Panganduskriisid käivad pooleteise aastakümne tagantAlates Eesti iseseisvuse taastamisest, mil olime algul vähem, hiljem üha enam maailmamajandusse integreeritud, on panganduskriisid aset leidnud umbes pooleteise aastakümne tagant. Kulus 15 aastat, enne kui eelmisele finantskriisile järgnes uus.
Kui 2008. aasta sügisel kulminatsiooni saavutanud finantskriisi põhjustajateks olid investeerimispangad ja nn tavalisi panku puudutas see vähem, siis nüüd sai kriis alguse just tavalisest, ehkki küll nišipangast.
Möödunud neljapäeval teatas USA suuruselt 16. pank, Californias asuv Silicon Valley Bank (SVB), et on müünud osa varasid kahjumiga ning plaanib raha kaasamiseks müüa aktsiaid. SVB on ülimalt kontsentreeritud nišipank, kelle kliendibaasist enam kui neli viiendikku oli seotud idufirmadega: iduettevõtted, idufirmade asutajad, riskikapitalifirmad ja -fondid.
Eelnevad kümmekond aastat olid idu- ja riskikapitalifirmad nautinud kapitaliuputust. Möödunud finantskriisile reageerisid keskpangad massiivse rahatrüki ja intressimäärade langetamisega nullini või selle lähedale. Üliodav raha otsis tootlust ning suurimaid tulusid oli võimalik teenida just idufirmadest.
Võtame kas või Wise’i asutajad Kristo Käärmanni ja Taavet Hinrikuse. 2010. aastal asutatud ettevõtte algkapital oli 100 naela, veidi enam kui kümmekond aastat hiljem olid mõlemad asutajad miljardärid. Tuhandetesse protsentsidesse ulatuvat tulu teenisid Wise’i (varem Transferwise) raha paigutamisega ka riskikapitalifondid eesotsas nende tuntuimate esindajate Peter Thieli ning Marc Andreesseni ja Ben Horowitziga.
Idufirmade väärtuse järsk langus
Peamiselt iduettevõtteid teenindavasse SVBsse voolas raha kiiremini, kui pank jõudis seda välja laenata. Hoiuste jäägid investeeriti aga väikese tootlusega riigivõlakirjadesse ning kinnisvaralaenudesse.
Eelmisel aastal paraku olukord muutus, sest alates finantskriisist valitsenud olematu inflatsioon hakkas järsku kiirenema, ulatudes aastakümnete kõrgeimale tasemele. Keskpangad reageerisid kiirele inflatsioonile baasintresside järsu kergitamisega, mis omakorda tõstis laenuintresse nii kodumajapidamistele kui ka ettevõtetele.
Esimesena reageeris intressimäärade tõusule tehnoloogiasektor – nii börsi- kui ka iduettevõtete väärtus langes eelmisel aastal järsult. Selle tulemusena keerasid riskikapitalistid rahakraanid iduettevõtetele kinni, ning kuna üldjuhul toimetavad iduettevõtted kahjumiga, hakkasid ettevõtete hoiused SVBs ning veel mõnes idu- ja krüptosektori teenindamisele keskendunud pangas kokku kuivama.
Kui varem voolas SVBsse raha sisse rohkem, kui suudeti välja laenata, siis nüüd oli ühtäkki olukord vastupidine: raha ja teisi likviidseid varasid jäi järjest vähemaks kui võimalikke nõudeid.
Kui SVB andis teada, et müüs varasid kahjumiga ja plaanib likviidsuse parandamiseks väärtpabereid emiteerida, said kliendid aru, et asi on halb, ning hakkasid oma rahale paaniliselt uut paika otsima.
Kuid SVB polnud ainus. Mõned päevad varem läks likvideerimisele investeerimispank Silvergate Capital, kelle klientideks olid peamiselt krüptovaradega tegelevad ettevõtted. Samal nädalavahetusel SVBga läks hingusele New Yorgis baseeruv Signature Bank, mille klientidest märkimisväärne osa olid krüptovarade ja digitehnoloogiaga tegelevad ettevõtted.
Ja nagu öeldakse tuntud telereklaamis: ja see pole veel kõik! Esmaspäeval läks hulk USA regionaalpankade aktsiaid vabalangusesse. San Franciscos asuv First Republic Bank kaotas päevaga koguni 62 protsenti oma väärtusest. Praegu on veel vara öelda, kas tegemist on tõsise panganduskriisiga või peamiselt nišipanku puudutava ehmatusega.
2007.–2009. aasta finantskriis
Nagu öeldud, eelmine panganduskriis oli 15 aastat tagasi. Toona oli kriisi põhjus elamuehitusbuum, kus kinnisvaralaenu anti inimestele, kellele poleks tohtinud laenu anda. Ühest küljest põhjustasid toonase kriisi küll tavalised pangad, kes andsid laene välja liiga kergekäeliselt, kuid pea sajandi suurimaks kriisiks kujunes see siiski peamiselt investeerimispankade tõttu, kes paigutasid kinnisvaralaenud keerulistesse väärtpaberitesse ning müüsid neid üksteisele, ja seda tugeva finantsvõimendusega.

Kurikuulsaim pankrotti läinud ettevõte Lehman Brothers ei olnud tavaline ettevõtetele ja kodumajapidamistele raha laenav ja nende hoiuseid hoidev pank, vaid investeerimispank, mis tegeles ettevõtete, riikide, kohalike omavalitsuste finantsnõustamise, väärtpaberite, eelkõige aktsiate ja võlakirjade emiteerimisega. Lisaks kauplevad investeerimispangad väärtpaberitega kas reguleeritud turul ehk börsidel või reguleerimata turgudel.
Ehkki suurimad jamad olidki finantskriisi ajal eelkõige investeerimispankadega, kes läksid pankrotti või päästeti konkurendi või valitsuste poolt, läks likvideerimisele ka palju nn tavalisi panku.
Esimesi tavapankadest ohvreid oli üks Suurbritannia suuremaid panku Northern Rock, kus toimus pangajooks (Suurbritannia esimene pangajooks pärast 150 aastat kestnud vaheaega) juba 2007. aasta septembris – täpselt aasta enne Lehman Brothersi pankrotti.

Northern Rocki pangajooks 2007. aasta septembris oli esimene pangajooks Suurbritannias pärast 150 aastat kestnud vaheaega.
Imago Stock&people

22. veebruaril 2008 võttis Suurbritannia valitsus panga üle. Praegu kuulub pank Richard Bransoni kontrolli all olevale pangandusgrupile Virgin Money.
Kümmekond päeva pärast Lehmani pankrotti kukkus kokku USA suur kinnisvaralaenudele spetsialiseerunud Washington Mutual. Tegemist on tänini suurima nn tavapanga pankrotiga Ühendriikide ajaloos.
USA keskpanga Föderaalreservi andmetel läks aastatel 2008–2014 likvideerimisele kokku 507 panka (nn tavapanka); eelneval seitsmel aastal oli neid olnud 25 ja järgneval seitmsel aastal oli 29.
Üheksakümnendate hoiulaenuühistute kriis
Laias laastus veel poolteist aastakümmet varem, 1980ndate teises pooles ja 90ndate alguses oli USAs hoiulaenuühistute kriis. Nii nagu meil olid ka sealsed hoiulaenuühistud peaaegu nagu pangad, aga olid spetsialiseerunud hoiuste võtmisele ning eraisikutele auto-, kinnisvara- ja muude laenude andmisele. 1980. aastatel sealsetele hoiulaenuühistutele regulatsioonid ei kehtinud ning ühistud hakkasid tegema hoiustajate rahaga riskantseid tehinguid.

Paljud riskantsed laenud läksid hapuks ning ühingud läksid kahjumisse, samal ajal kui Föderaalreserv tõstis intressimäärasid, ning ühtäkki polnud laenuvõtjad võimelised oma laene tagasi maksma.
Aastatel 1986–1995 läks Ühendriikides hingusele kokku 1043 ehk kolmandik kõikidest hoiulaenuühistutest.
Enam-vähem samal ajal olid panganduskriisid ka Norras, Rootsis ja Soomes. Kuna Eesti maailmamajandusega veel eriti seotud ei olnud – meie majandus oli seotud pigem Venemaa ja teiste endise Nõukogude Liidu liikmesriikide majandustega –, siis toonastest pangakriisidest meil eriti ei räägitud. Rohkem oli siin vast tunda soomlaste pangandus- ja majanduskriis (soome k lama).

Eestis on seni olnud vaid üksikute pankade kriis
Kuigi meie börs on liikunud üsna samas taktis globaalsete finantsturgude tõusude, mõõnade ja krahhidega, on kohalikud panganduskriisid olnud pigem «iseseisvad». Ilmselt oli siin põhjuseks iseseisva panganduse tekkimise ja krooni tuleku aeg.
Võiks isegi öelda, et süsteemset panganduskriisi pole Eestis olnudki, toimunud on vaid üksikute pankade kriisid. Rahareform toimus ja kroon võeti kasutusele 1992. aasta juunis, mil üleilmne säästu- ja laenukriis oli leevenemas, aga Soomes oli sügav lama.
Meie esimene pangakriis puhkeski juba krooniaja esimestel kuudel. 1992. aasta novembris kehtestati moratoorium Tartu Kommertspangale, mis oli esimene kommertspank toonases Nõukogude Liidus.
Tegelikult olid kommertspangal tekkinud likviidsusraskused juba enne rahareformi. Pank oli varem võtnud Eesti Pangalt 40 miljonit krooni (tänapäeval 255 646 eurot) likviidsuslaenu, mille tagastamistähtaega oli keskpank augustis sunnitud pikendama.
Kuu aega pärast moratooriumi väljakuulutamist alustati Tartu Kommertspanga sundlikvideerimist ning kaks aastat hiljem kuulutati välja ka pankrot.
Päev pärast Tartu Kommertspanga moratooriumi kuulutati moratoorium välja veel Balti Ühispangale ja Põhja-Eesti Aktsiapangale (PEAP). Selleni viis pankade korrespondentkontodel olevate varade (moodustasid peaaegu kaks kolmandikku pankade varadest) külmutamine Venemaa Välismajanduspanga (VEB) poolt.
Laialdasemat ühiskondlikku kõlapinda leidsid moratooriumi väljakuulutamine Eesti Sotsiaalpangale 1994. aasta hilissuvel (pankrot kuulutati välja 1996. aasta augustis), Eesti Maapanga pankrot 1998. aasta suvel ning EVEA panga maksejõuetus 1998. aasta sügisel.
Mingil määral võib panganduskriisiks nimetada ka esimest börsikrahhi aastatel 1997–1999, mil kolm suuremat panka, Hansapank, Eesti Ühispank ning Forekspank läksid välisomanike kontrolli alla, kuid pangaklientidele omanikumuutused erilist mõju ei avaldanud.
2007. aastal alanud ning 2008. aasta sügisel kulmineerunud finantskriisist tulid Eesti kommertspangad puhtalt välja. Tõsi, ka meie pangad said kriisi ajal suurkahjumeid. SEB 2009. aasta 88 miljoni euro suurune kahjum on tänaseni suuruselt viies kahjum Eesti ettevõtluse ajaloos ning Swedbanki 78 miljoni euro suurune kahjum, mis on tänaseni 9. kohal. Toona olid need ajaloo kaks suurimat kahjumit.
Kuna SEB ja Swedbank olid iseseisvad pangad, siis pankade kokkukukkumise hirmus toimus väikest viisi pangajooks neist pankadest Nordea panka (praegunene Luminor), mis oli välismaise emapanga filiaal.
2009. aastal räägiti, rohkem küll välismeedias, ka krooni võimalikust devalveerimisest. Kodumeedias ähvardas devalveerimisega peamiselt majandusleht Äripäev.
Eelmise kümnendi keskel puhkes Danske Banki Eesti filiaali ja veel mõne panga ümber rahapesuskandaal, aga mingit kriisi see siiski ei vallandanud.


Panganduskriisid käivad pooleteise aastakümne tagantAlates Eesti iseseisvuse taastamisest, mil olime algul vähem, hiljem üha enam maailmamajandusse integreeritud, on panganduskriisid aset leidnud umbes pooleteise aastakümne tagant. Kulus 15 aastat, enne kui eelmisele finantskriisile järgnes uus.Kui 2008. aasta sügisel kulminatsiooni saavutanud finantskriisi põhjustaja teks olid investeerimispangad ja nn tavalisi panku puudutas see vähem, siis nüüd sai kriis alguse just tavalisest, ehkki küll nišipangast.Möödunud neljapäeval teatas USA suuruselt 16. pank, Californias asuv Silicon Valley Bank (SVB), et on müünud osa varasid kahjumiga ning plaanib raha kaasamiseks müüa aktsiaid. SVB on ülimalt kontsentreeritud nišipank, kelle kliendibaasist enam kui neli viiendikku oli seotud idufirmadega: iduettevõtted, idufirmade asutajad, riskikapitalifirmad ja -fondid.Eelnevad kümmekond aastat olid idu- ja riskikapitalifirmad nautinud kapitaliuputust. Möödunud finantskriisile reageerisid keskpangad massiivse rahatrüki ja intressimäärade langetamisega nullini või selle lähedale. Üliodav raha otsis tootlust ning suurimaid tulusid oli võimalik teenida just idufirmadest.Võtame kas või Wise'i asutajad Kristo Käärmanni ja Taavet Hinrikuse. 2010. aastal asutatud ettevõtte algkapital oli 100 naela, veidi enam kui kümmekond aastat hiljem olid mõlemad asutajad miljardärid. Tuhandetesse protsentsidesse ulatuvat tulu teenisid Wise'i (varem Transferwise) raha paigutamisega ka riskikapitalifondid eesotsas nende tuntuimate esindajate Peter Thieli ning Mare Andreesseni ja Ben Horowitziga.Idufirmade väärtuse järsk langusKokku kukkunud pankade arv USAs

Peamiselt iduettevõtteid teenindavasse SVBsse voolas raha kiiremini, kui pank jõudis seda välja laenata. Hoiuste jäägid investeeriti aga väikese tootlusega riigivõlakirjadesse ning kinnisvaralaenudesse.Eelmisel aastal paraku olukord muutus, sest alates finantskriisist valitsenud olematu inflatsioon hakkas järsku kiirenema, ulatudes aastakümnete kõrgeimale tasemele. Keskpangad reageerisid kiirele inflatsioonile baasintresside järsu kergitamisega, mis omakorda tõstis laenuintresse nii kodumajapidamistele kui ka ettevõtetele.Esimesena reageeris intressimäärade tõusule tehnoloogiasektor - nii börsi- kui ka iduettevõtete väärtus langes eelmisel aastal järsult. Selle tulemusena keerasid riskikapitalistid rahakraanid iduettevõtetele kinni, ning kuna üldjuhul toimetavad iduettevõtted kahjumiga, hakkasid ettevõtete hoiused SVBs ning veel mõnes idu- ja krüptosektori teenindamisele keskendunud pangas kokku kuivama.Kui varem voolas SVBsse raha sisse rohkem, kui suudeti välja laenata, siis nüüd oli ühtäkki olukord vastupidine: raha ja teisi likviidseid varasid jäi järjest vähemaks kui võimalikke nõudeid.Kui SVB andis teada, et müüs varasid kahjumiga ja plaanib likviidsuse parandamiseks väärtpabereid emiteerida, said kliendid aru, et asi on halb, ning hakkasid oma rahale paaniliselt uut paika otsima.Kuid SVB polnud ainus. Mõned päevad varem läks likvideerimisele investeerimispank Silvergate Capital, kelle klientideks olid peamiselt krüptovaradega tegelevad ettevõtted. Samal nädalavahetusel SVBga läks hingusele New Yorgis baseeruv Signature Bank, mille klientidest märkimisväärne osa olid krüptovarade ja digitehnoloogiaga tegelevad ettevõtted.Ja nagu öeldakse tuntud telereklaamis: ja see pole veel kõik! Esmaspäeval läks hulk USA regionaalpankade aktsiaid vabalangusesse. San Franciscos asuv First Republic Bank kaotas päevaga koguni 62 protsenti oma väärtusest. Praegu on veel vara öelda, kas tegemist on tõsise panganduskriisiga või peamiselt nišipanku puudutava ehmatusega.2007.-2009. aasta finantskriisNagu öeldud, eelmine panganduskriis oli 15 aastat tagasi. Toona oli kriisi põhjus elamuehitusbuum, kus kinnisvaralaenu anti inimestele, kellele poleks tohtinud laenu anda. Ühest küljest põhjustasid toonase kriisi küll tavalised pangad, kes andsid laene välja liiga kergekäeliselt, kuid pea sajandi suurimaks kriisiks kujunes see siiski peamiselt investeerimispankade tõttu, kes paigutasid kinnisvaralaenud keerulistesse väärtpaberitesse ning müüsid neid üksteisele, ja seda tugeva finantsvõimendusega.Kurikuulsaim pankrotti läinud ettevõte Lehman Brothers ei olnud tavaline ettevõtetele ja kodumajapidamistele raha laenav ja nende hoiuseid hoidev pank, vaid investeerimispank, mis tegeles ettevõtete, riikide, kohalike omavalitsuste finantsnõustamise, väärtpaberite, eelkõige aktsiate ja võlakirjade emiteerimisega. Lisaks kauplevad investeerimispangad väärtpaberitega kas reguleeritud turul ehk börsidel või reguleerimata turgudel.Ehkki suurimad jamad olidki finantskriisi ajal eelkõige investeerimispankadega, kes läksid pankrotti või päästeti konkurendi või valitsuste poolt, läks likvideerimisele ka palju nn tavalisi panku.Esimesi tavapankadest ohvreid oli üks Suurbritannia suuremaid panku Northern Rock, kus toimus pangajooks (Suurbritannia esimene pangajooks pärast 150 aastat kestnud vaheaega) juba 2007. aasta septembris - täpselt aasta enne Lehman Brothersi pankrotti.22. veebruaril 2008 võttis Suurbritannia valitsus panga üle. Praegu kuulub pank Richard Bransoni kontrolli all olevale pangandusgrupile Virgin Money.Kümmekond päeva pärast Lehmani pankrotti kukkus kokku USA suur kinnisvaralaenudele spetsialiseerunud Washington Mutual. Tegemist on tänini suurima nn tavapanga pankrotiga Ühendriikide ajaloos.USA keskpanga Föderaalreservi andmetel läks aastatel 2008-2014 likvideerimisele kokku 507 panka (nn tavapanka); eelneval seitsmel aastal oli neid olnud 25 ja järgneval seitmsel aastal oli 29.Üheksakümnendate hoiulaenuühistute kriisLaias laastus veel poolteist aastakümmet varem, 1980ndate teises pooles ja 90ndate alguses oli USAs hoiulaenuühistute kriis. Nii nagu meil olid ka sealsed hoiulaenuühistud peaaegu nagu pangad, aga olid spetsialiseerunud hoiuste võtmisele ning eraisikutele auto-, kinnisvaraja muude laenude andmisele. 1980. aastatel sealsetele hoiulaenuühistutele regulatsioonid ei kehtinud ning ühistud hakkasid tegema hoiustajate rahaga riskantseid tehinguid.Paljud riskantsed laenud läksid hapuks ning ühingud läksid kahjumisse, samal ajal kui Föderaalreserv tõstis intressimäärasid, ning ühtäkki polnud laenuvõtjad võimelised oma laene tagasi maksma.Aastatel 1986-1995 läks Ühendriikides hingusele kokku 1043 ehk kolmandik kõikidest hoiulaenuühistutest.Enam-vähem samal ajal olid panganduskriisid ka Norras, Rootsis ja Soomes. Kuna Eesti maailmamajandusega veel eriti seotud ei olnudmeie majandus oli seotud pigem Venemaa ja teiste endise Nõukogude Liidu liikmesriikide majandustega -, siis toonastest pangakriisidest meil eriti ei räägitud. Rohkem oli siin vast tunda soomlaste pangandus- ja majanduskriis (soome k lama).USA ajaloo suurimate kokku kukkunud pankade varade mahtKokku kukkunud pankade arv USAsMILJARDITES DOLLARITESAmerican Savings and LoanIndyMacColonial BankFirst Republic Bank CorporationSilicon Valley BankContinental Illinois National Bank and TrustBank of New England McorpSignature BankWashington MutualAllikas: FDICEestis on seni olnud vaid üksikute pankade kriisKuigi meie börs on liikunud üsna samas taktis globaalsete finantsturgude tõusude, mõõnade ja krahhidega, on kohalikud panganduskriisid olnud pigem «iseseisvad». Ilmselt oli siin põhjuseks iseseisva panganduse tekkimise ja krooni tuleku aeg.Võiks isegi öelda, et süsteemset panganduskriisi pole Eestis olnudki, toimunud on vaid üksikute pankade kriisid. Rahareform toimus ja kroon võeti kasutusele 1992. aasta juunis, mil üleilmne säästu- ja laenukriis oli leevenemas, aga Soomes oli sügav lama.Meie esimene pangakriis puhkeski juba krooniaja esimestel kuudel. 1992. aasta novembris kehtestati moratoorium Tartu Kommertspangale, mis oli esimene kommertspank toonases Nõukogude Liidus.Tegelikult olid kommertspangal tekkinud likviidsusraskused juba enne rahareformi. Pank oli varem võtnud Eesti Pangalt 40 miljonit krooni (tänapäeval 255 646 eurot) likviidsuslaenu, mille tagastamistähtaega oli keskpank augustis sunnitud pikendama.Kuu aega pärast moratooriumi väljakuulutamist alustati Tartu Kommertspanga sundlikvideerimist ning kaks aastat hiljem kuulutati välja ka pankrot.Päev pärast Tartu Kommertspanga moratooriumi kuulutati moratoorium välja veel Balti Ühispangale ja Põhja-Eesti Aktsiapangale (PEAP). Selleni viis pankade korrespondentkontodel olevate varade (moodustasid peaaegu kaks kolmandikku pankade varadest) külmutamine Venemaa Välismajanduspanga (VEB) poolt.Laialdasemat ühiskondlikku kõlapinda leidsid moratooriumi väljakuulutamine Eesti Sotsiaalpangale 1994. aasta hilissuvel (pankrot kuulutati välja 1996. aasta augustis), Eesti Maapanga pankrot 1998. aasta suvel ning EVEA panga maksejõuetus 1998. aasta sügisel.Mingil määral võib panganduskriisiks nimetada ka esimest börsikrahhi aastatel 1997-1999, mil kolm suuremat panka, Hansapank, Eesti Ühispank ning Forekspank läksid välisomanike kontrolli alla, kuid pangaklientidele omanikumuutused erilist mõju ei avaldanud.2007. aastal alanud ning 2008. aasta sügisel kulmineerunud finantskriisist tulid Eesti kommertspangad puhtalt välja. Tõsi, ka meie pangad said kriisi ajal suurkahjumeid. SEB 2009. aasta 88 miljoni euro suurune kahjum on tänaseni suuruselt viies kahjum Eesti ettevõtluse ajaloos ning Swedbanki 78 miljoni euro suurune kahjum, mis on tänaseni 9. kohal. Toona olid need ajaloo kaks suurimat kahjumit.Kuna SEB ja Swedbank olid iseseisvad pangad, siis pankade kokkukukkumise hirmus toimus väikest viisi pangajooks neist pankadest Nordea panka (praegunene Luminor), mis oli välismaise emapanga filiaal.2009. aastal räägiti, rohkem küll välismeedias, ka krooni võimalikust devalveerimisest.Kodumeedias ähvardas devalveerimisega peamiselt majandusleht Äripäev.Eelmise kümnendi keskel puhkes Danske Banki Eesti filiaali ja veel mõne panga ümber rahapesuskandaal, aga mingit kriisi see siiski ei vallandanud.Viimane pangakriis algas Silicon Valley Banki pangajooksuga. Fotol kuulavad panga kliendid föderaalse hoiuste kaitsmise korporatsiooni esindajat olukorda selgitamas.TÕNIS OJA, majandusajakirjanik


Mehhiko president kutsus toetajaid suurkogunemiseleMEXICO, 18. märts, AFP-BNS – Mehhiko president Andrés Manuel López Obrador kutsus suurele poliitilisele meeleavaldusele laupäeval pealinnas Mexicos, et anda seeläbi indu oma toetajatele enne järgmisel aastal peetavaid olulise tähtsusega presidendivalimisi.
Kogunemises nähakse vasakpopulistide vastust López Obradori toetatud vastuolulise uue seaduse vastastele.
Kümned tuhanded mehhiklased avaldasid meelt 26. veebruaril uue seaduse vastu, mis vähendab riikliku valimisinstituudi (INE) suurust ja eelarvet.
Kriitikud näevad muutustes rünnakut demokraatiale.
Mehhiko presidendil ei ole seadusega lubatud olla ametis rohkem kui üks kuue aasta pikkune ametiaeg.
López Obrador on öelnud, et ei kavatse hakata võimulpüsimise nimel muutma põhiseadust. Sellele vaatamata soovib ta näha oma erakonda Morenat võimu säilitama, kui ta kõrvale astub.
Umbes 60-protsendist toetust nautiv López Obrador kutsus suurkogunemise kokku laupäevale, mil tähistatakse ühtlasi Mehhiko nafta riigistamise 85. aastapäeva.
Õhtul kell 17 (Eesti aja järgi ööl vastu pühapäeva kell 1) algaval kogunemisel on López Obradoril kavas pidada rahvuspaleest kõne pealinna suurimale väljakule kogunevale rahvale.
Sarnane suurkogunemine novembris tõis pealinna tänavaile sadu tuhandeid López Obradori toetajaid.
Riigipea väidab, et INE kiitis vaikivalt heaks pettuse, kui ta kandideeris tulutult presidendiks aastail 2006 ja 2012, enne kui võitis 2018. aasta valimistel.
AFP – Baltic News Service


Haigestumine lükkas arutamise edasiReedel pidanuks Viru maakohtu Rakvere kohtumajas jätkuma protsess Janar Lillepuu süüasjas, kuid kaitsja haigestumise tõttu lükati istung edasi maikuusse. Süüaluse kaitsja Arri Tooming oli küll istungil kohal, kuid tõdes, et pikalt vindunud haigus ei luba tal õigusabi anda piisaval määral.Janar Lillepuud süüdistatakse väljapressimises, mis on toime pandud vara rikkumise või hävitamisega. Kohtuprotsess algas 10. veebruaril. Janar Lillepuud süüdistatakse selles, et 2021. aasta 1. aprilli hilistel õhtutundidel saatis ta Rakveres elava pereisa telefonile sõnumid, kus lubas tulla võlga sisse nõudma, lubas kannatanu majal aknad sisse lüüa, maja põlema panna ning pereisa auto taga lohistada. (VT)


Kaie Metsla: ohtlik suusamägi„Me elame kaksikelu — teaduslikes ja tehnilistes asjades oleme tsiviliseeritud, vaimsetes asjades metsikud ja primitiivsed. See, et me ei ole oma primitiivsusest enam teadlikud, teeb meie taltsutatud metsikuse vaid veelgi ohtlikumaks,“ tsiteerib ameerika kirjamees Charles Eisenstein Yale’i Ülikoolis õpetanud saksa kriminaalpsühholoogi Hans von Hentigit.Charles Eisenstein on huvitav mõtleja. Ta on olemuselt päikeseline, osutab muljetavaldavalt täpselt ühiskonna olulistele kitsaskohtadele ning inspireerib parema ja ilusama maailmakorra nimel tegutsema. Tema raamat „Kliima. Uus lugu“ ilmus ülemöödunud aasta lõpus ka eesti keeles. Lisaks on Eisenstein viimastel aastatel üleilmselt tuntust kogunud oma suurepäraste esseedega, millest neli – „Kroonimine“, Karnevali surm“, „Fašism ja antikarneval“ ning „Pööblimoraal ja mittevaksitud“ – on tõlgitud ja saadaval Edmund Burke’i Seltsi kodulehel. Autor seob oma kirjatükkides meid igapäevaselt puudutavad teemad laiemasse ajaloolis-mütoloogilisse konteksti. Ta on kriitiline demokraatia silmakirjalikkuse osas ning suunab lugejat märkama valitsuste otsuseid, mis on kantud totalitarismi allhoovusest.
Totalitarismist kui valitsemiskorrast on palju kirjutatud. Kirjandusteostest on tuntuim vast George Orwelli „1984“, mis on enamusele teada juba gümnaasiumiklassidest. Mina sain selle looga kõigepealt tuttavaks filmi kaudu. Siiani on mul silme ees pilt John Hurti kehastatud Winston Smithi ja Suzanna Hamiltoni mängitud Julia armastuse loost. Lugu, milles nad olid igal hetkel koos raadiokastist seirava ja märgistava võimumaniakist Suure Vennaga. Neil ei olnud lubatud midagi iseseisvalt teha, miski ei tohtinud olla vales kohas, kaasa arvatud nad ise. Puudus igasugune privaatsus ja nende mõtlemist kontrollis Mõttepolitsei. Nii kajastab Orwell olukorda, mida võimulolija peab paradiisiks ning mille eest ta lubab kõigile vastutasuks tagada turvalisuse.
Charles Eisenstein on huvitav mõtleja. Ta on olemuselt päikeseline, osutab muljetavaldavalt täpselt ühiskonna olulistele kitsaskohtadele ning inspireerib parema ja ilusama maailmakorra nimel tegutsema. Tema raamat „Kliima. Uus lugu“ ilmus ülemöödunud aasta lõpus ka eesti keeles. Lisaks on Eisenstein viimastel aastatel üleilmselt tuntust kogunud oma suurepäraste esseedega, millest neli – „Kroonimine“, Karnevali surm“, „Fašism ja antikarneval“ ning „Pööblimoraal ja mittevaksitud“ – on tõlgitud ja saadaval Edmund Burke’i Seltsi kodulehel.
Nii totalitaarseid riike kui ka ühiskonna sulgemist, näiteks Covidi ohjeldamiseks, ühendab omamoodi administreerimisrefleks, mis seisneb selles, et kui bürokraatlik sekkumine ei kanna vilja, siis tuleb seda veelgi tugevdada, kirjutab Eisenstein. Ta peab ohtlikuks tendentsi, et probleemi üksikule osale keskendudes jääb märkamata tõsisem probleemistik, mida on võimalik mõista vaid laiemat konteksti tundes. Ta rõhutab, et ka tehnoloogia puhul pole küsimus tootes või tehnoloogilises lahenduses eneses, vaid selles, kui suure kontrolli me sellele anname. Tehnoloogia on masinlik ja masin on ohtlik siis, kui me laseme sel teha otsuseid inimese üle – nii inimese tervise kui ka ühiskonna kohta tervikuna. Masin ei tegutse iseenesest, vaid selle taga on alati tõukejõud – see on ühiskonnas valitsev ideoloogia. Eisenstein tunnistab, et talle meeldib üldjuhul rääkida suurtest ideedest ning nende filosoofilistest ja mütoloogilistest juurtest, sest siis on ta ohutus tsoonis. Covid näitas talle aga kätte süsteemi ohtlikud elemendid ning ta pidi sellele tähelepanu juhtima. Ta rõhutab, et kui me kitsalt süsteemi sees paari numbri parandamisele pühendume, siis tegeleme me vaid sümptomitega, aga sümptomeid genereeriv masin toodab neid samal ajal aina juurde. Tegeleda tuleb mõlemaga, et masin ega ideoloogia meilt kontrolli üle ei võtaks. Need ei ole kunagi „kõik või mitte midagi“ olukorrad, selgitab Eisenstein. Tehnoloogia peab teenima inimest, mitte vastupidi, väidab ta mõistlikult.
Eisenstein toob välja ka selle, et „need, kes näevad Bill Gatesi ja tehnokraatliku eliidi seirekavade taga pahatahtlikkust, ei oska näha nende programmi taga peituvat idealismi. Eliidi silmis ajavad kriitikud lihtsalt segast juttu, nad on pettuse ohvrid, progressi ja inimkonna hüvangu vaenlased, võhikud, kes elavad illusoorses maailmas. Nende ja meie õnnetuseks on totaalse seire paradiis vaid miraaž, mis taganeb meie eest seda kiiremini, mida kiiremini me talle läheneme. Mida rangema korra me kehtestame, seda enam kaost selle pragude vahelt sisse immitseb. Nii on ka inimeses peituva metsiku alge teiste tahkudega – soovide, viha, hirmu ja erootikaga. Äärmuslik kord kutsub esile iseenda vastandi.“ Äärmuslik kord viib ühel hetkel rahutusteni või isegi sõjani.
Orwell peab oma romaanis Partei põhikirja kõige olulisemaks punktiks igavest sõjaseisukorda. Täna oleme sellele jõudsalt lähenenud. Eisenstein arutleb, kas Covidi-aegsed meetmed võivad olla väravaks totalitarismi ja kes sellisel juhul seda kõike orkestreerib? Pole kahtlust, et ühiskonnas ei ole vaid head, targad ja ideaalsed kodanikud, on kurje inimesi ja psühhopaate. Viimased suurendavad üha oma võimu ja on valmis seda sobival hetkel kasutama. Oleks ju suurepärane, kui maailma päästmiseks piisaks ebameeldiva ja halva kontingendi eemaldamisest. Aga see pole võimalik. Pigem on oluline püüda mõista tingimusi, mis käivitavad keerulises olukorras olevaid inimesi, ka alateadlikke sotsiaalseid ja psüühilisi jõude, vastasel korral loome kasvulava aina uutele psühhopaatidele. Saatanlikud teod pannakse toime saatanlikult käituvate inimeste poolt. Ja siin ei tõmba niite keegi väljaspool meid endid, ütleb Eisenstein.
Eliidi silmis ajavad kriitikud lihtsalt segast juttu, nad on pettuse ohvrid, progressi ja inimkonna hüvangu vaenlased, võhikud, kes elavad illusoorses maailmas. Nende ja meie õnnetuseks on totaalse seire paradiis vaid miraaž, mis taganeb meie eest seda kiiremini, mida kiiremini me talle läheneme. Mida rangema korra me kehtestame, seda enam kaost selle pragude vahelt sisse immitseb. Nii on ka inimeses peituva metsiku alge teiste tahkudega – soovide, viha, hirmu ja erootikaga. Äärmuslik kord kutsub esile iseenda vastandi.“
Küll aga loob orwellikele tegudele soodsat pinnast hiljuti kogetud valitsejate iseenesestmõistetav suhtumine, et kui te ei kuuletu, kasutame tehnoloogiat, lisame reegleid ja leiame lahenduse – kuitahes jabura. Siinkohal ei suuda ma siiamaani ära imestada, kuidas oli võimalik, et meie kõigi jaoks keerulises vaimse ja füüsilise tervise kriisis peeti üliohtlikuks värskesse õhku suusamäele minekut ja keelati see ühele osale ühiskonnast lihtsalt ära. Orwelliku alatooniga on ka avalikud ja inetud sõnad liidrite poolt, kes võiksid hoopis meile eeskujuks olla. Vastastikuses vihavalamises puudub elementaarne viisakus ja tsiviliseeritus, see on madal ning vaimselt väsitav.
Üha sagedamini tahaks ma küsida: kuidas saab nii olla, et vaimsel tasandil vohab kohati selline metsikus ja primitiivsus? Ühel hiljutisel konverentsil pakkus sotsiaaldemokraatide juht välja idee, et igal töötaval inimesel võiks olla nädalas üks päev või lihtsalt kaheksa tundi selleks, et tegeleda enda harimisega. Loomulikult langes ta selle idee väljaütlemisel kohe kriitikatule alla. Mulle aga see mõte meeldib. Ehk aitaks sel viisil aja maha võtmine igaühes meis peituvat pimedat viha pisut taltsutada. Harida ennast selleks, et olla võimeline asetama keerulisi lahendamist vajavaid olukordi laiemasse konteksti, mõelda sellele, kus tehnoloogia on meile tõeline kingitus ja millal võib temast saada totalitarismi tööriist. Viha tundmise asemel püüda vastaspoolt mõista ja naeratada tänulikult kõige selle eest, mis meile juba antud on. Võib olla just sellepärast Charles Eisenstein ongi minu jaoks sümpaatne: ta adub probleemide sügavamaid juuri, võtab aega mõtlemiseks ja samas ei keela unistamast ilusamast tulevikumaailmast.


[Pressiteated] Välisminister Reinsalu: Venemaa kodanikest töötajatel ei saa olla kohta Euroopa NõukogusVälisminister Reinsalu: Venemaa kodanikest töötajatel ei saa olla kohta
Euroopa Nõukogus

Välisminister Urmas Reinsalu saatis ametliku pöördumise Euroopa Nõukogu
peasekretärile Marija Pejčinović Burićile ja Euroopa Nõukogu praeguse
eesistuja Islandi välisministrile Thórdís Kolbrún Reykfjörd
Gylfadóttirile, et juhtida tähelepanu Venemaa kodanike jätkuvale
töötamisele organisatsioonis mitmesugustel ametikohtadel ning julgustas
sellele probleemile lahendust leidma.

„Tunnustan igati Euroopa Nõukogu selle eest, et oli esimene
rahvusvaheline organisatsioon, mis otsustas rahvusvahelist õigust
täielikult eirava agressorriigi välja heita. Samas ei saa rehkendust teha
poolikult. Peame leidma lahenduse olukorrale, kus ka aasta pärast otsuse
tegemist ja kestva agressioonisõja tingimustes töötavad Venemaa
kodakondsusega isikud endiselt Euroopa Nõukogus. See kahjustab selgelt
organisatsiooni usaldusväärsust, mille ülesanne on seista meie ühiste
väärtuste, inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi kaitsmise ja
edendamise eest. Lisaks ei tohi alahinnata sellega kaasnevaid
julgeolekuriske,“ ütles Reinsalu. Ta tõi välja, et on ilmnenud, et
Euroopa Nõukogu rahapesu vastase võitlusega tegeleva komitee Moneyval
tegevdirektori Igor Nebivajevi isa on Venemaa välisluureameti SVR kindral.

Reinsalu toonitas, et rahvusvaheline kogukond peab tegema kõik, et tõsta
agressiooni hind Venemaa jaoks talumatult kõrgeks. „Sellele aitab kaasa
Venemaa mõju ja rolli järjepidev vähendamine rahvusvahelisel areenil. Ei
saa unustada, et Ukraina võitleb Venemaa sõjas mitte ainult oma riigi ja
vabaduse, vaid kogu Euroopa julgeoleku ja meile oluliste väärtuste
eest,“ ütles välisminister.

Lisainfo:
avalike suhete osakond
press@mfa.ee<mailto:press@mfa.ee>


Reinsalu: Venemaa kodanikud ei peaks töötama Euroopa NõukogusTALLINN, 18. märts, BNS – Välisminister Urmas Reinsalu leiab, et kui Vene kodakondsed töötavad jätkuvalt Euroopa Nõukogus, kahjustavad nad sellega organisatsiooni usaldusväärsust.
"Tunnustan igati Euroopa Nõukogu selle eest, et oli esimene rahvusvaheline organisatsioon, mis otsustas rahvusvahelist õigust täielikult eirava agressorriigi välja heita," ütles Reinsalu pressiteate vahendusel ja lisas, et seda rehkendust ei saa teha poolikult. "Peame leidma lahenduse olukorrale, kus ka aasta pärast otsuse tegemist ja kestva agressioonisõja tingimustes töötavad Venemaa kodakondsusega isikud endiselt Euroopa Nõukogus. See kahjustab selgelt organisatsiooni usaldusväärsust, mille ülesanne on seista meie ühiste väärtuste, inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi kaitsmise ja edendamise eest. Lisaks ei tohi alahinnata sellega kaasnevaid julgeolekuriske."
Reinsalu tõi välja, et on ilmnenud, et Euroopa Nõukogu rahapesuvastase võitlusega tegeleva komitee Moneyval tegevdirektori Igor Nebivajevi isa on Venemaa välisluureameti SVR kindral. Reinsalu toonitas ka, et rahvusvaheline kogukond peab tegema kõik, et tõsta agressiooni hind Venemaa jaoks talumatult kõrgeks.
"Sellele aitab kaasa Venemaa mõju ja rolli järjepidev vähendamine rahvusvahelisel areenil. Ei saa unustada, et Ukraina võitleb Venemaa sõjas mitte ainult oma riigi ja vabaduse, vaid kogu Euroopa julgeoleku ja meile oluliste väärtuste eest," märkis välisminister.
Reinsalu saatis ametliku pöördumise Euroopa Nõukogu peasekretärile Marija Pejčinović Burićile ja Euroopa Nõukogu eesistujamaa Islandi välisministrile Þórdís Kolbrún Reykfjörd Gylfadóttirile, et juhtida tähelepanu Venemaa kodanike jätkuvale töötamisele organisatsioonis mitmesugustel ametikohtadel ning julgustas sellele probleemile lahendust leidma.
Tallinna toimetus, +372 502 5532, sise@bns.ee
Baltic News Service


Reinsalu kutsus saatma Euroopa Nõukogus töötavad Venemaa kodanikud kojuVälisminister Urmas Reinsalu saatis ametliku pöördumise Euroopa Nõukogule, et juhtida tähelepanu Venemaa kodanike jätkuvale töötamisele organisatsioonis mitmesugustel ametikohtadel ning julgustas sellele probleemile lahendust leidma.«Tunnustan igati Euroopa Nõukogu selle eest, et oli esimene rahvusvaheline organisatsioon, mis otsustas rahvusvahelist õigust täielikult eirava agressorriigi välja heita. Samas ei saa rehkendust teha poolikult,» kirjutas reinsalu Euroopa Nõukogu peasekretärile Marija Pejčinović Burićile ja Euroopa Nõukogu praeguse eesistuja Islandi välisministrile Thórdís Kolbrún Reykfjörd Gylfadóttirile saadetud kirjas.
«Peame leidma lahenduse olukorrale, kus ka aasta pärast otsuse tegemist ja kestva agressioonisõja tingimustes töötavad Venemaa kodakondsusega isikud endiselt Euroopa Nõukogus. See kahjustab selgelt organisatsiooni usaldusväärsust, mille ülesanne on seista meie ühiste väärtuste, inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi kaitsmise ja edendamise eest. Lisaks ei tohi alahinnata sellega kaasnevaid julgeolekuriske,» ütles Reinsalu.
Ta tõi välja, et on ilmnenud, et Euroopa Nõukogu rahapesu vastase võitlusega tegeleva komitee Moneyval tegevdirektori Igor Nebivajevi isa on Venemaa välisluureameti SVR kindral.
Reinsalu toonitas, et rahvusvaheline kogukond peab tegema kõik, et tõsta agressiooni hind Venemaa jaoks talumatult kõrgeks.
«Sellele aitab kaasa Venemaa mõju ja rolli järjepidev vähendamine rahvusvahelisel areenil. Ei saa unustada, et Ukraina võitleb Venemaa sõjas mitte ainult oma riigi ja vabaduse, vaid kogu Euroopa julgeoleku ja meile oluliste väärtuste eest,» ütles välisminister.


Reinsalu kutsus vallandama Euroopa Nõukogus töötavaid venelasi   Välisminister Urmas Reinsalu kutsus vallandama Vene kodanikke, kes töötavad Euroopa Nõukogus, mille liikmete hulgast Venemaa aasta tagasi Ukraina agressiooni tõttu välja arvati.   "Peame leidma lahenduse olukorrale, kus ka aasta pärast [Venemaa väljaheitmise] otsuse tegemist ja kestva agressioonisõja tingimustes töötavad Venemaa kodakondsusega isikud endiselt Euroopa Nõukogus. See kahjustab selgelt organisatsiooni usaldusväärsust, mille ülesanne on seista meie ühiste väärtuste, inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi kaitsmise ja edendamise eest," kirjutas Reinsalu Euroopa Nõukogu peasekretärile Marija Pejčinović Burićile ja Euroopa Nõukogu praeguse eesistuja Islandi välisministrile Thórdís Kolbrún Reykfjörd Gylfadóttirile saadetud kirjas. "Lisaks ei tohi alahinnata sellega kaasnevaid julgeolekuriske," märkis Reinsalu. Saksa ajaleht Bild kirjutas reedel, et Euroopa Nõukogu rahapesu vastase võitlusega tegeleva komitee Moneyval tegevdirektori Igor Nebõvajevi (39) isa on Vene välisluureameti (SVR) kindral Vladimir Nebõvajev. Bildi teatel on mõlemad Nebõvajevid Moskvas sisse kirjutatud samasse korterisse. Igor Nebõvajev ei vastanud Bildi kommentaaritaotlustele.  Igor Nebõvajev käis Moskvas mainekas ülikoolis. Bildi teatel näeb Nebõvajev nüüd Moneyvali juhina, millised on Euroopa riikide rahapesu-vastased meetmed. Venemaa rahapesu on aga Euroopas laialt levinud.  Euroopa Nõukogu viskas Venemaa oma ridadest välja 2022. aasta märtsis. Varem töötas nõukogus umbes 120 venelast. Umbes 90 venelast on oma töökoha säilitanud. Töökoha säilitasid peamiselt topeltkodakondsusega isikud.   Reinsalu toonitas, et rahvusvaheline kogukond peab tegema kõik, et tõsta agressiooni hind Venemaa jaoks talumatult kõrgeks. "Sellele aitab kaasa Venemaa mõju ja rolli järjepidev vähendamine rahvusvahelisel areenil. Ei saa unustada, et Ukraina võitleb Venemaa sõjas mitte ainult oma riigi ja vabaduse, vaid kogu Euroopa julgeoleku ja meile oluliste väärtuste eest," ütles välisminister pressiteate vahendusel. Reinsalu kutsus Euroopa Nõukogus töötavate Vene kodanike probleemi lahendama kiiremas korras, et see ei varjutaks 16.-17. mail toimuvat liikmesriikide tippkohtumist. Euroopa Nõukogu on demokraatia edendamise ning inimõiguste ja õigusriigi põhimõtete kaitsmisega tegelev rahvusvaheline organisatsioon, mille liikmed on kõik Euroopa riigid, ning ka Nõukogude Liitu kuulunud Kaukaasia riigid. Euroopa Nõukogu tegevuse üks alusdokumente on 1950. aastal koostatud inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioon. Selle alusel asutati Euroopa Inimõiguste Kohus.    					Toimetaja:  Mait Ots


Ats Miller: maailmapoliitika tuleb koju kätteOlen viimasel aastal kirjutanud päris palju Ukraina sõjast. Ma ei tea suuremat ei Ukrainast ega sõjast (taktika mõttes), eks ole, sestap olen püüdnud ka tollest orkide röövretkest kirjutades pigem vaadelda aspekte, millest ma (ise usun, et…) ikka üht-teist tean. Olen püüdnud edasi anda, kuidas toimuv inimajaloo ja ühiskondlik-tehnilise arengu üldisemal taustal välja näeb ja seeläbi ennustada, mis järgmiseks juhtub. Ennustamine on muidugi tänamatu töö.
Ma kirjutasin möödunud aasta mais, et selle sõja on Venemaa tegelikult juba kaotanud, kuigi see vindub veel päris tükk aega.
Ma kirjutasin ka, et lähema kümne aasta jooksul muutub maailm tundmatuseni. Olen sedagi varem kirjutanud, et ega ma ju täpselt ei tea, millal tuleb üks või teine murdepunkt, ent II MS vormitud maailm lihtsalt peab otsa saama – uued tegijad on tõusnud ja vähemalt üks vanadest on langemas. Vene Impeerium kulutas läbi oktoobrimässu ja sellele järgnevate metsikuste ära oma arengupotentsiaali ja ajaloolise paratamatusega peab järgnema sajanditega mõõdetav tagasilangus.
Huvilised, muide, on välja otsinud üle-eelmise kümnendi arvutimängud, kus üheks stsenaariumiks oli sõda Ukrainas Lääne relvadega Venemaa vastu. Kommentaarides sellise võimaluse üle ainult irvitati. Ja siin me oleme…
Teisalt on juba aasta otsa vaetud stsenaariume alates mainitud tuumasõjast kuni Venemaa „rahumeelse” lagunemiseni suvaliseks hulgaks khaaniriikideks. Kumbagi neist ei ole ma ise väga tõenäoliseks pidanud (ja niipalju on mu ennustused senini täppi läinud). Olen olnud optimist selles osas, et ehk on mõnelgi orkil pisut mõistust ja see jama lõpetatakse kuidagi ära, ent selles osas on realiseerunud must stsenaarium – orkid muudkui tapavad edasi; saavad ka ise hulgikaupa surma, aga inimeste tapmist ei lõpeta.
Jah, uus faktor maailmas on tuumarelvad, nii et ajaloo lõpp ei ole tõepoolest välistatud, ent hoidkem siin külma pead. Ähvardusi kasutada tuumarelva tuleb Orkistanist järjest harvem, sedamööda, kuidas Lääne reaktsioon sellele on aina loium ja ma ütleksin isegi – tüdinum.
Esiork tahab elada. Tema lähikondlased ka. Nad on nõus surma saatma suvalise hulga teisi orke, aga ise nad surra ei taha. Kõige süngem arenguvõimalus siin on minu arvates see, kui neil bluff kuidagi käest ära läheb.
Tuumasõda ei alga nupulevajutusega. Mõned päevad tagasi ütles Ameerika Ühendriikide rahvusliku julgeoleku nõunik Jake Sullivan, et hetkel nad ei näe põhjust arvestada võimalusega, et Venemaa kasutaks tuumarelva. Pentagoni pressiesindaja John Kirby on kommenteerinud, et muidugi nad jälgivad, ega selles suunas midagi liikuma ei hakka, kuid neil pole tõendeid, et Venemaa reaalselt selles suunas midagi teeks.
Ehk – ärgem laskem end lõdvaks, kuid hirmunud kiljumine pole ka asjakohane.
Ja üldse – tuumakonflikti me praktiliselt mitte kuidagi mõjutada ei saa. Kui asi niikaugele läheb, siis heal juhul saadetakse meile viisakusest postkaart, et kuulge, hakkas peale, kui te seda seenekujuliste pilvede järgi juba ise ära arvata pole osanud…
Kui Putin jääb pikemaks ajaks võimule, liigub Orkistan (juba praegu selgelt nähtaval kursil) suurema Põhja-Korea suunas. Suurema mitte ainult pindalalt, vaid suuremad saavad seal olema ka massirepressioonid, töölaagrid, mahalaskmiskomandod, tsensuur ja mobilisatsioon.
Mõned peavad seda arenguvõimalust ebarealistlikuks ja tavaliselt mitmel (vastandlikul) põhjusel. Nimelt ühelt poolt on orkid hetkel nii taltsad, et seda pole lihtsalt vaja, piisab välise info blokeerimisest ja vihkamise süstimisest oma telekanalite kaudu.
Teisalt ei saavat Venemaa seda endale lubada, sest näiteks internetiga on seotud ka siseriiklik pangandus ja maksusüsteem ja kuigi lojaalsetelt kodanikelt välismaareiside võtmine ei pane neid mässama, jõuab liiga suur osa orke äratundmisele, et Putini all läheb elu kuidagi aina närusemaks.
Kolmandaks on see väga riskantne, sest hetkel veel info liigub ja nähes enda lähedal repressioone hakkab ka kõige lojaalsem ametnik mõtlema, et millal tuleb tema kord.
Häda on aga selles, et Putinil jääb käike aina vähemaks. Mobilisatsioon kuulutati välja sellepärast, et muud ei jäänud üle. Teades, et mõjub päris suurele osale ühiskonnast äratuskellana. Kuidas sa hoiad sõjatehaseid kolmes vahetuses tööl, kui riigikassa on tühi? Muide, ohumärk on, et Putin on paaris oma kõnes maininud, et „nõiajahti” ei tule – ta valetab ju alati…
Pole mingeid tõsiseltvõetavaid märke, et Venemaa lagunema hakkaks. Küllalt tõenäoliselt muidugi tähendab (paratamatu) kaotus selles sõjas Putini lõppu. Aga mitte putinismi lõppu.
Jah, igasugused tegelased Venemaal loovad agarasti oma eraarmeesid ja sajand tagasi nõudis kodusõda üle 13 miljoni elu. Ent hetkel pole neist eraarmeedest veel mingit reaalset vastast regulaararmeele ega isegi mitte korrakaitsejõududele. Ei tohi unustada, et need sõltuvad ressursside osas „ametlikest” kanalitest ja neil pole ühiskonnas mingit laiemat kandepinda. Orkid ei ole praegu vähimatki valmis mässama.
Nii et me võime oodata „epideemilist akendest välja kukkumist” ja igasugust mõistuströövivalt sõgedat terrorit, kuid mitte kodusõda. Putin on väga hoolikalt kõrvaldanud (erinevate vahenditega: mõrvamisest ja valesüüdistustega vangistamisest eksiilini) igasuguse (organiseerumisvõimelise) opositsiooni.
Praegu toimub üks väga ebameeldiv protsess – nimelt sõja (sõjaolukorra) normaliseerumine. Me harjume, et on sõda. Me harjume, et orkid purustavad tsiviiltaristut, tapavad ja vägistavad tsiviilelanikke etc etc. Vägivalda kuhjub nii palju, et rahu on ettenähtavas tulevikus võimatu (nagu Lõuna- ja Põhja-Korea, Balkani konflikt, Armeenia-Aserbaidžaan etc).
Putinil on ainult üks eesmärk – võimule jääda. Mitte lõpetada hapnikupuudusega tänu väga kitsale kaelasidemele. Praegu mängib ta Lääne tüdinemisele Ukraina toetamisest. Küllalt tõenäoliselt proovib tema järglane, kes iganes see ka poleks, sama mängu jätkata – bluff, ähvardused, väljapressimine, mõõdutundetu valetamine ja terve skaala inimsust solvavat alatust.
Venemaa kaugeneb Läänest iga päevaga. Agressoriga ei soovita suhelda mingilgi tasandil, lisaks majanduslikele katkevad ka kultuurisidemed. Katkevad isiklikud kontaktid. Tekivad tõrked ideede levikul ja teineteisemõistmisel (ja seda just haritud, laiema silmaringiga ja üldse inimlähedasemate orkide osas). Barjäär või auk, millesse nad end ise kaevavad, muutub iga päevaga aina raskemini ületatavaks.
Nii et Orkistanis lähevad asjad enne paranemist veel palju hullemaks. Ja karta on, et päris pikalt.
Ats Miller, kirjanik ja kolumnist


Pakistani politsei tungis ekspeaminister Khani koju (Täiendatud!)LAHORE, 18. märts, AP-BNS – Pakistani politsei puistas laupäeval riigi idaosas Lahore´is ekspeaminister Imran Khani kodu ja vahistas tema toetajatega puhkenud kokkupõrgete käigus 61 inimest, ütlesid ametnikud.
Kõrge politseiametniku Suhail Sukhera sõnul kõrvaldasid korrakaitsjad Khani Tehreek-e-Insafi partei ja poolehoidjate poolt paigutatud tõkked ja murdsid lahti hoone peaukse.
Khani toetajad loopisid politseinikke kivide ja süütepommidega, hoone katuselt avati korrakaitsjate pihta tuli. Vähemalt kolm korrakaitsjat sai viga.
Khan ise kodus ei olnud, kuna pidi ilmuma laupäeval Islamabadis kohtusse. Teda süüdistatakse ametiajal saadud kingituste deklareerimata jätmises ja varade varjamises. Kohtunik lükkas istungi edasi 30. märtsini.
Sukhera sõnul leiti Khani kodust automaatrelvi, bensiinipomme, metallvardaid ja nuiasid, mida kasutati varem sel nädalal politsei ründamiseks.
Lisaks olevat hoonele tehtud ebaseaduslikke juurdeehitisi korrakaitsjaid rünnanud isikute varjamiseks.
Siseminister Rana Sanaullah' sõnul leiti ka punker, kus arvatavalt on peidus veel ebaseaduslikke relvi ja laskemoona. Ministri sõnul olid Khan ja paljud tema toetajad Islamabadis relvastatud.
Khan oli oma kodus redutanud alates teisipäevast, kui ta ei ilmunud korruptsioonijuhtumiga seoses kohtusse.
Reedel peatas ülemkohus Khani suhtes välja antud vahistamismääruse, et ta saaks kinnipidamist kartmata Islamabadi kohtuistungile sõita.
Justiitsminister Azam Nazeer Tarar sarjas Khani, et ta end politseile välja ei andnud ega ilmunud laupäeval istungile, ehkki oli kohtumajja sisenenud.
Ta süüdistas Khani ka poolehoidjatest meeleavaldajate kasutamises süüdimõistmise vältimiseks.
Khani toetajad panid kohtumaja juures põlema kaks politseiautot ja mitu mootorratast, ütles minister.
Khan kukutati võimult mullu aprillis umbusaldushääletusega.
AP – Baltic News Service


Poliitprojekti E200 toidavad globalistliku haardega kahtlased ärihaidEKRE poliitik Anti Poolamets kommenteerib uudist, mille kohaselt sai poliitprojekt Eesti 200 enne ja pärast valimisi kopsakaid annetusi.
“Reformierakond 2.00 peamised toetajad on hiljuti Eesti kodakondsuse saanud globalistist Eesti ettevõtete ülesostja ja aastaid Lätis altkäemaksu andmise süüdistusega kohtu all olnud raudteeärikas.
Uude riigikogusse 14 mandaati saanud erakond Eesti 200 sai vahetult enne ja pärast valimisi kopsakaid annetusi, millest suurima tegi erakonda kuuluv ettevõtja Joakim Helenius.
Helenius annetas nädalal 21.-28. veebruar 140 000 eurot. Helenius kandideeris ise Harju- ja Raplamaal ja sai 2001 häält, millega ta valituks ei osutunud. Aga kui näiteks Lauri Hussar peaks minema ministriks, pääseb Helenius ka riigikogusse.
Samal veebruarinädalal tegi Eesti 200-le omalt poolt 30 000 euro suuruse annetuse ettevõtja Oleg Ossinovski. Kopsaka, 25 000 euro suuruse annetuse tegi sel nädalal ka ettevõtja Paul-Kristian Padrik.”


FT: Šveitsi suurim pank UBS peab läbirääkimisi Credit Suisse'i ostmiseks   Šveitsi suurim pank UBS peab väidetavalt läbirääkimisi oma raskustes rivaali Credit Suisse'i ostmiseks, kirjutas Fincial Times.   Väljaande teatel võib UBS osta pangast osa või selle tervenisti. Pankade ühinemist kiirendatakse erakorraliste meetmetega. Financial Timesi andmetel kogunevad pankade nõukogud veel sel nädalavahetusel, et arutada võimalikku ühinemist. Tehing soovitakse sõlmida enne turu avamist esmaspäeval. UBS on nõudnud valitsuselt ostu korral kuue miljardi dollari suurust garantiid. Allikate hinnangul peaks pankade ühinemine tähendama vähemalt 10 000 töökoha kaotamist. 1856. aastal asutatud Credit Suisse on viimastel aastatel silmitsi seisnud skandaalide, sealhulgas rahapesusüüdistusega. Šveitsi valitsus pidas laupäeva õhtul erakorralise koosoleku, kuid infot seal räägitu kohta pole avaldatud. Senine 54 miljardi dollari suurune rahasüst Šveitsi keskpangalt ei ole Credit Suisse'i probleemi lahendanud.    					Toimetaja:  Karin Koppel    					Allikas:  ERR-i raadiouudised


Naisettevõtja kogemus: kiirendiprogrammis kasvasime tavalisest ettevõttest start-upiksAjujahi eelmise hooaja võitja, kahest tublist naisettevõtjast koosnev tiim Complok, ei tahtnud tegelikult üldse Ajujahti tulla, kuid programmi sisenemine muutis nende elu ning ettevõtet täielikult. Comploki asutaja Mari-Liis Kurgi kogemus tõestab, et õige suhtumise ning töökusega on kõik võimalik.
Ajujahi eelmise hooaja võitis rahapesu tõkestamise koolitusi pakkuv Complok. Ajujahis traditsioonilisest konsultatsiooniettevõttest start-upiks muutunud Complok on tänaseks jõudnud skaleerimise-faasi. Seda tõestab ilmekalt fakt, et ettevõtte üks asutaja Mari-Liis Kurg viibib intervjuu ajal Londonis, kus kohtub potentsiaalsete investoriga.
„Meil ei olnud tegelikult üldse soovi Ajujahti tulla ja mõnes mõttes sattusime sinna juhuslikult. Meid innustas programmi kandideerima Comploki tulevane mentor Triin Kask, kellega tutvusime naisettevõtjatele suunatud üritusel. Algul proovisime Ajujahis osalemisest viisakalt keelduda, kuid Triin oli väga veenev ning oleme selle eest talle täna tänulikud,“ selgitas Comploki kaasasutaja Mari-Liis Kurg.
Ta lisas, et Ajujahti sisenedes oli ettevõttel esmase digitaalse koolituse näol olemas minimaalne töötav toode ehk MVP (minimum vibale product), mis sai Ajujahis tuule tiibadesse ning tänaseks on ettevõtte visioon kasvada globaalseks riski haldamise tööriistaks, mille fookuseks on finantssektor.
Comploki asutaja sõnul oldi Ajujahi programmis edasi liikudes juba 40 parima hulka pääsemise üle rõõmsad ning leiti, et kui sealt enam edasi ei pääse, siis on juba saavutatud küll. Emotsionaalselt kõige võimsam oli aga 9 parima hulka pääsemine, sest siis jõudis naistele kohale, et nüüd pingutades on edasi juba kõik võimalik. „Televooru jõudes mõistsime, et meie vastas on tugevad konkurendid, aga ega meie ka kehvemad ei ole. Kolme hulka jõudmine oli meile juba mõnes mõttes ootuspärane, kuid saate võitmine oli siiski täielik üllatus,“ rääkis Kurg.

Startup mindset andis tõuke kasvuks

Comploki asutaja sõnul olid nad Ajujahti sisenedes pigem traditsiooniline konsultatsiooniettevõte, kes lihviti iduettevõtteks programmi jooksul. „Ajujahis saime aru, et meie toode peab olema skaleeritav ning Eestist peab kiiresti välja minema,“ selgitas Kurg.
„Lisaks tehti meile kiiresti selgeks, et ei tasu midagi eeldada ja valmis arendada ilma testimise ja kliendi tagasisideta. Iduettevõtluses on väga omane better done, than perfect tegutsemisviis, mille kaudu kiirelt testida, tagasisidet saada ning toodet edasi arendada. Ja siinkohal on hästi oluline riskida, eksida ja valesid valikuid teha ning uuesti proovida, et saada aru, mis on parim product market fit,“ lisas Kurg ning tõdes, et tänu Ajujahile kasvas märgatavalt ka ettevõtte käive.
„Ajujahti tulles oli meie üks eesmärkidest teha müüki. Tänu programmi jooksul saadud teadmistele olime saate lõpuks endale võitnud juba 48 klienti. Numbritesse pannes kasvas ettevõtte käive 11 000 eurolt 60 000 euroni. Selle aasta eesmärgiks oleme seadnud minimaalselt 250 klienti ning kolme aasta pärast tahame näha juba vähemalt miljoni euro suurust käivet,“ rääkis Kurg ning nentis, et enne Ajujahti tulekut mõtlesid nad kitsamalt, kui täna, mil osatakse suurelt unistada ja müüa ka ettevõtte visiooni ja potentsiaali, mitte ainult olemasolevat toodet.
Pärast saate võitmist on ettevõte pidanud palju tegelema raha kaasamisega, mis on isegi Ajujahi võitmisest olenemata keeruline. „Investeeringute kaasamine nõuab palju veenmist, vestlemist ja tagasiside saamist. Tänaseks oleme esimestele investoritele lepingud õnneks välja saatnud - ilma Ajujahita oleks see teekond olnud kindlasti keerulisem,“ nentis Kurg, kes just parasjagu on pidamas läbirääkimisi erinevate koostööpartneritega fintech kogukonna keskuses Londonis.

„Ei“ on okei

Comploki asutaja jaoks oli Ajujaht eelkõige mugavustsoonist väljatulek ja pidev enese tõestamine.
„Tegelikult oli hea, et meil alguses ei olnud suurt soosingut, sest see pani meid kõigile vastupidist tõestama. End pidevalt uuesti ja uuesti tõestades harjud ära, et ka „ei“ on täiesti okei. Oluline on see naerulsui vastu võtta ja edasi minna,“ nentis Kurg.
Teisalt andis programm vastu hindamatu kogemuse, vajaliku kontaktvõrgustiku ning tänaseni kestva mentorsuhte.
„Meie mentori Triinu roll ettevõtte arengus oli märkimisväärne. Ta ei öelnud, mis on õige või vale, vaid suunas ja toetas meid ise kõige õigemat lahendust leidma. Õige mentor ongi see, kes sind motiveerib, on ise teinud läbi sama teekonna ja suudab näha ettevõtte probleeme ja kitsaskohti läbi välise pilgu,“ sõnas Kurg ning lisas, et nende mentorist on tänaseks saanud ka Comploki investor.
Teistele iduettevõtjatele soovitab Comploki asutaja ärikiirenditest kindlasti võimalusel osa võtta ning peab koolitusprogrammi isegi telesaatest olulisemaks. „Ma soovitan kõigile minna sinna rolli, kus saad turvaliselt olla konkurentsitingimustes, ennast pidevalt tõestada ning ületada. Lõpuks kasvatabki see piisavalt paksu naha, et päris maailmas läbi lüüa,“ selgitas Kurg.
„Peale kiirendi läbimist mõistad, et 99% tööst seisab alles ees. Kui see 1% tundub hirmutav, siis on ebatõenäoline, et väljaspool kiirendit õnnestud,“ arvas Comploki asutaja.
Kui sulle see lugu meeldis, siis toeta sõltumatut rohelist meediat   Anneta


Netanyahuga kõnelenud Biden toetab Iisraeli kohtureformis kompromissiWASHINGTON, 20. märts, AFP-BNS - USA president Joe Biden teatas pühapäeval Iisraeli peaministrile Benjamin Netanyahul, et toetab kompromissi vastuoluliste Iisraeli kohtureformikavade osas, teatas Valge Maja.
"Oma esimestes kommentaarides selle teema kohta ütles Biden, et reformid peavad austama demokraatlikke põhiväärtusi," seisis Valge Maja avalduses.
Netanyahu kaitses neljapäeval oma valitsuse vaidlusaluseid õigusreforme ja nimetas kriitikat muudatuste suhtes absurdseks.
"Iisraeli vaenatakse kogu aeg ja mina olen nagu mingi võimur, kes kaotab demokraatia ja kõik muu selline jaburus," ütles Netanyahu pärast kõnelusi Saksa kantsleri Olaf Scholziga.
"See on absurdne, see on pöörane," toonitas peaminister.
Netanyahu valitsuse plaani vastu korraldatakse Iisraelis aktiivselt meeleavaldusi. President Isaac Herzog on hoiatanud, et kohtureform võib vallandada kodusõja. Mõned kriitikud väidavad, et Netanyahu püüab reforme läbi suruda kaitsmaks ennast ajal, mil ta on silmitsi korruptsioonisüüdistustega.
Iisraeli reformid vajavad konsensust, ütles USA välisminister Antony Blinken neljapäeva õhtul intervjuus uudisteagetuurile AFP, kui kommenteeris proteste peaminister Netanyahu plaani vastu korraldada ümber riigi kohtusüsteem.
Blinken ütles, et USA ei võta pooli, kuid on seisukohal, et "konsensus on parim tee edasi".
"Üks asi, mida me teame meie enda kogemusest demokraatiana on see, et kui te plaanite teha suuri muutusi, suuri reforme, oma seadustes, oma institutsioonides, on konsensus ehk kõige tähtsam asi," lausus ta.
Konsensus on võti tagamaks, et "teil on midagi, mis ei ole ainult aktsepteeritud, vaid ka püsib".
AFP - Baltic News Service


Värske poliitiku krüptoäri: võrkturundus, võlad ja aastaid raha oodanud partnerid Eestist, Jordaaniast ja UgandastKahtlased krüptovaluutad, lepingus tema asemel esinevad tegelased, nördinud partnerid mitmest riigist, kes nõuavad aastaid võlgade äramaksmist – nii näeb välja Kremli-meelse liikumise Koos ühe eestvedaja Oleg Ivanovi krüptoäri. Pärast seda, kui ajakirjanikud tema partneritega vestlesid, pakkus ta avalikest nõuetest taganemise vastutasuks võla tagastamist.
Ivanov ise väidab, et välispartnerid on temaga tehtava koostööga rahul, aga endine partner ei täitnud tema ees võetud kohustusi ning üritas kaks nädalat enne valimisi teda šantažeerida ja talt raha välja pressida.


Hiina RV süüdistas USAd riigi Venemaa suhete vallas väljapressimisesHiina Rahvavabariigi välisministeeriumi pressiesindaja kinnitusel ei tohi USA sekkuda Hiina RV ja Venemaa suhetesse ning USA on ise kõige suurem Ukraina sõja õhutaja.
Hiina RV kesktelevisioon CCTV uuris esmaspäeval 20. veeruaril toimunud välisministeeriumi pressikonverentsil ministeeriumi pressiesindajalt Wang Wenbinilt, kas keegi Hiina RV poolelt kohtus Müncheni julgeolekukonverentsi ajal Ameerika Ühendriikide esindajatega.
Wang Wenbin kinnitas, et USA soovil kohtus mitteametlikult USA riigisekretäri Anthony Blinkeniga konverentsi äärealadel Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo liige ja Keskkomitee Välisasjade Osakonna direktor Wang Yi. Wang Yi riidles Blinkeniga nõndanimetatud "õhupallijuhtumi" pärast ja teatas, et USA rikkus rahvusvahelisi tavasid ning rahvusvahelist tsiviillennunduse lepet. Wangi Yi lisas, et USA on ise maailmas kõige suurem luuraja ja üle Hiina RV on lennanud mitmeid USA seireõhupalle. Hiina RV poole sõnul peab USA oma vigu tunnistama.
Ukraina teemal rõhutas Wang Yi, et Hiina RV-l on kindlad põhimõtted. Hiina RV on pühendunud rahukõneluste korraldamisele ja on selles vallas mänginud ülesehitavat rolli. Hiina RV ja Venemaa kõikehõlmav strateegiline kooskõlastamise partnerlus on ehitatud kolmandate riikide siseasjadesse sekkumatuse, vastasseisude vältimise ja mitteründamise vundamendile. Kahel suveräänsel riigil on õigus selliseid lepinguid sõlmida. Me ei kavatse taluda Ameerika Ühendriikide näpuga näitamist ega isegi väljapressimist Hiina RV-Venemaa suhetes. Ameerika Ühendriigid on suurriik, mis peaks püüdlema kriisi poliitilise lahenduse suunas, mitte viskama lõkkesse puid juurde ega sellest kasu lõikama.
Riikliku Raadio (CNR) küsimustele vastates lisas Wang Yi, et Hiina RV esitab peatselt Ukraina ja Venemaa sõja poliitilise kokkuleppe kava, ning riik seisab kindlalt rahu ja dialoogi poolel.
Bloomberg päris, kuidas välisministeerium kommenteerib Blinkeni väidet, et Hiina RV kavatseb hakata mittesurmava abi kõrval andma Venemaale ka surmavat abi.
Wang Wenbin vastas, et see on USA, mitte Hiina RV, kes saadab sõjaväljale külluslikus koguses relvi. Ameerika Ühendriikidel ei ole õigus öelda Hiina RV-le, mida viimane teha tohib. Me ei kannata oma Venemaa suhetes mitte kunagi näpuga näitamist ega väljapressimist või survestamist.
Mis puutub Ukraina teemasse, siis selle saab kokku võtta rahukõneluste toetamisega. Rahvusvaheline kogukond teab, kes kutsub üles dialoogile ja kes viskab puid lõkkesse ning õhutab vastasseisu. Me kutsume USA poolt tõsiselt kaaluma rolli, mida see mängib ja see võiks päriselt teha midagi, mis aitaks olukorda leevendada ning liikuda rahuläbirääkimiste poole. USA peab lõpetama süüdistamise ja väärteabe levitamise. Hiina RV seisab kindlalt rahu ja dialoogi poolel ja mängib olukorra leevendamises konstruktiivset rolli.
Wang Wenbin lisas, et Hiina RV esitab Ukraina sõja aastapäevaks (24. veebruar) kava, kuidas Ukraina kriis lahendada poliitilisel teel.
Ta teatas samuti, et Wang Yi külastab Venemaad. (Külaskäik leiab aset esmaspäeval, 20. veebruaril.)
Toimetas Karol Kallas


Eesti nagu Kasahstan: Reformierakonna valitsetav riik on postsovjetlik, mitte läänelikReformierakonna valitsemise stiil, kus Kaja Kallas on võimu nimel koos krimikahtlusega erakonnaga teinud kaporatuuri võimupöördega ühe valitsuse, siis nad nurka visanud ja võtnud järgmised puudlid, meenutab väga Ida-Euroopat ja endist Nõukogude Liitu. Ehk siis on Reformierakond loonud postsovjetliku valitsemisstiili.
BNS vahendab: “Kasahstani parlamendivalimistel juhib lävepakuküsitluste kohaselt valitsuspartei Amanat, mis on saamas üle 50 protsendi häältest. Küsitluste põhjal pääseb parlamendi alamkotta viis-kuus erakonda. Praegu on neid kolm.”
Kas pole kuratlikult tuttav süsteem? Nii nagu Eestis oli “ette teada” Reformierakonna väidetav valimisvõit, nii on ka Kasahstanis, teised võivad olla ja kohtigi saada, aga võimupartei on juba ette teada.
Reformierakond kasutab kõiki korruptiivsetele postsovjetlikele maadele omaseid valitsemismeetodeid: tema käsutada on valimissüsteem, peavoolumeedia ja osad reitingufirmad, valitsus paneb vajalikele kohtadele “omad”, nagu oli ametikohtade täitmisega enne valimisi; oponentide vastu algatatakse purustavaid infosõdasid; ühiskonda hirmutatakse vastasrinna võimulepääsuga, oma toiduahel pääseb samas mistahes süüdistustest jne. Ehtne Ida, mitte Lääs.
Kogu vasakliberaalse leeri valitsemisstiil on täielikult selline, nagu kohtab alates Ida-Euroopast kuni endise Nõukogude Liidu tagaotsani. Kuigi Saksamaa muutub samuti üha ebademokraatlikumaks, on seal siiski veel demokraatiat tunda: mõne aja eest vahetasid uued jõud välja Angela Merkeli kristlikud demokraadid. Eestis aga jätkab kohalik ainupartei, Eesti NLKP ehk meie Amanat.
Uued Uudised


TULIUUS LIIGE | Uus Maa turundusjuht Kaie Kass Agcay: turunduse mõõtmine on väljakutse, kui samaaegselt on töös väga erinevad online ja offline kanali...TULI katuse alla on jõudnud värske liige, Kinnisvarabüroo Uus Maa. Intervjuus räägib turundusjuht ja juhatuse liige Kaie Kass Agcay maaklerite elust ning sellest, mis teeb kinnisvara turundamise keeruliseks.
Uus Maa turundusjuht Kaie Kass Agcay räägib muuhulgas, kas ja kuidas kinnisvara turundamise mõju mõõta. Foto: Uus Maa
Olen alati mõelnud, kuidas maaklerid töötavad. Nii palju, kui nendega suhelnud olen, on nad alati valmis elamist näitama. Kujutan ette, et mõni helistab kell 4 hommikul ja tahab korterit vaatama tulla. Täiesti 24/7 töö?
Kui oled nooremmaakler ja alles kasvatad endale portfelli, siis oledki valmis kohe jooksma ja tegema. Kogenum oskab endale juba piirid seada ning ka telefoni teel kliendi kavatsustest ja plaanidest aru saada, enne kui korterit näitama tormab.
Mõni klient helistab ja ütleb, et teil on üürikorter, tahan vaatama tulla. Tihti tulevad sellised päringud laupäev või pühapäev, kui on olnud mingi peretüli ja hakkab üks liitmine-lahutamine pihta. Mul on kohe vaja (tõstab häält – toim.), rahas pole küsimus! Esmaspäevaks lepitakse ära ja siis vaene maakler seisab kell 9 hommikul trepikoja ees ja ootab…
See on tavaline asi?
See on tavaline asi juhul, kui ei ole vahetult enne üle kinnitatud, et kohtumine on jõus. Üks õige küsimus koduhuvilisele võib avada ta häälepaelad ning võib ilmneda, et “aa, ei, me alles hakkasime vaatama, me ei tea, kas tahame või ei taha”.
Või siis klassikaline “mul on raha küll”. Lähed näitad kallist penthouse’i, aga siis tuleb välja, et pangas pole veel käidud ja inimese nime taga on viie aasta tagune punane kiirlaenu hüüumärk ja ongi lugu lühike.
Maakleritele heidetakse kõige rohkem ette, et neid ei saa kunagi kätte, nad ei taha tööd teha, nad ei teegi midagi, aga raha oskavad küsida (muigab – toim.). Tegelikku köögipoolt keegi ei näe. Kui ma üksteist ja pool aastat tagasi Uus Maasse uusarenduste projektijuhiks tulin, siis mõtlesin, et mis need maaklerid ikka teevad.
Aga siis näed nende tegemisi päevast-päeva, täielik respekt. Seadused muutuvad nii tihti, et kui sa ei ole pädev ja ei koolita end pidevalt, võib juhtuda nii, et lähed notarisse kohale, mõtled, et ka-ching, lõpuks on palgapäev, aga tegelikult jääb tehing ära, sest sa ei teadnud, et selle ja selle seadusega seoses on vaja neid ja neid dokumente. See on tohutult mitmetasandiline valdkond.
Et edukas olla, pead kogu aeg kursis olema ja end täiendama. Inimeste koolitamine on meie jaoks prioriteet number üks. Koolitame oma inimesi iganädalaselt – tähtsad on juriidika, müük, inimsuhted ja iseenda hoidmine, et läbi ei põleks… Eks maakleriamet on pigem elustiili küsimus. Kui sa armastad, mida teed, siis teedki 24/7.
Ei tea, jah, see ei tundu meelakkumine.
Ega ta ei ole, jah. Maaklerina oled ikka pea samasugune usaldusisik nagu pihiisa. Ilmselt umbes pooled kinnisvaratehingud on läbi mingi isikliku draama – lahutused, lähedase surm, pärimised. See ei ole kõik ainult üks pidu ja pillerkaar, et ostsin suure maja ja kutsun kõik tuttavad külla. Kui sul pole empaatiat ja su tunnel vision on ainult tehingu peal, siis sa edukaks ei saa. Sa pead sisimas tahtma aidata neid inimesi. Nende jaoks on see suur elumuutus.
Kinnisvaraturul on praegu täiesti teine seis, kui paar aastat tagasi. Kui palju on sellega seoses teie turundus muutunud? Võiks arvata, et vahepeal tahtsid kõik kortereid ja maju osta ning turunduse osakaal oli väiksem.
Pärast koroona esimest ehmatust vallandus kinnisvarahuvi laviinina ja siis oli tõesti nii, et ei jõudnud nii palju ette anda, kui ostuhuvi oli. Portfellid müüdi tühjaks. See oligi natuke ebanormaalne aeg. Täielik anomaalia. Praegu ka räägitakse turu põhja kukkumisest, aga näiteks jaanuaris oli võrreldes eelmise aasta jaanuariga 9% rohkem tehinguid. Pigem praegu normaliseerume.
Mina alustasin Uus Maas 2011. aasta septembris, siis hakati välja tulema eelmisest majanduskriisist. Oli suhteliselt põlve otsas tegemine, sest kui käibeid ei ole, siis ongi turundus nulleelarvega. Oled oma kanalites ja pead leidlik olema. Siis ju sotsiaalmeedia nii ei ruulinud.
Praegu planeerid kõigepealt ära sotsiaalmeedia ja Google’i ning pärast vaatad ülejäänud kanaleid, siis oli vastupidi. Praegu teeb ka tehisintellekt elu kergemaks, kui seda rakendada oskad. Aga siiski,kui tahad olla unikaalne ja eristuv, siis ilma inimfaktorita ei saa.
Meil on kuueliikmeline turundustiim ning valdav osa sisuloomest ning turundusest on in-house. Aitame maakleritel artikleid kirjutada ning sõnu seada. Tavakujundused teeme valdavalt kõik ise Canvas. See on meie elu kiireks ja efektiivseks muutnud.
Lisaks on sotsiaalmeedias olemas müriaad kujunduspõhjasid. Hoiad näppu peal, juba ütleb, et sul on siia vaja seitset videot ja kolme fotot, asendad ära, muusika ka taha ja ongi olemas. Ma ei kujuta ette, et peaksime praegu majavälise partneri järgi kampaaniat ootama. Turg on pidevas muutumises, jääksime rongist maha. Klassikaline reklaamiagentuur on täna vist agoonias, ma kardan. Ma tegelikult ei tea, aga ma ise ilmselt oleks… Loodan, et ma siin kellelegi liiga ei tee.
Uusi kanaleid ja võimalusi, mida testida, tuleb pidevalt juurde. Parimaid tulemusi näidanud kanalid jäävad. Loorberitele puhkama jääda ei saa, tahame ideaalis ikka mitu sammu ees olla.
Alles tegime majavälise konsultandi abil täiustatud fotokeele. Kui sul on 3000 kuulutust väga heade fotodega, siis tuled kinnisvaraportaalides paremini esile. Uue inimesena panustab meil tiimis kodude lavastaja ehk stager, kes käib enne fotograafi korterist või majast läbi ja tuunib selle ära. Kui inimene müüb oma kodu, tahab ta kedagi, kes suudaks esitleda tema kodu parimal võimalikul viisil. See ongi osa meie tööst – tagada parim tehing.
Iga maakler on turundaja.
Jah, on küll, jah. Iga maakler on nagu eraldiseisev kaubamärk. Sul peab kliendi jaoks olema mingi lubadus. Miks ta peaks just sind valima? Uus Maas on ligi 200 maaklerit. Osad on spetsialiseerunud kinnisvaratüübi, osad piirkonna järgi. Kõik võistlevad omavahel. Siis ongi oluline eristuda ja silma paista. Uus Maa üle 30-aastane kaubamärk muidugi aitab lihtsamini “uksest sisse” saada.
Sa pead inimestele meelde jääma. Riigikogu ja kohaliku omavalitsuse valimised on iga nelja aasta tagant, aga maakleritel on valimised iga jumala päev. Pead olema pildis, ise tubli olema ja tegevusi tegema.
Mis kinnisvara turundamises kõige spetsiifilisem ja huvitavam on?  See ei ole ju jäätise ega kontserdipileti müümine. Kinnisvara on väga kallis toode ja sageli ostetakse terveks eluks.
Kui ostad või ise ehitad oma esimest pesa, siis arvad, et see on kogu eluks, aga siis teeb elu omad korrektuurid ning selgub, et ei olnudki (muigab – toim.) Ning kõik hakkab jälle otsast peale… Eesti inimene ostab kodu umbes 2-3 korda elu jooksul. Meie ülesanne on olla top-of-mind kinnisvarabüroo hetkel kui üks elutsükkel otsa saab.
Kõige suurem eristuvus teistest on ikkagi see, et kinnisvara on kallis toode ja ostu-müügi puhul on tegemist on pikema protsessiga. Müük ei sõltu ainult meist. On pangad ja on notarid. Kui on tegemist pärandvaraga, võib ühe objekti müügitehingus ümber laua olla 11 osapoolt, kelle kokkusaamiseks ning tihti ka lepitamiseks võib minna mitu kuud. Suured sularahatehinguid tuleb raporteerida vastavatele instantsidele – seda sätestab rahapesu tõkestamise seadus. Sõja tõttu tuleb teha taustauuringuid raha päritolu kohta. Notarites on olemas persona non grata nimekiri, kust saab üle kontrollida. Ja nii edasi.
Kuidas kinnisvaras üldse turunduse mõju hinnata ja mõõta? Ei saa ju öelda, et tegime Facebooki reklaami ja seepärast müüdi korter maha.
Vot jah, see on tõesti hea küsimus. Mõõtmine on paras väljakutse, sest maaklerid saavad kõnesid ja kirju erinevatest allikatest. Müügiplakatitel on kontakt; portaalidest, sealhulgas ka meie kodulehelt nähtud kuulutuste peale on võimalik kas helistada, e-kiri kirjutada või päring saata. Võib-olla keegi nägi postitust sotsiaalmeediast ja võttis ühendust. Enamik kanaleid ei ole omavahel seotud ja seetõttu leiutame ning katsetame pidevalt, et tulemuste raporteerimine ei oleks käsitöö.
Tegime eelmisel aastal turundusauditi ja aasta lõpus vahetasime digiagentuuri ning tegeleme praegu sellega, et mõõdikuid veel paremini paika saada. Ehk et kogu aeg on work-in-process.
Tahaks öelda, et meil on mingi ideaalne sihtgrupp, kes lõpetas ülikooli ära, ei taha enam üürida, aga see pole nii. Piirid on laiali, inimesed vandersellitavad mööda maailma ringi. Digitaalnomaadid. Kaugtöö. See ei ole nii nagu vanasti, et pidid abielluma, et korteriostu järjekorda saada.
Me ka ju ei tea täpselt seda ajahetke, millal müügihuvi “kuumaks” läheb ehk millal toimub elumuutus. Ei tea, millal Inimene saab päranduse või loobub pärandist, millal ta tahab kodu upgrade’da või downgrade’da. Üks hetk käib klikk ära – näiteks ühistu esimees ei lase elada, aitab, hakkame uut kodu otsima! Mingid sesoonsused muidugi on, aga päris mitte nii nagu joogi- või grillitootjatel, et ilmad läksid ilusaks ja eestlased muutuvad grillirahvaks.
Meedias võtavad sõna igasugused kinnisvaraanalüütikud. Jääb mulje, et üks nädal on kõik korras, siis jälle paanika ja turg sajandi languses, siis jälle korras. Eks analüütikud töötavad eri ettevõtetes ja kõigil ole mingi oma agenda. Kuidas tavaline lugeja, kes tahab näiteks endale kinnisvara osta, peaks aru saama, mida ja keda uskuda?
Hea küsimus. Mina arvan, et tasuks vaadata ametlikke kanaleid. Usu meid, noh (naerab – toim.). Meil on oma hindajate ja analüütikute tiim, 200 maaklerit “põllul”, iga kuu võrdleme oma numbreid maa-ametis registreeritud tehingute ja pankadega. Läbi mitme turuosalise saab ikka suhteliselt täpse tunnetuse kätte. Kui keegi ütleb, et kõik on pekkis ja keegi ei osta, siis võib-olla ta ei teinudki eelmine kuu midagi, aga meil on grupis ligi 250 inimest, nii et meie numbrid põhinevad ikkagi väga suurel hulgal turuosalistel.
Kas maaklerid saavad omavahel hästi läbi? Olen vaadanud tõsielusarja “Selling Sunset”, kus müüakse kallist Los Angelese kinnisvara ja nemad seal ainult tülitsevad ja ajavad üksteisele kaikaid kodaratesse. See on päris naljakas.
(Naerab – toim.). Ma olen ka vaadanud… Ega see töö ei ole glamuurne nagu “Selling Sunset”. Vahel on ka. Aga üldiselt on see selline suhtleja, läbirääkija, projektijuht, klienditeenindaja, juriidiline nõustaja ja psühholoog ühes isikus. Mõnikord oled ka koristaja – kui näiteks pildistamine on kokku lepitud, aga juba uksest sisse astudes saad aru, et kodu omanikul või üürilisel oli koristatud elamisest teine arusaam. Tasu on muidugi seda väärt. sissetulekul lage ei ole. Meie eelmise aasta käibekuningas tegi kokku pea 450 000 eurot vahenduskäivet.
Mida parem sa kõiges selles oled, seda lihtsam on sul oma tööd teha. Keeruline töö, onju. Mõtlesid, et tuled maakleriks, aga mul on selline tunne, et nüüd vist ikka ei tule (naerab – toim.).
Miks TULI-ga liitusite?
Liitusime seepärast, et kõige paremad turunduslikud mõtted tulevad tavaliselt valdkonnaüleselt. Kui istume ainult oma kinnisvaramullis, siis räägimegi ainult kinnisvaramulli. Teil on ägedad liikmed ja üritused, tahaks neist osa saada. Soovitus- ja kogemuspõhine suhtlemine on palju tulemuslikum, kui see, et loed kuskilt mingit case study. Infovahetus ja tulevikuvaade on meie jaoks hästi oluline.
Autor: Siim Kera, TULI
Uus Maa on TULI liige. TULI ühendab kõiki turundusega tegelevaid professionaale, kes on huvitatud erialase taseme tõstmisest ning valdkonna ärksaimate kaasamõtlejate hulka kuulumisest. TULI-sse kuulub praegu 110 liiget.
Kõik uudised


INTERVJUU Selveri äriarvestuse juht Kristjan Anderson e-kaubanduse trendidest: e-poe ostukorv on füüsilise poe ostukorvist keskmiselt 4-5 korda suuremSelveri äriarvestuse juht Kristjan Anderson.Foto: Selver/Hendrik Osula
Pandeemia-aastad olid e-kaubandusele justkui maast leitud varandus. Maksekeskus ASi statistika järgi on toidupoodidest kauba tellimine tippajaga võrreldes küll oluliselt vähenenud, kuid sellel on ka loogiline põhjus: piirangute kaotamise järel läksid inimesed taas tavapoodi. Ometi võib öelda, et koroonaaeg rikastas tarbimisharjumusi ja toidukauba ostmine e-poest on leidnud oma kindla koha tarbijate käitumises. Maksekeskuse üheks kliendiks on üle Eesti toidu- ja olmekaupu klientideni viiv Selver, mille äriarvestuse juht Kristjan Anderson räägibki nüüd pandeemiast taastumisest ning avaldab, millised on olnud pöörasemad tellimused, mis e-Selveri kaudu tehtud.
Kui populaarne on Selveri klientide hulgas e-poe kasutamine?
Sellele saab vastata nii, et on populaarne ja saaks olla veel populaarsem. Kõik kliendid ei ole selle teenuseni jõudnud ja on üsna ilmne, et kõik ei jõua ka. Läbi ajaloo küünib klientide hulk  sinna 200 000 kasutaja piirimaile, kes on mingil moel, kas siis eraisikuna või ärikliendina, meie e-poe teenust proovinud.
Seega on meil veel pikk maa minna. Ja kui vaatame igapäevast kasutajaskonda, siis see on vaid paarikümne tuhande kasutaja tasemel – need on kliendid, kes kasutavad e-Selveri teenust regulaarselt igakuiselt.
Eks tegemist on pigem mugavusteenusega, mida läheb sõltuvalt inimese elustiilist mingitel hetkedel vaja vähem või rohkem või ainult ajutiselt. Põhjused, eesmärk või otstarve, miks e-Selverit kasutatakse, võivad olla väga erinevad.
Ma usun, et e-toidupoe kasutamine on hoogu juurde kogumas. Samas peame arvesse võtma, et eestlasi on õnnistatud väga tiheda konkurentsiga toidupoodide vallas. Selver ei ole ainukene, meie kõrval tegutseb kolm toidukaupade poodi, kes pakuvad oma e-teenust tihedama asustusega piirkondades.
Selver eristub sellega, et me pakume teenust kogu Mandri-Eestis ja Eesti suursaartel. Ma ei teagi, kas me oleme ainus riik maailmas, kes seda teenust sellises mastaabis üleriiklikult pakub. Luksemburgi ja mõnda linnriiki kõrvale jättes, siis võib olla tõenäoline, et me oleme üks ainsatest. Lähipiirkonnas, Soome, Rootsi, Läti, Poola, Leedu osas ma ei tea, et nad tervet riiki katavad.
Millised on kõige populaarsemad piirkonnad ja mis on ehk sellised huvitavamad paigad, kuhu kulleritel tuleb toidukaupa kohale vedada?
Oleme kokku saanud kirju mosaiigi ja meie kullerid on aastatega mööda Eestit maha sõitnud üle nelja miljoni kilomeetri.
Kahe koti maha panemise vahe kusagil Lõuna-Eestis võib ulatuda 30–40 kilomeetrini. See annab kindlasti hea pildi ette elust maapiirkondades ja eks tihti võivad ka ilmastiku- ja teeolud lisada juurde ekstreemse aktsendi.
Aga rääkides suurtest piirkondadest, siis peaaegu kaks kolmandikku meie tellimustest jaotub Harjumaa, Tartu ja Pärnu vahel. Eks ta tegelikult jaotub selliselt ka füüsilistes toidupoodides.  Tallinn ja Harjumaa on kindlasti kõige tihedama liiklusega, sest siin on kõige rohkem kliente. Aga nende lojaalsusaste on võib-olla natuke madalam ja juhuslikum.
Maapiirkondades on tänaseks igapäevaselt ja -nädalaselt välja kujunenud kõige lojaalsemad kliendid. Aga nende puhul on lojaalsus seletatav sellega, et meie teenus on tihti ainuke võimalus kaupa lihtsalt koju saada.
Muidugi on alati võimalus minna füüsilisse poodi ja maainimesed armastavad poes mõnevõrra rohkem käia. Tegelikult saame maal elavatelt inimestelt tihti ka tänukirju ja palju tagasisidet. Enamasti kirjutatakse, kui palju me oleme neid e-poe teenusega nii-öelda vaevast ja murest päästnud.
Jah, meie jaoks maksab iga kilomeeter ja kütuseliiter ühtemoodi palju ja on suur vahe, kas sa paned viie kilomeetri jooksul maha kümme kotti või 30–40 kilomeetri jooksul ühe koti. Aga eks seda tuleb vaadata tervikpildina. Maapiirkondades tuleb kauba kohale viimine ühe inimese kohta mõnevõrra kallim kui linnas, aga me oleme arvestanud sellega.
Suviti oleme täheldanud, et puhkuste ajal liigub teenus kliendiga kaasa kusagile Pärnusse või Võrumaa metsade vahele. Siis tõuseb sellistest piirkondadest ka tellimuste arv.
Omame ka sellist sotsiaalset funktsiooni piiratud toimetuleku või liikumisvõimalusega inimestele ja nende lähedastele, kes tellivad meie e-poest näiteks maale kaupa.
Ja eks viimase aasta jooksul oleme pakkunud lahendust ka seal, kus mõni väike külapood on kõrgete energiakandjate hinna taustal pidanud mõistlikuks uksed sulgeda. Seal on meie pakutav teenus jäänud veel ainsaks võimaluseks. Jah, need tingimused võib-olla pole nii mugavad, et lähen poodi, millal tahan, aga see võimalus on neil e-poe näol vähemalt olemas.
Aga olete te vaadanud, millised toidu- või olmekaubad on Lõuna-Eestis, saartel või Põhja-Eestis kõige populaarsemad? Mis on üldse kõige popim asi, mida tellitakse?
Ostjaprofiilid on erinevad. Aga üks, mis joonistub välja, on see, et e-poest tellija ostukorv on tervislikum kui füüsilisest poest ostja oma. Siin mängib rolli kasvõi see, et e-poes ei müü me sigarette. Ka alkoholi osakaal e-poe ostukorvis on poole väiksem kui füüsilisest poest ostjal.
E-poe ostja ostukorvis leidub palju igapäevast värsket toidukaupa, nagu piim, liha, kala, juust, leib, sai.
E-poest ostavad rohkem kaupa ka lapsevanemad, sest see on üks kindel koht, kust ostetakse mähkmeid ja lastetoitu. Kindlasti on e-poodleja altim ostma kampaaniakaupa ja leiab selle ka lihtsamalt üles.
E-poe ostukorv on suurem – keskmiselt moodustab üks e-poe ostukorv 4-5 füüsilise poe ostukorvi ja see on ka rohkem läbimõeldud. Tegelikult joonistub selgelt välja isegi see, et maapiirkondades on ostukorv mõnevõrra suurem. Regulaarselt meie teenust kasutavad inimesed tellivad iga kümne päeva kuni kahe nädala tagant. No ja kui niimoodi kuus kaks kuni kolm korda oste tehakse, siis pannakse ostukorvi teinekord ka natuke rohkem kaupu, nagu näiteks mitu plokki vett või lillemulda jne.
Aga me oleme põhimõtteliselt euroaluse täie suhkrut ka ühele kliendile viinud, ehk et leidub ka selliseid äärmuslikke tellimusi. Teinekord on kulleritel tulnud kohale vedada suurem kogus kampaaniatooteid või näiteks lemmikloomakaupu, nagu kassiliiva või koeratoitu.
Üks, mida tahan veel välja tuua, on see, et maainimeste ostukorv on rohkem läbimõeldud,  planeeritud ja suurem.
Te mainiste, et maapiirkondades on kliendid lojaalsemad, aga kes on keskmine e-Selverist tellija?
Keskmine ostja on 30–40-aastane naine ja kõige vähem on esindatud noorem generatsioon alla 25, eriti alla 20-aastased. Ehk on siin asi selles, et nende tarbimine on kaetud läbi vanemate ostmise või kes ka iseseisvalt juba ühiselamus elavad, siis nemad ilmselt boldivad ja woldivad rohkem valmistoidu kohale ja ei tee kodus ise süüa.
30–40-aastane naine teeb kindlasti rohkem ise kodus süüa. Me pakume oma tootevalikus ka valmistoitu, aga selle osakaal on füüsilise poe ostukorvis suurem kui e-poes.
Oktoobris tõime e-Selveri alla kulinaaria ja peolaua valmistoidud ja need on väga hästi vastu võetud. Selle põhjus peitub ehk e-poe suuremas sortimendis, kui me füüsilises poes pakume.
Ma tulen korraks selle euroaluse täie suhkru juurde tagasi. On selliseid huvitavamaid tellimusi veel ette tulnud, kus tõesti vaatad, et ohoo, mis see nüüd on?
On olnud paar mõne tuhande eurost tellimust, mis ei koosnenud mõne toote suurest kogusest, vaid seal ongi olnud sadu erinevaid tooteid. Kui keskmiselt pannakse e-poe tellimus kokku poole tunni kuni tunniga, siis selliste tellimuste täitmiseks kulub ikka paar tundi.
Kas e-poe tellimuse komplekteerimisel on midagi veel, mida silmas peetakse?
Jah, e-poes komplekteerime kliendile pikema säilivusajaga toiduaineid. Aga eks mõnikord tuleb klientidelt ka värske kaubaga seotud tagasiside tõlgendusi, et miks see kvaliteet oli halvem või parem. Loomulikult soovime me siis jõuda selgusele, mis oli tootega valesti. Inimesed on olnud üsna üllatunud, kui me tuleme mõnele tootele järele, et näha ja uurida, miks sellest taganetakse. Aga me teeme seda, sest suhtume igasse kvaliteediprobleemi täie tõsidusega.
Tuleb ette juhtumeid, kus partiis on mõni üksik praak, aga me tahame selle selgeks teha. On olnud ka juhuseid, kus inimene sööb toote ära ja teavitab siis, et see oli halb. Ses osas tuleb ette ka pettuseid, sest ega e-poodi peetakse samadel põhimõtetel kui tavapoodi.
Meie jaoks on muidugi alati eriti murettekitav signaal ja probleem, kui värske liha või kalatoote kohta tehakse kaebus. Seda läheme alati kontrollima, et selgitada, millal toode riknes. Me kontrollime nn igat miili kuni kliendi koduukseni. Aga eks see on nii, et kus on mängus inimesed, seal võib ka vigu ette tulla.
Te komplekteerite kaupu kümmekonnas Selveri poes. Mida õpetas teile pandeemia aeg? Millise kogemuse te sellest saite, kui tellimuste arv hüppeliselt suurenes ja pärast pandeemia lõppu kukkus?
Meil on tõesti käinud läbi erinevad ajastud. Enne 2020. aastaid jõudsime teha pimeda komplekteerimislao (inglise k. dark store). Ja olgem ausad, eks Covid oli kõigile e-kaupmeestele hea aeg. Samamoodi oli see toidukaupmeestele suur õppetund.
Kõik mäletavad 2020. aasta märtsi ja aprilli, kuidas kesköösel kadusid kõik tarneaknad sekunditega ära ja siis me saime aru, et meie pimelao komplekteerimislahendust tabas kollaps. Me ei tulnud selle tellimuste arvu kasvuga toime, aga suutsime paari nädalaga oma võimekust tõsta.
Viisime e-poe komplekteerimise ühe Tallinna füüsilise poe kõrvale. Nii liikus e-poe komplekteerimine kliendile lähemale. Täna saab Tartumaa klient oma kauba Tartu poest ja Pärnumaa klient Pärnust. Kui peaks tulema mõni uus laine või tekkima vajadus e-poe tellimuste komplekteerimise laiendamiseks, siis saame duplikaatüksusi lihtsamalt juurde luua ja muuta oma tegevust nii palju, kui vaja on, et oleksime võimelised väga kiiresti reageerima, kui tekib vajadus täita tuhandeid tellimusi päevas. Selles osas oleme pandeemiale tänulikud.
Millised on mahud täna, kui pandeemia on ammu möödas? Teada ju on, et need ei ole tolle ajaga võrreldes enam kaugeltki samad.
Jah, täna muidugi ei ole päris koroonataseme mahtusid kusagil e-kaubanduses, kuid ma usun, et e-toidupoed liiguvad keskeltläbi kaks-kolm korda kõrgematel tasemetel kui enne koroonaaega. Eelmise aasta märtsist hakkas stabiliseerumine toimuma. Aga me liigume kindlasti koroonaaegsetest mahtudest oluliselt suurema tellimuste arvuga edasi. Võlgneme sellele halvale ajale tuhandete klientide juurde tekkimise ja klientide teadlikkuse tõusmise selles osas, et taolised e-teenused on olemas.
Aga tõsi ta on, et olukorra normaliseerudes kadusid kümned tuhanded koroonaaja kliendid ära. Eks nemad olidki need juhuslikud tellijad, kes kasutasid teenust näiteks haigestumise ajal. Nüüd on nende elustiil ja elutempo taastunud ja kui väga vaja, siis tellitakse e-poest. Aga siin taandub kõik ka sellele, millise inimesega on tegu, mõni tahab oma puu- ja köögivilja kindlasti ise välja valida, teine ei taha kiire tööpäeva lõpus poeskäigust midagi kuulda.
Usun, et sinnamaani, kus pool miljonit inimest on meie e-poe teenust kasutanud, on veel mitme aasta jagu maad minna.


Soome on kuuendat aastat järjest maailma kõige õnnelikum riikHELSINGI, 20. märts, STT-BNS – Soome on kuuendat aastat järjest maailma kõige õnnelikum riik, selgus ÜRO õnnelikkuse raportist.
Teisel kohal on Taani ja kolmandal positsioonil Island.
20 kõige õnnelikuma riigi hulgas on eelmise aastaga võrreldes vaid üks uus riik, Leedu.
Nimekirja lõpus on Afganistan ja Liibanon.
Venemaa vallandatud sõja ohvriks langenud Ukraina positsioon muutus arvatust vähem, kuigi sõda on selgelt mõjutanud inimeste heaolu. Ukraina on 137 riigi seas 92. kohal.
Esimene maailma õnnelikkuse raport (World Happiness Report) koostati 2012. aastal. Mõõtmisel võetakse muu hulgas arvesse sisemajanduse koguprodukt (SKP) elaniku kohta, oodatav tervena elatud aastate arv, sotsiaaltoetused, kodanikuvabadused ja korruptsiooni levik.
STT – Baltic News Service


2023. aasta õnneindeksi suurim üllataja on Leedu, Eesti asub 31. kohalEesti on tõusnud võrreldes eelmise aastaga viis kohta.
Õnnelikumate riikide esikolmik jäi muutumatuks: juhib Soome, kellele järgnevad Taani ja Island. Esikümnest näitas suurimat edenemist Iisrael, kes tõusis üheksandalt neljandale kohale. Esikümnes on veel Holland, Rootsi, Norra, Šveits, Luksemburg ja Uus-Meremaa, kirjutab CNN.
Eesti lähiriikidest on tõusu teinud Leedu, kes paikneb 20. kohal. See on hea näitaja, sest möödunud aastal oli Leedu 34. kohal. Eesti on pingereas 31. (möödunud aastal oli Eesti 36. kohal) ja Läti 41. kohal. USA asub 15. kohal, Saksamaa 16. kohal, Suurbritannia19. kohal. Prantsusmaa langes kahekümne parema hulgast välja, langedes 21. kohale. Huvitava tõusu on läbi teinud Venemaa, kus rahvas sõjast ja muudest hädadest vaatamata tunneb ennast õnnelikumana kui mullu: Venemaa tõusis 80. kohalt 70. kohale. Edetabelis viimastel kohtadel on Afganistan ja Liibanon, olles vastavalt 137. ja 136. kohal.
Maailma õnnearuannet avaldatakse igal aastal alates 2012. aastast. Selle koostamisel võtavad teadlased arvesse selliseid näitajaid nagu SKT elaniku kohta, sotsiaalse toetuse tase, oodatav eluiga, kodanikuvabaduste austamine, töökeskkond, korruptsioonitase, aga ka avaliku arvamuse küsitluste tulemusi. Koht pingereas põhineb kolme aasta jooksul kogutud keskmistel näitajatel.
Reitingu avaldamine on pühendatud rahvusvahelisele õnnepäevale, mida tähistatakse 20. märtsil. Aruandes öeldakse, et inimesed pole koroonaviiruse pandeemia kolme aasta jooksul vähem õnnelikuks muutunud. „Isegi nendel rasketel aastatel domineerisid positiivsed emotsioonid negatiivsete üle ja sotsiaalse vastutulelikkuse tunne osutus tugevamaks kui üksindustunne,“ kommenteeris üks uuringu autoritest John Helliwell, kelle sõnu tsiteeritakse pressiteates.


Aktsiamängur kaotas kelmidele üle 60 000 euroTALLINN, 20. märts, BNS – Politsei asus uurima juhtumit, kus aktsiatega äritseda soovinud mees kaotas kelmidele üle 60 000 euro.
17. märtsil alustas politsei menetlust juhtumis, kus 46-aastasele mehele helistati väidetavalt Watermancapital esindajalt ning soovitati liituda nende ettevõtte aktsiamüügiplatvormiga watermancapital.com, mida mees ka tegi.
Mees tegi ülekandeid erinevatele välismaistele pangakontodele kogusummas 60 479 eurot.
Hiljem avastas mees, et aktsiate müügist saadud raha temale ei tagastata, platvormilt seda iseseisvalt üle kanda ei saa ning pärast leidis ta ka internetist artikli, et tegemist on kelmusega.
Tallinna toimetus, +372 610 8852, sise@bns.ee
Baltic News Service


Soome on kuuendat aastat järjest maailma kõige õnnelikum riik (Täiendatud!)HELSINGI, 20. märts, STT-Interfax-BNS – Soome on kuuendat aastat järjest maailma kõige õnnelikum riik, selgus ÜRO õnnelikkuse raportist.
Teisel kohal on Taani ja kolmandal positsioonil Island.
Esikümnes olid ka Iisrael, Holland, Rootsi, Norra, Šveits, Luksemburg ja Uus-Meremaa.
20 kõige õnnelikuma riigi hulgas on eelmise aastaga võrreldes vaid üks uus riik, Leedu, tõustes 20. kohale.
Eesti on 31. ja Läti 41. kohal.
Nimekirja lõpus on Afganistan ja Liibanon.
Venemaa vallandatud sõja ohvriks langenud Ukraina positsioon muutus arvatust vähem, kuigi sõda on selgelt mõjutanud inimeste heaolu. Ukraina on 137 riigi seas 92. kohal.
Esimene maailma õnnelikkuse raport (World Happiness Report) koostati 2012. aastal. Mõõtmisel võetakse muu hulgas arvesse sisemajanduse koguprodukt (SKP) elaniku kohta, oodatav tervena elatud aastate arv, sotsiaaltoetused, kodanikuvabadused ja korruptsiooni levik.
STT – Interfax – Baltic News Service


Tallinlased kaotasid kelmidele rahaTALLINN, 20. märts, BNS – Politsei uurib juhtumeid, kus tallinlased kaotasid kelmidele raha.
16. märtsil alustas politsei menetlust juhtumis, kus Mustamäel elav 84-aastane mees sai sõnumi Swedbankilt, milles oli öeldud, et pangakaart on ajutiselt suletud turvalisuse huvides. Mees logis Swedbanki internetilehel oma kontole sisse ning avastas, et tema kontol on broneeritud 316.85 eurot.
17. märtsil alustas politsei menetlust juhtumis, kus Haaberstis elav 76-aastane mees leidis internetist Qyantum Systems reklaami, mis pakkus raha teenimise võimalust aktsiabörsil ning täitis ankeedi enda kontaktandmetega. Mõne päeva pärast sai ta telefonikõne väidetavalt maaklerilt, kes sai kaugjuurdepääsu mehe nutiseadmele AnyDesk programmi kaudu, registreeris ta kauplemisplatvormil trustcapitaltd.com ning juhendas teostama esimese sissemaksu platvormile ülekandena. Kui platvormil oli näiliselt teenitud 17 000 eurot, soovis mees osa raha välja võtta, kuid seda ta iseseisvalt teha ei saa ning temalt nõuti täiendavate maksete tegemist. Kelmusega tekitatud kahju on 5180 eurot.
17. märtsil alustas politsei menetlust juhtumis, kus 44-aastane mees müüs Okidoki kaudu oma robottolmuimejat. Temaga võeti WhatsApp rakenduse kaudu ühendust ja sooviti seda osta, kasutades kullerteenust. Mees nõustus ja sellepeale tuli kutse DPD kodulehelt, et sisestada pangakaardi andmed raha saamiseks. Seejärel tuli kahel korral kutse kinnitada koodiga tehing. Hiljem avastas mees, et tema kontolt läks 451,13 eurot teadmata saajale.
Tallinna toimetus, +372 610 8852, sise@bns.ee
Baltic News Service


Värske poliitiku krüptoäri: võrkturundus, võlad ja aastaid raha oodanud partnerid Eestist, Jordaaniast ja UgandastÄrimees Madis Sandermat üritab tagasi saada oma raha, mida tema sõnul tema endine partner Oleg Ivanov, Kremli-meelse liikumise Koos üks eestvedajaid, ei tagasta.
Foto: Facebook
Kahtlased krüptovaluutad, lepingus tema asemel esinevad tegelased, nördinud partnerid mitmest riigist, kes nõuavad aastaid võlgade äramaksmist – nii näeb välja Kremli-meelse liikumise Koos ühe eestvedaja Oleg Ivanovi krüptoäri. Pärast seda, kui ajakirjanikud tema partneritega vestlesid, pakkus ta avalikest nõuetest taganemise vastutasuks võla tagastamist.
Ivanov ise väidab, et välispartnerid on temaga tehtava koostööga rahul, aga endine partner ei täitnud tema ees võetud kohustusi ning üritas kaks nädalat enne valimisi teda šantažeerida ja talt raha välja pressida.


Õnneks välismaalastest petised saarlastelt ”annetusi” ei saanudSaarte Hääl kirjutas eelmisel nädalal, et taaskord on Kuressaares näha olnud kahtlaseid välismaalasi, kes küsivad möödujatelt annetusi kuulmispuudega inimeste toetuseks.”Taaskord olime kimpus mustlastega, kes küsisid Kuressaares Ranna kaupluse juures inimestelt raha ja paberile allkirja,” ütles ka Kuressaare politseijaoskonna rakendusekspert Matis Sikk.
”Võõrad väitsid, et koguvad raha kuulmispuudega inimeste toetuseks. Õnneks nad möödujailt siiski raha ei saanud.”
Politsei saabudes olid nad jõudnud kaupluse juurest ka juba lahkuda.
Nädala jooksul said Kuressaare politseijaoskonna patrullid 39 väljakutset. Alustati 37 väärteomenetlust ja viis kriminaalmenetlust. Positiivsena saab politsei sõnul välja tuua selle, et arestimajja kedagi kainenema ei toimetatud.
Neljapäeva õhtul peksis politseile tuntud mees teist, 29-aastast meest, tekitades kannatanule tervisekahjustusi. Kuritegu pandi toime Kuressaares avalikus kohas. Juhtumi osas alustati kriminaalmenetlus.


LHV: kelmid on tulumaksu tagastamise ajal aktiviseerunudTALLINN, 20. märts, BNS - Kuna praegu on enammakstud tulumaksu tagastamise aeg, on LHV kinnitusel märgata telefonipetturite aktiveerumist, kes püüavad inimestelt välja petta Smart-ID-d, et sellega ohvrite pangakontosid rüüstata.
LHV on viimastel päevadel märganud juhtumeid, et kurjategijad, kes on saanud enda valdusesse inimese Smart-ID, püüavad seda kasutades ning inimese enda teadmata avada talle pangakontot, teha makseid või kasutada pangateenuseid. Pank ärgitab tähelepanelikkusele, kuna osavad petukõnede tegijad võivad esineda usutavalt nii politseinike kui ka pangatöötajatena. Kui kurjategijad saavad enda seadmesse ohvri Smart-ID on sellega võimalik teha erinevaid kalliks maksma minevaid toiminguid.
LHV jaepanganduse juht Annika Goroško sõnas, et kuigi õnneks on seni LHV Pangas nimetatud juhtumeid vaid mõni üksik, siis märgata on uue skeemi jooni. „Aktiviseerunud on eelkõige vene keelt kõnelevad petturid, kes esinedes politseiniku või pangatöötajana, otsivad telefoni teel inimesi, kellel pole Smart-ID-d, kuid keda õnnestub oma Mobiil-ID-d või ID-kaarti kasutama ning PIN koode sisestama meelitada. Nii teevad pätid enda seadmesse inimese teadmata Smart-ID, mida kasutavad raha väljapetmiseks,“ rääkis Goroško.
„Tuletame meelde, et saades kõne pangast või tundmatult ametnikult, tuleks võtta mõtlemisaeg, et veenduda, kas see on ikka õige jutt, mida räägitakse. Vajadusel tuleks ise otse teenusepakkuja poole pöörduda. Enamasti rõhuvad kurjategijad kiiret lahendamist vajavale probleemile, näiteks autoriseerimata pangatehingule, et inimesi tagant kiirustada ja mõtlematusi tegema panna. Isikutuvastusvahendiga PIN2 sisestamine võrdub inimese allkirjaga – selleks et seda sisestada peab inimene olema 100 protsenti kindel, mis toimingut ta parajasti teeb,“ ütles Goroško.
Juhul kui inimene märkab midagi kahtlast, tuleb sellele kohe reageerida ning võtta teenusepakkujaga ja politseiga ühendust.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


LHV: kelmid on tulumaksu tagastamise ajal aktiviseerunudKuna praegu on enammakstud tulumaksu tagastamise aeg, on LHV kinnitusel märgata telefonipetturite aktiveerumist, kes püüavad inimestelt välja petta Smart-ID-d, et sellega ohvrite pangakontosid rüüstata.

LHV on viimastel päevadel märganud juhtumeid, et kurjategijad, kes on saanud enda valdusesse inimese Smart-ID, püüavad seda kasutades ning inimese enda teadmata avada talle pangakontot, teha makseid või kasutada pangateenuseid. Pank ärgitab tähelepanelikkusele, kuna osavad petukõnede tegijad võivad esineda usutavalt nii politseinike kui ka pangatöötajatena. Kui kurjategijad saavad enda seadmesse ohvri Smart-ID on sellega võimalik teha erinevaid kalliks maksma minevaid toiminguid.
LHV jaepanganduse juht Annika Goroško sõnas, et kuigi õnneks on seni LHV Pangas nimetatud juhtumeid vaid mõni üksik, siis märgata on uue skeemi jooni. «Aktiviseerunud on eelkõige vene keelt kõnelevad petturid, kes esinedes politseiniku või pangatöötajana, otsivad telefoni teel inimesi, kellel pole Smart-ID-d, kuid keda õnnestub oma Mobiil-ID-d või ID-kaarti kasutama ning PIN koode sisestama meelitada. Nii teevad pätid enda seadmesse inimese teadmata Smart-ID, mida kasutavad raha väljapetmiseks,» rääkis Goroško.
«Tuletame meelde, et saades kõne pangast või tundmatult ametnikult, tuleks võtta mõtlemisaeg, et veenduda, kas see on ikka õige jutt, mida räägitakse. Vajadusel tuleks ise otse teenusepakkuja poole pöörduda. Enamasti rõhuvad kurjategijad kiiret lahendamist vajavale probleemile, näiteks autoriseerimata pangatehingule, et inimesi tagant kiirustada ja mõtlematusi tegema panna. Isikutuvastusvahendiga PIN2 sisestamine võrdub inimese allkirjaga – selleks et seda sisestada peab inimene olema 100 protsenti kindel, mis toimingut ta parajasti teeb,» ütles Goroško.
Juhul kui inimene märkab midagi kahtlast, tuleb sellele kohe reageerida ning võtta teenusepakkujaga ja politseiga ühendust.