba tatt on suunurgast väljas ning raamat on ära kukkunud (naerab – toim.). Kellel on unega probleeme, siis tõesti soovitan, see on väga hea abimees. Eriti selline nõukaaegne, mis on igavalt kirjutatud ka.
Ühesõnaga, me vaidlesime, kas panna 2025. aastaks eesmärgiks 5000 või 10 000 e-residenti. Siim on alati olnud ratsionaalsem, panime 5000. See ei huvitanud kedagi. See kõik oli aasta enne seda, kui kirjutasime suure plaani.
Ühel Postimehe üritusel rääkisin esmakordselt sellest ideest, aga tuntumaks sai see pärast arengufondi konkurssi. Mõtlesime, et miks me otsime Eestile ainult füüsilist kasvu, miks mitte siduda majandusruumi ka virtuaalseid inimesi, sest iga riigi majanduse teevad inimesed. Küll läbi ettevõtete, aga alati inimesed. Mida rohkem suudame enda majanduse külge inimesi siduda, seda rohkem on potentsiaali. Hästi triviaalne point.
See oli mingi laupäevane päev, kui seda esseed kirjutasin. Helistasin Ruthile ja Siimule ja küsisin, et palju me siis e-residente lubame? Siim pakkus miljon. Ma mõtlesin, et see ei lenda. Sa pead turunduslikult panema midagi, mis tõmbab pildi eest ära. Panime 10 miljonit. Nagu näha, siis 5000 ei kõnetanud ju kedagi. Panime 10 miljonit, siis vähemalt mingi osa rahvast vaatab, et nad on lollakad, on ju.
Siiamaani on Viimsis kaks meest, kellel on kümne miljoniga probleeme. Alati, kui intervjuud annavad, siis küsitakse 10 miljoni kohta. Üks on Siim Kallas ja teine olen mina. Kus see 10 miljonit on? (Naerab – toim.).
Praegu on 100 000 tulnud, aga küsimus on palju on rahas tulnud ja rahas oleme täna… Iga viies e-resident loob ettevõtte. Nimeta veel viimase 10 aasta jooksul IT-teema, mis on Eesti rahva üldises pildis olnud? Valimised? Ei. See on vana teema. Maksud? See on 2004. ID-kaart on 2002 ja veel vanem teema.
Olles ise selle sektori inimene, ma ei tea ühtegi teist teemat. Vastus su küsimusele: see peab olema piisavalt jabur, et seda märgatakse. Teistpidi peab pime usk olema.
Kui Tarvi Martens (kes oli osaline ID-kaardi ja digiallkirja sünnis – toim.) oleks kuulanud ajakirjanike kriitikat, kes kirjutasid omal ajal, et ID-kaart ja digiallkiri on täisrubbish, siis… Okei, tol ajal oligi. Aga Tarvi Martens oli see inimene, kes nägi puude taga metsa. See on samamoodi nagu täna krüptoga. Terve maailm naerab ja ütleb, et see on jabur, aga noh, ma soovitan inimestel lugeda, mida kirjutati aastatel 1989-1995 interneti kohta. Öeldi, et see on täiesti mõttetu koht, seal on viirused, porno ja et seal hakatakse inimestelt raha välja petma, inimesed hakkavad suuri summasid kaotama ja kontrolli ei ole.
Kuidas sina kriitikat vastu võtad?
Mina olen kriitikale immuunne. Olen insener, mind ei huvita, et sina ei saa aru. Võin mööda lasta, aga las ma lasen, vähemalt proovin. Kõrvaltvaataja, kellel on keskendumisvõimet sama palju kui haugil, ei saa kunagi teada nii palju, kui mina, kes ma olen eeltööd teinud ja asja välja mõelnud.
Jah, ma tegin kooli ainult tüdrukutele ja sain selle eest tappa, et kuradi siga ja diskrimineerija ja muud asjad. Aga mul on visioon. Ma uskusin sellesse, et tüdrukud tahavad tehnoloogiat parema meelega õppida siis, kui sa poisid ruumist ära võtad. Vabandust, asi pole uskumises, vaid ma lugesin aluskirjandust Suurbritannia internaatkoolide kohta ja tüdrukutepõhised koolid annavad paremaid tulemusi kui segakoolid. Andmed on olemas, lihtsalt implementeeri.
Täna võin öelda, et ongi nii, mul oli õigus. Ma ei heitu sellest, et kritiseeritakse. Kui kuskil on mingi ajakirjanik või kriitik, kes ei saa aru või on pahatahtlik, siis jumala eest, las olla.
Paks nahk peab olema?
Küsimus pole ainult selles. Asi pole ainult emotsioonis, vaid seal taga on kalkulatsioon. Ma olen reaalainete inimene, vaatan numbreid. Kui numbrid ütlevad, et on eduks lootus, siis lähme ja testime. Kui ei tööta, muudame ja teeme midagi teisiti. Ainult nii tulevad maailma päris muutused.
Mis viga on olla esimene vagun ja kopeerida seda, mida keegi teine on ees teinud? Jah, see on ka raske töö, see ei ole lihtne töö. Võtame kas või Bolti näite. Nii kaua kui Taxify püüdis olla midagi iseenesest, ei läinud hästi. Aga kui saadi aru, et Uber on selle asja välja mõelnud ja me teeme seda paremini kui Uber, suudame maailma vallutada. See on raske töö.
Aga teistpidi on oluline vahe, kas sa leiutad uue toidu ja õpetad maailma seda toitu sööma või lihtsalt vaatad, et maailm sööb saia ja minu piirkonnas on saiatootjaid väga vähe, teen oma vabriku.
Sina usud siis uutesse ideedesse.
Mitte ainult, et ma usun, vaid see käivitab mind. Ma ei viitsi teha pasteeti. Minu jaoks on need, kes teevad midagi natuke paremini kui juba olemasolev, pasteediettevõtted.
Ära saa valesti aru, Bolt ei ole pasteediettevõte! Olen ise Bolti investor ja Bolt tegi ikkagi siia piirkonda nullist uue ja muutis meie maailma.
Mulle väga sümpatiseeris Tuleva initsiatiiv. Ühistu, mis muutis tervet ühiskonda. Kuigi ta ei ole oma tootluselt praegu parim fond, siis tervel ühiskonnal läks paremaks. Võitsid ka need, kes olid teistes fondides, sest teenustasud tulid alla.
Küsimus pole visioonis, vaid execution’is. Häid ideid saab osta Balti jaama turult kiloga, aga osta head execution’it…
E-residentsus on aidanud Eestit hästi turundada. Kuidas meid praegu välismaal nähakse? Kas me oleme ikka tehnoloogiasektoris tippude tipp? Kas meie imago on ikka selline, et istume rabas ja sülearvuti on puupalgil? Kas see kõik töötab?
Hea asi, mis juhtub mainega, on see, et kui sa seda aeg-ajalt toidad, siis sellest piisab. Ma ütleks, et sul peaks olema riigitasandil üks edulugu 10 aasta kohta, ettevõtetel muidugi tihedamini. Aga siis see toimib. Ma ei tea, võtame näiteks saksa kvaliteedi. Sul on võimalik osta tööriistakomplekt, üks on Made in Germany, teine on Made in China. Saksa oma on veidi kallim. Kumma võtad?
Ikkagi Saksamaa, ma arvan.
Miks?
Noh, Saksa töökus, kvaliteet jne.
Kurat, ma vahetasin paar aastat tagasi oma Jaapani auto Saksa elektriauto vastu. Täielik pask. Kogu aeg katki. Ütleme nii, et autotööstuses ei saa sakslased ligilähedalegi. Jah, Hiina ja Saksamaa vastasseisus jääb Saksamaa võitjaks, aga kahtlen, kas Hiina autod on väga palju Saksa omadest kehvemad.
Ühesõnaga, sul tekib ühiskonnale ja rahvale mingi maine ja meie, idaeurooplaste, probleem on see, et oleme maailma jaoks uued riigid. Mis see loeb, et oleme 30 aastat vabad olnud? Ikka räägitakse meist kui Baltikumist. Välismaa artiklitel on alati kirjas ex Soviet Union Republic. Kusjuures, tihti riigid, kes nii ütlevad, on ise nooremad kui meie. Näiteks India. Me oleme 1918, mis sa oled?
Aga jah, paljudel Ida-Euroopa riikidel ei ole mainet. Leedul oli pikalt korvpall, mille kohta nad praegu põevad, et hakkavad ära kukkuma. Lätil? Karums? Seepärast ongi oluline, et meil on see IT. Seda ei saa keegi ära võtta. Läti ja Leedu iseenesest tahavad natuke järele tulla. Potentsiaal on olemas, aga ei saa, sest me võtsime esimesena selle positsiooni ära ja hoiame seda.
Ei ole hirmugi, et näiteks Inglismaa, Kanada, Saksamaa või USA meist mööduks. Nad on paarkümmend aastat maas ja neil on baasprobleemid, mis ei võimaldagi meile järele tulla. Nad peavad kõigepealt tegema väga suuri poliitilisi otsuseid.
Kes järgi tuleb ja mööda läheb, on India. Hiina on juba möödas. Aga Hiina ja India defineerivad end hoopis teiste asjade kaudu kui e-riik. Me ei ole ka ainult e-riik, vaid digiühiskond. See on hästi oluline vahe. Et ühiskond tervikuna toimib koos, mitte ainult avalik sektor.
Jah, seda IT-mainet ei võeta ära, sest kõik, kes on meiega sama suured, on nagu järelsörkijad. Kui Coca-Cola on ees, siis sa võid Pepsi olla, aga sa ei saa kunagi Coca-Colaks. Vahet pole, kui palju punnitad. Sesmõttes, vaesed lätlased, peavad ikka muu asja välja mõtlema.
Aga mõtle, kuni sinnamaani olime mõlemad laulupidu, mets ja jõulukuusk. Vaidlesime, et kes enne kuuse tõi ja kus oli esimene laulupidu. Mina õpikust mäletan, et eestlastel oli, aga lätlased kirjutasid oma loo.
Kui me intervjuud kokku leppisime, siis ma soovisin sulle õnne, sest KOOS võitis Estonian Startup Awardsilt The Big Bang auhinna. Sa vastasid midagi sellist, et see auhind on nii hea kui ka halb. Miks nii?
Igasuguste auhindadega tuleb alati kaasa mingisugune ootus, eks. Elu on õpetanud, et kui saad auhindu, siis panevad inimesed sulle suuremaid lootusi ja kui välja ei tule, saad ka suurema peapesu.
Mul enda pärast ei ole muret, aga ükski asi ei ole kunagi ühe inimese teema. See on ikkagi meeskonnatöö ja terve meeskond tunneb suuremat vastutust. Sind on tähele pandud, sulle on ootused seatud. Kas sa ikka suudad deliver’ida? See on alati mõlemat pidi. Mitte ainult uhkus, vaid ka vastutus.
Hea on see, et meie meeskond oli seda väärt. Me tegimegi väga suure kasvu. Esiteks, me leiutasime maailma jaoks midagi uut. Teiseks, me tegime selles valdkonnas suure kasvu. Start-up’ilt esimene aasta tavaliselt maksvaid kliente ei nõuta, nii kõrgeks ei tohiks ootusi seada (naerab – toim.). Praegu mõõdame oma kasutajaid juba kümnetes tuhandetes. Eks ise unistan veel suurematest numbritest. Ütleme nii, et on hästi tehtud. Tiimile väga tugev tunnustus.
Taavi Kotka kõnelemas KOOSi klientidele, investoritele ning tiimile. Foto: KOOSi LinkedIn
Oled üllatunud, et nii hästi käima läks?
Ma arvan ise, et me pole veel väga hästi läima läinud, sest KOOS tegeleb täna uue kategooria loomisega. Meie idee on, et sel sajandil hakatakse hoopis teistsuguseid ettevõitted looma. Et see, kes ostab või see, kes soovitab, saab ka ise ettevõttest kasu. Et tema kasu on sõna otseses mõttes ettevõtte väärtuse kasuga seotud. See on midagi uut.
Me oleme tehnoloogiasektoris näinud, et töötajate optsioonid töötavad väga hästi. Paljud inimesed, kel on ettevõttes osalus, töötavad paremini, lojaalsemalt või pikaajalisemalt. See on teaduslikult tõestatud. Optsioonid päriselt toimivad.
Ma ei tea, kas saan täpselt õigesti aru, aga KOOS siis üritab luua nagu uut majandusmudelit?
Jah. Aastatuhandeid on olnud nii, et sul on olemas founder, näiteks farmer või leivategija või sepp, kellel on oma ettevõtmine ja tal on kliendid ja ta tegutseb. Mingil hetkel tuli sinna kapital juurde. Tahtsid ettevõtmist võimendada, avasid mitu sepikorda. MIngil hetkel muutus kapital väga võimsaks, kui tagasi maksta ei suuda, võtan sinult ära ja teen ise! Tekkisid pangad ja muud jutud juurde.
Kuskil 1980ndate-1990ndatel tekkis nähtus, et äkki annaks töötajatele osaluse, äkki nad siis töötavad paremini. Eriti võimsaks läks see pärast dot-com buumi lõhkemist 2000ndate alguses. Tehnoloogiaettevõtel polnud raha, et palka maksta ja siis maksti osaluses. Seepeale said mingid töötajad miljonärideks, mõned isegi miljardärideks. Tehnoloogiasektoris ma ei saa ühtegi talenti palgata nii, et ma osalust ei paku, see on industry standard.
Kui ma praegu olen mingi brändi või toote või teenuse tarbija ning mul on turult võtta enamvähem sama hinnaga analoog, siis miks ma peaksin esimest brändi eelistama? Inimene on niivõrd teadlikum, et ta ei ole enam vaid klient, vaid oma andmetega täiendav väärtus.
Tekivad ettevõtted, mis kuuluvad kogukonnale. Praegu hakkavad tulema energiakogukonnad, kus me hakkame külade kaupa energiat tootma ja energiat ostma. Kogukond hakkab oma väärtusest paremini aru saama ning soovib mõjutada toote arengut, hinda ja kõike muud.
Ettevõte saab kogukonna kaasata ettevõtte arenguks ning paremaid neist premeerida kas osalusega või osalusele vastava rahanumbriga. Tänu meile on seda lihtne teha. Me pole ainsad tegijad, neid on maailmas veel. Me näeme, et see teema järjest kasvab ja muutub järjest olulisemaks.
Kui su kogukond ei osta su toodet või ei ole nõus kaasa aitama, siis see on parim signaal, et paki kokku ja lõpeta ära. Samas kui kogukond osaleb toote välja töötamisel, arendamisel, tagasiside andmisel, soovitamisel, ostmisel, siis see on meeletu jõud. Sul on vaja kogukonnaga tegelemisel mingit raami, et kuidas ma töötan, mida ma neile kirjutan ja mida pakun. Selle raami saab meie käest.
See, et sa oled ise toote või teenuse kaasomanik, paneb paika, mis nõu annad ja kuidas toote väärtust näed. Igale asjale on vaja lojaalseid fänne. Mida rohkem neid on, seda tugevam on su bränd. Ma näen, et sul on Apple’i arvuti. Mina ütlen ausalt, mul on küll iPhone, aga IT-inimesena on Apple’i arvuti rubbish. Kunagi olin Toomas Hendrik Ilvese jaoks vahel nõunik ja tema oli Apple’i inimene. Ostsin spetsiaalselt koju Apple’i arvuti ja töötasin sellega poolteist kuud, et oleksin võimeline tuge pakkuma, kui vaja. Ma ei näe väärtust.
Aga igal brändil on truid fänne vaja. Kui sa nad üles leiad ja suudad oma ettevõtte kaasomanikuks teha, siis tahan näha teist brändi, kes su turult minema kupataks. Kui mingi valdkonna influencer’id on kõik sinu kaasomanikud, siis kuidas teine bränd tuleb ja võidab mind? Saad aru, eks?
Plaan tundub hea.
Me juba teame, et see juhtub. Näeme ameerika analooge ja kõik asjad jõuavad Euroopasse pisut hiljem. Me teame, et see juhtub. Start-up maailmas on alati küsimus, kas see oled sina, kellega see juhtub või olid sa liiga varajane või liiga hiline.
Räägime Unicorn Squadist ka. Koduleht ütleb, et HK Unicorn Squad on liikumine, mis pakub huviharidusena tehnoloogiaõpet ainult tüdrukutele. Eesmärgiks on kasvatada 8-14-aastaste tüdrukute seas praktiliste ja põnevate ülesannete abil huvi tehnika, robootika ja loodusteaduste vastu.
Unicorn Squadil on ainult üks eesmärk: võtta tüdrukutelt hirm tehnoloogia ees. Nad kardavad tehnoloogiat, kardavad, et ei saa sellega hakkama. Seetõttu valivad nad endale ülikoolis pehme ala. Meil on täna ülikooliõppes umbes 12 500 humanitaari ja 4500 reaali, kuigi humanitaaris on võimalus saada tasuv töökoht võrreldamatult väiksem kui ükskõik millisel reaalalal.
Tahame kergema vastupanu teed minna ja öelda, et matemaatika on keeruline ja tehnoloogia raske. Ma saan aru, et ma räägin praegu ajakirjanikuga… (naerab – toim). Kui tüdruk tuleb Unicorn Squad’i õppima, siis temalt küsitakse, kui suure tõenäosusega ta läheks IT-d õppima. “Jah’i” protsent on alla 10 ja sõltub sellest, kas vanemad on IT-s või mitte. Kui on, siis on suurem protsent. Pärast kursuse lõppu on see üle 80%. Meil on 2600 tüdrukut ja üle 160 lokatsiooni üle Eesti. Me oleme suurim regulaarselt tegutsev vabatahtlik organisatsioon pärast Kaitseliitu.
Ma olen ülitänulik Unicorn Squadi juhatajatele, kes seda tööd tasuta teevad. See on ülipopulaarne. Saba on ukse taga. Sügiseks on grupid juba täis. Isegi ei tea, mis edasi saab. Tegelikult on vaja, et see muutuks põhikooliõppe osaks.
See on ka ju selline ühiskonna hoiakute muutmine.
Küsimus pole ühiskonnas, küsimus on vanemates. Me parandame vanemate vigu. Kui sa oled andnud lapsele nuku kätte ja surunud ta emasarnasesse rolli, siis ei saagi midagi muutuda. Ema ütleb, et mul oli matemaatikas raske ja sul on ka ja ega meil vist polegi kummalgi matemaatikaks aju.
Ma nägin oma tütrega ka vaeva, pisaratega ladusime seda põhja, et ta saaks matemaatikast aru ja mõistaks seda maailma. Tegime sõna otseses mõttes tööd. Ta on väga tark laps, aga ei ole nii, et kõike õhust võtab, palju pidi õppima. Täna on ta puhas viis. Matemaatika on alus ja põhi tuleb laduda, see on kõigile vanematele soovitus, vahet pole, kas laps on tüdruk või poiss.
Meil oli hiljuti intervjuu T1 juhi Tarmo Hõbega, kes ütles, et ta ärkab kell neli. Mis kell sina ärkad?
Mina ei ärka kell neli. Ma ärkan kell neli siis, kui mul on närvid läbi (naerab – toim.). Aga mul on väga harva närvid läbi. Mul on see mure, et kui mul on aktiivne tööperiood ja ma öösiti ärkan, siis mul hakkab pea lahendama. Siis ma olen küll ärkvel, aga ma ei tule voodist välja.
Aga ma ärkan tööpäeviti umbes pool seitse, sest mul on vaja lapsed kooli viia. Tegime linna kontori ja nüüd on lihtne. Kui varem oli kontor Viimsis, siis vahel läksin üheksaks, vahel kümneks, vahet pole ju. Mu rutiini seab väga palju mu pereelu, mitte, et kell saab seitse hommikul ja mul on juba viis kilomeetrit joostud, 6000 kätekõverdust tehtud, kõik eelmise päeva meilid lahendatud ja uus “Kalevipoeg” kirjutatud. Ma kindlasti selline vend pole.
Üldiselt on jäänud mulje, et juhid ärkavad väga vara.
Sul on vaja seda rääkida, et anda seda kindlust, kui tahad talenti värvata. Või tahad anda kliendile kindlust, et oled tugev ja sinu peale võib loota. Kes see tahab mingilt luuserilt osta? Ma ei taha öelda, et sa oled luuser, kui sa kell neli ei tõuse (naerab – toim.), aga ilmselgelt on kohti, kus nõrkuse näitamine pikas perspektiivis ei toimi. Lühidas perspektiivis võib tuua härduspisara silma, et oi, kui kahju, aga pikas perspektiivis… Kui sul on kogu aeg kett maas, siis miks ma peaks su toodet ostma? Mul ei ole kett maas, ärkan kell pool seitse ja õhtul – kui vaja – võtan ka veiniklaasi.
Jõuad kõik ära tehtud?
Kõike ei jõua. See on see teema, et sul on olemas sõbrad, töö, pere, hobid ja eneseareng ning sellest valikust saad võtta kolm asja. Mul on neli last ja väga palju energiat läheb sinna. Varem ma töötasin nädalavahetustel ka. Kui Webmediat tegime, siis mul lapsi ei olnud ning nädalavahetustel töötamine oli kuidagi loogiline. Praegu ei ole ma sellega nõus. Võib-olla ole nõus paar kõnet tegema, aga mitte rohkem.
Sul on päris palju hobisid – reisimine, golf, tehnoloogilised vidinad. Kui tähtis töö sinu elus on?
See on muutuv. Sinnani, kuni sa oma esimest miljonit teenid, on töö ülioluline, eks ju. Kui esimene miljon olemas, saad aru, et muu elu on ka olemas. Mind ei eruta raha, mind erutab maailmasse millegi uue loomine. Maailma muutmine on see, mis mind paelub. Selle nimel olen ka nõus töötama.
Autor: Siim Kera, TULI
Kõik uudised


Politicos EKRE-t süüdistav Viljar Veebel on seotud Kremli mõttekojagaEKRE ja Prigozini väidetavate sidemete põhitunnistaja Viljar Veebel on tegutsenud putinistliku Valdai mõtteklubi eksperdina.
Balti kaitsekolledži teadur Viljar Veebel, kes valetas Politicole, et Wagneri grupil oli EKRE-ga koostöö ja on pärast selle libauudise levitamist oma sõnadest distantseerunud, on või on olnud mittetulundusühingu Valdai Vestlusklubi Arendamise ja Toetamise Sihtasutuse ekspert.
See klubi asutati 2011. aastal eesmärgiga „laiendada oma tegevust uutele valdkondadele, sealhulgas teadus- ja teavitustööle, piirkondlikele ja temaatilistele programmidele“. Teisisõnu propagandale.
Klubi koduküljel on ära toodud ka selle asutajad, kelleks on välis- ja kaitsepoliitika nõukogu (CFDP), Venemaa rahvusvaheliste suhete nõukogu (RIAC), Vene Föderatsiooni Välisministeeriumi Moskva Riiklik Rahvusvaheliste Suhete Instituut (MGIMO Ülikool), Riikliku Teadusülikooli Majanduskõrgkool.
Sihtasutuse asjade eest vastutab Arengu ja Toetuse Sihtasutuse juhatus, mida juhib tuntud Venemaa meediajuht, artiklite ja publikatsioonide autor ning meedia- ja kommunikatsiooniuurija Andrei Bystritskiy.
Venemaa rahvusvaheliste suhete ja välissuhete ekspert ning ajakirja Russia in Global Affairs peatoimetaja Fjodor Lukjanov on fondi teadusdirektor. Sihtasutuse igapäevast tegevust juhib tegevdirektor Nadežda Lavrentjeva, kes on Venemaa Föderatsiooni majandusteadlane ja endine Venemaa suuremate meediaväljaannete (NTV Plus, RIA Novosti, Venemaa uudisteagentuur TASS) tippjuht.
EKRE-vastase laimu levitamisega valimiseelsesse võitlusesse sekkunud ja Venemaa riiklike organisatsioonide poolt juhitava ühinguga koostööd teinud või tegev Balti kaitsekolledži teadur Viljar Veeber taganes nüüd oma sõnadest ja märgib pärast meedias skandaali tekitamist ühtäkki, et tema osa uurimises polnud millegi välja ütlemine.
Politico väitis, et Wagneri grupp plaanis sekkuda Eesti poliitikasse ning teha seda läbi EKRE. Kõnesolevad Politico artiklis on tsiteeritud Viljar Veebelit, kes ütleb, et Wagneri grupil oli EKRE-ga koostöö.
“Koostöö [Wagneriga] sai alguse sellest, et EKRE soovis olla radikaalselt liberaalsete erakondade vastu ja neil oli hea meel selle väga professionaalselt koostatud paketi vastuvõtmise üle,” tsiteerib Politico Viljar Veebelit.
Pühapäeval distantseeris Veebel oma väidetest ja märkis oma sotsiaalmeediakontol: “Minu osa selles uurimises ei olnud millegi välja ütlemine, vaid pikaajaline töö seoste ja mustrite otsimisel”.
Venemaal tegutseva Wagneri grupi juht Jevgeni Prigožin üritas sekkuda 2019. aastal Eesti poliitilisse süsteemi ning toetada muu hulgas Euroopa Liidu suhtes skeptilist Konservatiivset Rahvaerakonda, kirjutas Politico laupäeval.
Politico tunnistas samas, et tal puuduvad andmed, kas Wagneri operatiivtöötajad viisid konkreetse plaani ellu enne 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimisi läbi.
Julgeolekuekspert Meelis Oidsalu küsis ERR-i portaalis selle peale, kas Balti kaitsekolledž teab EKRE kohta rohkemat kui meie?
„Politico artiklis on ära toodud ka Mart Helme foto, millel ta 2019. aasta Riigikogu valimiste järgselt kõne peab. Arvestades, mitu korda artiklis Eestist räägitakse, võiks arvata, et toimetuse käsutuses on kaalukad materjalid. Politico artikli sõnul nähtub dokumendist, et Wagneri grupp plaanis EKRE toetamist enne eelmisi Riigikogu valimisi. Aga sisuliselt toimetus sellest enamat ei väida,“ arutles Oidsalu. „Ainus koht artiklis, kus kindlas kõneviisis koostööst kõneldakse, on Balti kaitsekolledži teaduri Viljar Veebli tsitaat.“
Oidsalu vihjab, et kuna Riigikogu valimisteni on jäänud vaid paar nädalat ja EKRE-le on kogunenud hulk vaenlasi, siis pole imestada, et selline artikkel just nüüd sündis.
„Politico artikli puhul ajab segadusse see, et seal on korraga esitatud kaks väidet. Politico toimetus väidab, et Wagneri grupp plaanis Eesti poliitikasse sekkumist. Balti kaitsekolledži teadur Viljar Veebel aga ütleb samas artiklis, et Wagneri grupil oli EKRE-ga koostöö,“ lisab ta.
2012. aastal süüdistati Tartu ülikooli teadurit Viljar Veebelit selles, et ta on kasutanud Euroopa Liidu programmist saadud raha valesti, Lõuna prokuratuur alustas ülikooli avalduse põhjal kriminaalmenetlust kelmuses.
Oma suures ekrevihas on valeuudisest kinni haarates sõna võtnud mitmed EKRE poliitilised konkurendid nagu Kristen Michal, Raimond Kaljulaid, Marina Kaljurand jt ja ajakirjanikud Krister Paris jne.
Tartu ülikooli vanemteadur Peeter Espak kirjutab, et Politico artikkel ei ütelnud absoluutselt mitte midagi ja meenutab pigem “pisikest kokkulepitud PR-teenet ühele poolele enne Eesti valimisi”. Ta lisab, et euroskepsis on muide tugev mu rahvusvaheliste kolleegide seas kõikidest maailmavaadetest teadlaste puhul.“
Politico artiklis on huvitav ka see nüanss, et „raporti“ Eestit puudutav materjal pärineb Eestist ja erakondade nimed on tõlgitud (näiteks Reform Party) välja arvatud EKRE (Politico praktikat arvestades pidanuks õige olema “ECPP”).
Kogu seda infooperatsiooni kokku võttes meenuvad 2019. aasta Riigikogu valimised, mil valimiste eel viis politseisse Mary Kross kaebuse, kuid kohtus jõuti järeldusele, et tegemist oli valekaebusega. Teda süüdistati kriminaalmenetluses teadvalt vale ütluse andmises. See seisnes politseile esitatud avalduses, justkui tundmatud mehed loopisid Stroomi ranna pargis tema ja koera pihte kive, sest ta oli telefoniga rääkinud inglise keeles. Ühe loopija jopel oli olnud EKRE rinnamärk. Politsei uurimine tuvastas, et väidetud ajal oli Kross hoopis kodus, tõendeid ründamisest ei leitud. Kriminaaluurimises koguti tõendid, et Mary Kross pani toime kuriteo.
Vaata siit:
https://valdaiclub.com/about/experts/?filter=V#alphabet
Kuvatõmmis Valdai klubi koduküljelt, kus on eksperdina tegutsenud ka Viljar Veebel:


EL kehtestas Myanmari suhtes uued sanktsioonidBRÜSSEL, 20. veebruar, AFP-BNS – Euroopa Liit kehtestas esmaspäeval Myanmari energeetikaministri, mõjukate ärimeeste ja kõrgete sõjaväelaste suhtes seoses oponentide jätkuva mahasurumisega kaks aastat pärast riigipööret varade külmutamise ja viisakeelu.
Uued sanktsioonid puudutavad üheksat valitseva režiimiga seotud era- ja seitset füüsilist isikut.
Hiljuti kehtestasid Myanmari suhtes uued sanktsioonid ka USA ja Suurbritannia.
EL kehtestas teiste seas sanktsioonid energeetikaminister Myo Myint Oo, relvajõudude staabiülema kindral Maung Maung Aye, mereväe ülema admiral Moe Aungi ja kolme sõjaväge varustava ettevõtte juhi suhtes.
Sanktsioonid kehtestati ka Yangoni piirkonnas 2022. aasta juulis nelja demokraatiaaktivisti hukkamisega ja Kachini osariigis "õhurünnakute, veresaunade ja süütamistega" seotud ametiisikute suhtes.
AFP – Baltic News Service


Navalnõi: Venemaa lüüasaamine Ukrainas on vältimatu (Täiendatud!)MOSKVA, 20. veebruar, AFP-BNS – Venemaa sõjaline lüüasaamine Ukrainas on vältimatu, isegi kui Kreml saadab Ukrainasse rohkem vägesid, ütles vangistatud Vene opositsioonipoliitik Aleksei Navalnõi.
"Kümnete tuhandete Vene sõdurite elu on mõttetult hävitatud," ütles Navalnõi enne Venemaa sissetungi esimest aastapäeva."Lõplikku sõjalist lüüasaamist on võimalik kümnete tuhandete täiendavate reservväelaste elu hinnaga edasi lükata, kuid kokkuvõttes on see vältimatu."
Venemaa sissetungi esimese aastapäeva eel tehtud avalduses, mida Navalnõi nimetas oma poliitiliseks platvormiks, ütles opositsioonitegelane, et Ukraina peaks saama ise oma saatust määrata ning Venemaa peaks austama Ukraina 1991. aasta piire, mis hõlmasid ka Krimmi.
"Siin ei ole midagi arutada," ütles Navalnõi, lisades, et 21. sajandil ei tohiks piiride sõjaga muutmine olla võimalik. "Me peaksime olema osa Euroopast ja järgima euroopalikku arenguteed."
Navalnõi rõhutas, et "kümned tuhanded süütud ukrainlased" on tapetud, sest 70-aastane president Vladimir Putin tahab iga hinna eest võimu külge klammerduda. Poliitik rõhutas, et Moskva peaks "Ukraina rahule jätma" ja maksma pärast sõjategevuse lõppu oma hävitustöö eest.
Navalnõi sõnul peaks Venemaa olema parlamentaarne vabariik, Putini "diktatuur" tuleks lammutada ja korraldada vabad valimised.
46-aastane Navalnõi kannab üheksa-aastast vanglakaristust seoses süüdistustega kelmuses, mida toetajad peavad karistuseks tema kriitika eest Kremli aadressil.
AFP – Baltic News Service


Šmõhal: Bideni ees püstitati küsimus sanktsioonidest RosatomileKIIEV, 20. veebruar,  Interfax-BNS – Ukraina peaminister Denõss Šmõhal juhtis USA presidendi Joe Bideni tähelepanu korruptsioonitõrjereformile, justiitsreformile ja ettevõtete üldjuhtimise reformile Ukrainas.
"USA presidendi Joseph Bideni juhitud Ameerika delegatsiooni ajalooline visiit Kiievisse. Võimas toetus Ukraina rahvale. Joe Bideni ja Ukraina presidendi Volodõmõr Zelenskõi laiendatud kohtumisel tõsteti Venemaa tuumatööstuse ja Rosatomi esindajate vastaste sanktsioonide küsimus," kirjutas Šmõhal Telegramis.
Peaministri sõnul juhtis ta USA presidendi tähelepanu kolmele tähtsale reformile: korruptsioonitõrje-, justiits- ja ettevõtete üldjuhtimise reformile.
"Hindame USA toetust kiirele uuenemisele. Oleme tänulikud 1,5 miljardi dollari eraldamise eest sellele valdkonnale ning 1,1 miljardi dollari eraldamise eest Ukraina ja Moldova energiasektori toetamiseks. Loodame "raha-Ramsteini" alusel kaasata 17 miljardit dollarit, et taastada kriitiline taristu build back better põhimõttel," ütles Šmõhal.
 Interfax – Baltic News Service


Irooniline: Vene rahapesijate raha valimisreklaamiks kasutanud Kaljulaid võttis suu täisLibauudis Wagneri ja EKRE väidetavatest sidemetest on pöördesse ajanud lisaks meediale üksjagu siinseid poliitikuid. Suures tuhinas aga muutub see suisa halenaljakaks. Näiteks võtab seda parastada sotsiaaldemokraadist Riigikogu liige Raimond Kaljulaid, kelle enda puhul on üheselt tõestatud Vene rahapesijatelt raha vastu võtmine ning selle kasutamine valimistel EKRE vastu.
Ta lisab oma paskvillile ka põhjenduse: „Mäletatavasti lahkusin ma 2019. aastal EKRE-ga koostöö tõttu Keskerakonna juhatusest ja siis Keskerakonnast ning kandideerisin EKRE vastu Euroopa parlamendi valimistel.“
Nimelt selgus hiljuti, et suurkelmuses kahtlustatavad krüptoärimehed olid Raimond Kaljulaidi suurimad toetajad eurovalimistel.
Postimees kirjutas mullu novembris, et üle poole miljardi euro suuruses krüptorahakelmuses ja rahapesus osalemise kahtlusega ärimehed Ivan Turõgin ja Sergei Potapenko olid 2019. aasta europarlamendi valimistel üksikkandidaadina kandideerinud Raimond Kaljulaidi suurima annetusega toetajad.
Turõgin ja Potapenko annetasid kumbki Kaljulaidi kampaania toetuseks 12 500 eurot.
Kaljulaid ise rääkis 2019. aastal Postimehele, et krüptoettevõtjate annetused jõudsid temani tänu ühistele tuttavatele. „Ivan Turõginit ja Sergei Potapenkot tutvustas mulle üks ühine tuttav, kes arvas, et nad võiksid olla nõus minu kampaaniat toetama. Olen neile tänulik, et nad otsustasid seda teha,“ selgitas Kaljulaid kolm aastat tagasi.
Kokku läks Kaljulaidi kampaania maksma 95 240 eurot, millest 8080 eurot tasus ta ise.
Lisaks talle on sõnu pildunud veel hulk poliitikuid, kes pole meedias avaldatud pealkirjadest kaugemale jõudnud.
EKRE-t mustav artikkel ilmus Delfis laupäeval kell 17:19. Juba kell 18:41-ks oli Reformierakonna poliitik Kristen Michalil, kes pole seni olnud kuigi viljakas kirjamees, kirjutatud umbes 2000 tähemärgi pikkuse artikli, selle Päevalehele saatnud, see on enne avaldamist toimetatud, kooskõlastatud ja avaldatud. Muljetavaldav tulemus, et mitte öelda, hästi kooskõlastatud.
Viljar Veebel on tänaseks juba taganenud oma Politicole antud sõnadest EKRE ja Wagneri väidetava koostöö kohta.


Facebookis laenu küsinud mehele tehti kahtlane ettepanekPensioniealine mees soovis laenu võtta ja tegi postituse Facebooki laenukuulutuste gruppi. Talle pakutud laenu tingimused ja palve kanda raha kolmanda isiku kontole tundusid aga kahtlased. Politsei teatel on juhtumil veebikelmuse tunnused.15. jaanuaril postitas Enn Kaljumäe Facebooki gruppi «Laenud eraisikult eraisikule – kiirelt»: «Soovin suuremat laenupakkumist eraisikult kinnisvara tagatisel.»
Seejärel kirjutas talle isik, kes oli nõus laenu pakkuma, kuid küsis enne laenu andmist lepingutasu 156 eurot. Kaljumäe ei maini laenupakkuja nime, kuid kahtlustab, et tegemist oli varjunimega, sest tema nimi ja väidetava pangakonto omaniku nimi oli erinev.
Isik palus Kaljumäel raha kanda ühe teise Eesti inimese pangakontole ja märkida selgituseks «isiklik põhjus». Laenuleping lubati saata pärast raha ülekandmist. Lepingu sõlmimiseks paluti Kaljumäel saata ka pilt enda ID-kaardist, mida Kaljumäe tegi.
Kaljumäele hakkas aga olukord kahtlane tunduma ja ta polnud nõus nn lepingutasu üle kandma. Kahtlust süvendas ka asjaolu, et potensiaalne laenuandja polnud nõus lepingu sõlmimiseks kohtuma. «Pakkusin, et lähme notarisse ja sõlmime lepingu. Sellepeale kadus ta ära,» ütles Kaljumäe.
Hiljem võttis laenuandja uuesti ühendust ja püüdis veenda teda kokkulepet sõlmima. Varasema 156 euro asemel pakuti lepingutasuks seekord 75 eurot. Kaljumäe keeldus ka sellest, kuna pakkuja tundus talle kahtlane.
Lõpuks laenas Kaljumäe raha sõpradelt.

Raha oli vaja kortermaja remondiks

Kaljumäe soovis laenata 4000 eurot ning pakkus tagatiseks oma korterit. Raha oli tal vaja selleks, et maksta ära oma osalus tema kortermajja paigaldatud uue õhksoojuspumba eest. Kuue korteriga maja elanikud jagasid summa võrdselt ära, kuid kuna Kaljumäel polnud piisavalt raha, siis maksid teised korteriomanikud esialgu tema eest, et ehitaja saaks töödega alustada.
Kaljumäe lubas naabritele summa esimesel võimalusel tagasi maksta ja hakkas otsima laenuvõimalusi. Ta pöördus ka pankade poole, kuid SEB ja Coop talle laenu ei andnud. Seejärel uuriski ta laenuvõimalust Facebookist.

Politsei näeb ohu märke

Postimees kirjeldas juhtumit ka politsei- ja piirivalveametile (PPA). Põhja prefektuuri Ida-Harju jaoskonna menetlustalituse juhi Inna Toateri hinnangul polnud kõnealusel juhul laenuvõtjal garantiid, et talle pärast lepingutasu maksmist raha saadetakse.
Tavaliselt finantsteenuste pakkumiste korral saadetakse inimesele leping ette tutvumiseks, seal on detailselt kirjas laenu saaja kohustused.
«Laenu küsija käitus väga õigesti – ei teinud laenu saamiseks n-ö lepingutasu makset ega läinud laenu saamisega lõpuni. Kindlasti on need ohu märgid, kui palutakse lepingutasu kanda kellegi teise inimese kontole ja selgituseks «isiklik põhjus». Jääb mulje, et teine pool püüab midagi varjata ja tõenäoliselt ei plaanigi seda laenu anda ehk püüab inimest petta,» selgitas Toater.
Tema sõnul äratab kahtlust ka asjaolu, et leping lubatati saata alles peale raha ülekandmist. «Tavaliselt finantsteenuste pakkumiste korral saadetakse inimesele leping ette tutvumiseks, seal on detailselt kirjas laenu saaja kohustused (tagasimakse kuupäev, intress jpm),» lisas Toater.
Ta soovitas Kaljumäel ID-kaart sulgeda ja tellida uus dokument, kuna tema dokumenti võidakse kuritarvitada. Näiteks võib juhtuda, et pettur teeb sotsiaalmeedias tema nimega konto ja püüab selle abil välja petta raha või isikuandmeid.
PPA esindaja sõnul on tavapärane, et veebikelmid pöörduvad inimeste poole personaalselt. Näiteks pakutakse laenu, annetust või hinnalist auhinda. «Igal juhul tuleb olla ettevaatlik oma andmete jagamisel, aga ka sisestamisel,» hoiatas ta.
Postimees pöördus finatsinspektsiooni poole, kelle esindaja vastas, et nemad eraisikutevahelise laenuandmise kohta Facebooki gruppides järelevalvet ei tee.


Bulgaaria loobub eesmärgist liituda järgmisel aastal euroalagaBulgaaria ei liitu euroalaga 1. jaanuaril 2024, mille riik oli kolm aastat tagasi välja kuulutanud, ütles rahandusminister Rositsa Velkova reedel. Ta seadis selle asemel uue eesmärgi 1. jaanuariks 2025.
Bulgaaria pidi 13. veebruaril toimuval eurorühma kohtumisel rääkima oma valmisolekust võtta euro kasutusele, kuid talle ei antud sõna, kuigi see teema oli päevakorras. Ametlik selgitus oli, et riik on vajalike õigusaktide vastuvõtmisega hiljaks jäänud ja ei täida inflatsioonikriteeriume.
Eurorühmas on peetud kõnelusi, et taotleda Bulgaaria valmisoleku uut hindamist suvel, tingimusel et kõik kohustused on täidetud. „Uus tähtaeg on 1. jaanuar 2025 ja Bulgaaria valmisoleku hindamist saab taotleda sel aastal,“ ütles Velkova. Bulgaaria on võtnud kohustuse võtta vastu mitu seadust, kui ta on eurotsooni ooteruumis. Nende hulgas on isikliku pankrotiseaduse vastuvõtmine, rahapesuvastase seaduse muudatused, samuti Euroopa rohelise kaardiga seotud kindlustusseadustiku muutmine.
Kõik need seaduseelnõud valmistas ette ja esitas parlamendile ajutine valitsus, kuid parlament saadeti laiali enne nende vastuvõtmist. Bulgaarias on pärast mitut tulemusteta valimisi ja ebaõnnestunud valitsuse moodustamise katseid kestnud pikaajaline poliitiline kriis. Suurimaks probleemiks näivad olevat kindlustusõigusaktid.
Kolmandate isikute vastutuskindlustus
Alates 30. jaanuarist oli teada, et Bulgaaria võimalused euroalaga liitumiseks 1. jaanuaril 2024 on pea võimatud. Põhjuseks oli kindlustusseadustiku muudatuste vastuvõtmise edasine edasilükkamine, mis reguleerib Bulgaaria kindlustusandjate kohustuste tagasimaksmist välismaal toimunud liiklusõnnetuste korral. Viimaste andmete kohaselt on 2021. aasta lõpu seisuga kindlustusandjatele ELis võlgu umbes üheksa miljonit eurot.
Mitmed erakonnad saboteerisid parlamendi istungit ja takistasid muudatuste vastuvõtmist. GERBi parlamendiliige Alexander Ivanov selgitas, et tema partei püüab kaitsta Bulgaaria tarbijaid tsiviilvastutuskindlustuse hinnatõusu eest. Seevastu kurdavad kindlustusandjad omakorda, et seadusemuudatuste vastuvõtmine toob kaasa kindlustushindade tõusu ja isegi ettevõtete pankroti.
Mõned päevad hiljem saadeti Bulgaaria parlament laiali ja riik suundus 2. aprillil toimuvatele viiendatele parlamendivalimistele viimase kahe aasta jooksul.
Referendum euro vastu
Selle aasta alguses alustas venemeelne ja Euroopa-vastane partei „Vazrazhdane“ allkirjade kogumist rahvahääletuse korraldamiseks „Bulgaaria levi säilitamise eest“ ja riigi euroala liikmelisuse vastu. Vazrazhdane ütleb, et on seni kogunud 200 000 allkirja, mis on pool kohustuslikuks rahvahääletuseks vajalikust arvust. Partei juht Kostadin Kostadinov sõnas, et euro kasutuselevõtt võib viia riigis „kodusõjani“.
Euro kasutuselevõtu kuupäeva edasilükkamine Bulgaarias annab erakonnale lisaaega allkirjade kogumiseks ja referendumi korraldamiseks, mille eesmärk on lükata eurotsooni liikmeks saamist 20 aasta võrra edasi.
Bulgaaria ühiskond on Euroopa ühisraha suhtes skeptiline viimase kahe aasta kõrge inflatsiooni tõttu. Vazrazhdane kasutab eurot selleks, et suurendada oma poliitilist kaalu enne 2. aprillil toimuvaid parlamendivalimisi ning levitada venemeelset ja Euroopa-vastast narratiivi.
Euroala kriteeriumid
Bulgaaria kuulub riigivõla ja SKP suhtarvu poolest esikolmikusse - võlg on umbes 23% SKPst. Samuti vastab riik pikaajaliste intressimäärade võrdlusalusele, olles Rootsi järel teisel kohal.
Üks oluline Maastrichti kriteerium Euroopa rahamehhanismiga liitumiseks on hinnastabiilsus, mida mõõdetakse inflatsiooniga, mis ei tohiks olla üle 1,5% kõrgem kui kolmel kõige madalama inflatsiooniga liikmel.
Teiseks tingimuseks on stabiilne ja jätkusuutlik riigi rahandus, mida mõõdetakse eelarvepuudujäägi ja valitsemissektori võlaga. Riigi pikaajalised nominaalsed intressimäärad peavad olema stabiilsed, mis ei tohi olla üle 2% kõrgemad kui kolme selle näitaja poolest kõige edukama liikme intressimäärad.
Viimane tingimus on vahetuskursi stabiilsus. See tähendab, et vähemalt kaks aastat viibitakse ERM II valuutamehhanismis ilma kohaliku valuuta tõsise odavnemiseta euro suhtes, mis pole Bulgaaria jaoks probleemiks, sest Bulgaarial on valuutakomitee, kus levi on seotud euroga.


Laps jäi ülekäigurajal auto alla19. veebruari pärastlõunal sõitis 61aastane mees Kohtla-Järvel Järveküla tee 62 juures sõiduautot Hyundai juhtides otsa liiklusmärkidega reguleeritud ülekäigurajal teed ületanud 11aastasele tüdrukule. Laps toimetati Ida-Viru keskhaigla EMOsse kontrolli.Teelt välja sõitnud autos said inimesed kannatada
19. veebruari õhtul kaotas 32aastane mees Lüganuse vallas Purtse külas Tallinna-Narva maantee 136. kilomeetril konrolli sõiduauto Honda Jazz üle ning sõitis teelt välja. Autojuht ja sõidukis kaassõitjana viibinud 23aastane naine toimetati Ida-Viru keskhaiglasse kontrolli.Laupäev oli täis vägivalda
18. veebruaril sai politsei teate, et Jõhvis Kooli tänava kortermajas löödi 41aastast meest. Politseinikud pidasid kahtlustatavana kinni 30aastase mehe.Samal päeval teatati politseile, et Kohtla-Järvel Järveküla tee kortermajas lõi 39aastane mees 53aastast meest.18. veebruaril sai politsei teate, et Sillamäel Viru puiestee kortermajas löödi 44aastast naist. Politseinikud pidasid kinni 41aastase mehe.Kotinukal varastati kütust
16. veebruaril teatati politseile, et Jõhvi vallas Kotinuka külas varastati sõidukist umbes 600 liitrit kütust.Kelmid petsid naiselt suure summa välja
Politseisse pöördus Jõhvis elav naine, kellele helistati võõralt numbrilt ja tutvustati end politseiametnikuna. Seejärel ühendati kõne väidetavate Coop ja LHV panga töötajatega, kes palusid naisel sisestada enda PIN1- ja PIN2-koodi. Hiljem avastas naine, et tema kontolt on raha kadunud. Kelmusega tekitati naisele ligi 13 000 eurot kahju.


IMFi Euroopa juht: eelarvest saab abiraha jagada vaid mõnda aegaMeie soovitus Euroopa Keskpangale on jätkata intressitõstmist, nendib Rahvusvahelise Valuutafondi Euroopa juht Alfred Kammer. Tema sõnul peavad keskpanga intressimäärad jääma kõrgele ilmselt pikemaks ajaks.
Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) Euroopa juht Alfred Kammer meenutas veebruari alguses Eestit külastades, et pole siin kaugeltki mitte esimest korda, vaid hakkas Eestiga koostööd tegema juba 1990. aastate algul, kui andis nõu asutuste loomisel ning raha- ja eelarvepoliitika asjus.
Miks IMF tõstis euroala majanduskasvu prognoosi?
Üleilmselt aeglustuv majanduskasv jõuab sel aastal põhja ja kiireneb 2024. aastal. Euroalal on võrreldes 2022. aastaga järsk majanduskasvu aeglustumine 3,5 protsendilt 0,7 protsendile. Järgmisel aastal majanduskasv kiireneb. See peegeldab Venemaa sõda Ukrainas ja maailmamajanduse mõju.
Positiivne on see, et talv pole olnud nii külm, kui kardeti. Maagaasi hind on oodatust odavam. Me pole näinud gaasi tarnekatkestusi, mis oleksid võinud juhtuda.
Ka eelarvepoliitika on olnud mõnevõrra oodatust toetavam. Seetõttu on see 0,7 protsenti majanduskasvu euroalale meie varasema prognoosiga võrreldes tegelikult majanduskasvu kiirenemine. 2022. aasta oli meie oodatust tugevam. Üleilmselt näeme samasugust pilti. Näeme kiiremat majanduskasvu USAs ja Hiina avanemist koroonapiirangutest.
Samas tõstsime me ka 2023. aasta inflatsiooniprognoosi. See vähendab ostujõudu samal ajal, kui rahapoliitika karmistub. See võtab natuke maha majanduskasvu hoogu, mida annavad teised mõjutajad.
Kas USA Föderaalreservi ehk keskpanga prognoositud inflatsiooni taltumine on ikka tõsiseltvõetav, mitte soovmõtlemine?
Kõik keskpangad on juba mõnda aega rahapoliitikat karmistanud, näeme kõikjal rahapoliitilist intressimäärade tõusu. Muidugi arutatakse, kui kaua poliitika karmistamine kestab. Meie arusaam on, et peame ettevaatlikult jälgima majandusnäitajaid ja seda, kuidas rahapoliitika avaldab mõju. Peame saama aru, kuidas inflatsioon töötab. Praegu on väga erakordne aeg, kus meid on tabanud kaks šokki korraga. See teeb ka rahapoliitika selgitamise keeruliseks. Keskpankuritel on keerulised ajad.
Kui vaatame pandeemiaaega, siis nii raha- kui ka eelarvepoliitika oli väga hea ja koordineeritud. Näidati head juhtimist ja tugevdati institutsioone. See aitab ka praeguse Venemaa Ukrainasse tungimise šoki ajal.
Millist nõu seekord Eestile andsite?
Seekord ei andnud me Eestile mingit konkreetset nõu. Arutasime paljusid teemasid, et saada neist paremini aru ja mõista, millised on poliitilised valikuvõimalused.
Ega siin ole mingisuguseid teisi teemasid kui mujal. Rahapoliitika on kogu euroalale ühtne ja meie soovitus Euroopa Keskpangale on jätkata intressitõstmist. Tõenäoliselt peavad keskpanga intressimäärad jääma kõrgele pikemaks ajaks. Üldinflatsioon on hakanud euroalal alanema. Kuid alusinflatsioon, kus ei arvestata toidu- ja energiahindadega, kasvab Eestis ja mujal Baltikumis ikka veel ja soovitust kiiremini. Rahapoliitilist karmistamist peab olema rohkem.
Meie soovitus eelarvepoliitika vallas on Euroopa riikidele selline, et eelarvepoliitika peaks toetama rahapoliitikat. Inflatsioon on vaja saada kontrolli alla ja sellest on enim mõjutatud vaesed ja haavatavad, keda eelarvepoliitika peaks aitama. Eelarvepoliitika ei tohiks majanduses kasvatada nõudlust ja peaks olema kokkuhoidlik.
Me saame muidugi aru, et energiašokk toob kaasa elatustaseme kriisi. Aga aidata tuleb vaid haavatuid ja selleks peab olema eelarves ruumi. Inimestele on keerulisel ajal abiks sissetulekutoetused. Need meetmed peavad olema ajutised ja hästi suunatud. See ei tohiks olla helikopteriraha kõigile, sest see kasvataks nõudlust ja inflatsiooni. Kõrgemad energiahinnad vähendavad nõudlust ja seda ei tohiks segada.
Kui vaatame läinud aasta abipakette, siis energiakulude katmiseks vajas toetust 40 protsenti inimestest. Selleks oleks pidanud meie arvestuste järgi kuluma 0,9 protsenti majanduse kogutoodangust. Aga tegelikult kulus 1,5 protsenti. See tähendab, et raha jagati ka neile, kes oleks ise hakkama saanud. See on inflatsioonivastase võitluse seisukohast halb. Ja halb ka seetõttu, et riigid peavad hakkama keskpikas perspektiivis piirama kulutamist.
Meil on märtsis parlamendivalimised. Peaaegu kõik erakonnad lubavad rohkem raha kõigile. Kust see raha võetakse?
Praegu on eelarvepoliitika kujundamiseks väga halb aeg. Vaja on senisest palju suuremaid investeeringuid rohepöördesse, digitaliseerimisse ja kaitsetööstusesse.
Aga peame samal ajal arvestama, et need megašokid, mida oleme näinud, tulevad ka edaspidi. Et saaks edaspidi vapustustele reageerida, tuleb eelarvepoliitikat koomale tõmmata, et kui majandus ja elanikkond seda vajab, oleks võimalik millegi arvelt aidata. Seda saab teha mitmel moel. Näiteks muutes eelarvekulutuste prioriteete või tõsta makse, kuid see sõltub iga riigi olukorrast eraldi.
Eestil on ette näidata aastakümnete pikkune vastutustundliku eelarvepoliitika ajalugu. See on Eestit makromajanduslikult väga hästi aidanud ja riik on saanud ka abi anda. Ootus, et valitsus alati aitab, pakkudes täiendavat sotsiaalset turvalisust, on aga oht, millega poliitikud peavad võitlema. Lõpuks pole täiendavat raha, mida kulutada.
Kui tegus on IMF olnud Ukraina abistamisel?
Oleme Ukrainat alates mullu märtsi algusest siiani aidanud 2,7 miljardi dollariga. Rahvusvahelistest organisatsioonidest on meil läinud Ukraina aitamiseks suurem osa bilansist kui teistel. Esialgu püüdsime toetada Ukrainat majandusabiga, seejärel toetada makromajanduslikku stabiilsust, et ei tuleks hüperinflatsiooni, riigieelarves oleks raha ja valuuta tuleks riiki. Püüame aidata Ukrainat, et maksutulu kasvaks, et kohalik võlakirjaturg toimiks. Nendest programmidest võib välja kasvada täieulatuslik Ukraina abistamise programm.
Ukraina valitsus oli juhtunuks äärmiselt hästi valmis juba kriisi algusest peale. Nad tegutsesid kiiresti ja 24 tundi ööpäevas, et kontrollida šokki. Me küll aitame mõnevõrra, kuid au läheb ikka Ukraina poliitikutele.
Millisena näete IMFi rolli siis, kui sõda saab läbi ning tuleb riik ja majandus taas üles ehitada?
Meil on roll juba enne seda, kui sõda lõpeb. Kui algab ülesehitus, siis peame vaatama, kuidas majandus areneb. Me oleme valmis Ukrainat ka siis abistama, olgu see tehniline abi, poliitika kujundamise abi või rahastamine. Aitame Ukrainat ennast ja aitame teistel aidata. Kui algab ülesehitus, siis selle raskus jääb erasektori kanda ja loodame, et suudame nende meelitamiseks luua head tingimused. Mida kiiremini saame sellega pihta hakata, seda parem.
Mul on väga hea meel, et ajal, kui Ukraina peab lahinguid, tegeleb Ukraina valitsus juba riigi ja majanduse ülesehitamise küsimustega. Nad on öelnud, et vana majandust nad enam üles ei ehita. Luuakse uus, rohelisem ja digitaalsem majandus. See tähendab, et purustatut ei taastata, ehitatakse midagi uut. Ja siin tuleb mängu poliitika ning korruptsioonivastane võitlus. Valitsus on andnud mõista, et selle suunas tahetakse tarmukalt samme seada.