«Kes minu leiba sööb, on pöördunud minu vastu» (Jh 13:18)Taotluses tagada inimkonna jätkusuutlik heaolu on nii teaduslik kui ka kristlik maailmavaade oma praegusel, teineteist eiraval kujul läbi kukkunud.Onneks on neil teineteisega rohkem pistmist, kui oleme harjunud mõtlema.Kohe kui tänapäevane evolutsiooniteooria poolteise sajandi eest oma ninaotsa loodusteaduste viljakast mullapinnast välja pistis, niipea ta ka kristliku maailmavaatega karvupidi kokku läks. Legendaarne näide on 1860. aasta debatt Oxfordi ülikoolis, kus väitlesid piiskop Samuel Wilberforce (1805-1873) ja Charles Darwini tuliseim eestkõneleja Thomas H. Huxley (1825-1895). Wilberforce olla pilkavalt küsinud, kas Huxley arvab end ahvist põlvnevat vanaema või vanaisa liini pidi, mispeale Huxley lajatanud vastu, et pigemini põlvneda ahvist kui kasutada oma head kõneannet tõe ähmastamiseks.Eks kesta sama sõnasõda tegelikult juba sajandeid ja suuremate variatsioonideta tänapäevani. Kui Giordano Bruno (1548-1600) ajal oli peksukoti rollis pigem veel teaduslik «ketserlus», siis tänapäeval teevad teadusejüngrid pigem kristlastele tuule alla. Loodusteaduslik meetod on oma võimsust lihtsalt niivõrd muljet avaldavalt meie igapäevaelus tõestanud - pool planeeti on juba pahupidi pööratud ja temperatuur tapvalt tõusmas -, et kristlusel oleks justkui aeg vabatahtlikult pillid kotti panna ja koos teiste ebauskudega ajaloo prügikasti kobida.Heakene küll, Jumala mõistet, kandku ta siis Jehoova, Allahi või mõnda muud nime, annab teaduspõhise maailmapildiga sobitada ju suhteliselt hõlpsasti ja seda on mitmelgi moel tehtud. Nii elusmateeria kui ka üleüldse mateeria evolutsiooni alguspunktide kohta napib veel korralikku teaduslikku teavet, sestap pole keeruline kujutleda mingit vaimolendit (miks mitte koguni mingi kõrgema evolutsiooni produkti), kes kummagi masinavärgi tahtlikult või teadlikult käivitas.Jeesus ei anna ennast kätte Aga mida võtta ette kristliku maailmapildi keskse tegelase - Jeesuse Kristusega? Jeesus näib esmapilgul lausa ahastamapanevalt ebaloogiline tegelane. Loogika enfant terrible, võiks isegi öelda. No kuulake seda lugu.Jumal - universumi kõikvõimas ja õiglane peremees - meisterdas valmis inimese, ei saanud aga tollega siiski hästi hakkama (?!) ning otsustas selle äparduse eest trahvi sisse nõuda mitte iseendalt kui valmistajalt (?!), vaid hoopis oma untsuläinud loomingult, inimeselt. Et tal aga hakkas inimesest kahju, otsustas ta enda määratud trahvi iseenda taskust kinni maksta (kellele? iseenesele?). See omast taskust maksmine käis õige veidras «valuutas» - ta lasi oma pojal sündida inimesena (mida see üldse geneetilises mõttes tähendama peaks?) ja teistel inimestel oma poja süütuna (kuhu jääb õiglust) risti lüüa.Selle aktiga luges Jumal trahvid makstuks, manitsedes meid siiski heateo eest tänulikud olema. Nüüd elamegi nõnda, et ehkki kõik meie patud on ette lunastatud, me pattu teha ometi justkui ei tohiks (aga miks siis? nüüd võiks just eriti rahulikult patustada?).Koristage kõigepealt ristilöödu laip ära! Tavaloogikaga Kristusele «peale lennates» saame ainult muhu otsaette. Mõned kristlikud mõtlejad on avaldanud arvamust, et Jeesuse lugu ei saa juba seetõttu olla inimese väljamõeldis, et inimene ei mõtleks eales välja midagi nii ebaloogilist. Nõnda pole imestada, et kui Jumala mõiste üle julgevad mõnedki kristlastest loodusteadlased üpris avalikult arutleda, siis Jumala Pojast käiakse kaarega mööda nagu kass palavast pudrust. Vist küll nüüdseks juba enamiku eestlaste silmis tekitab kujutis ristil rippuvast verisest surnukehast eelkõige võõristust ja nõutust.Mõni aasta tagasi palusid Haapsalu pastorid ühispöördumises lõpetada linnal õudusfilmide festivali toetamine, et mitte mahitada kurjust. Kirjanik Andrus Kivirähk kommenteeris seepeale: «Endal neil ripub kiriku seinal risti löödud laip. Tehku enne kirikud korda ja siis hakaku midagi ära keelama.»Väike torge kiriku võimuambitsiooni pihta, ent üksiti ilmekas kujund nüüdisaegsest totaalsest mittemõistmisest. Ühed fantaasiaolendid kõik, olgu zombi, Frankensteini peletis või Kristus, olgu meelelahutustoode või õhtumaa kultuuri keskne sümbol...?Kummatigi on Jeesus loodusteaduslik fakt Niivõrd ilmselge, et tema tõestuse üle pole isegi midagi vaielda. Kohe seletan.Ma ei pea silmas ajaloolist isikut nimega Naatsareti Jeesus. Tema eluloo uurimine on teadlastele kindlasti mõistlik väljakutse, kuivõrd on tegemist kõige mõjukama teadaoleva inimesega maailma ajaloos. Ainult et selline uurimistöö viib teadusmeelse skeptiku mõistma Jeesuse keskset jumalikku olemust kui üldse kunagi, siis väga pika ringiga.Arheoloogid võivad leida Jeesuse tegevusjälgi, ajaloolased uusi ürikuid tema kohta, kinnitusi tema ühe või teise ettevõtmise kohta. Aga iga leiuga kerkib taas küsimus: kuidas kõik need ajalooseigad kinnitavad, et Jeesus polnud lihtsalt üks ülimalt heatahtlik ja teravmeelne suurusluuluga noormees? Leidub ehk isegi neid, kelle silmis iga tõendiga ajaloolise Jeesuse olemasolu kohta langeb tema jumalikkusele suurem kahtlus.Aga hakakem pihta hoopis teisest otsast, sügavalt põhimõtte tasandilt. Kristluse tuum ja ühtlasi ainulaadne eripära suuremate religioonide seas on ristisurm ja lunastus. Teisisõnu kujuteldamatult («jumalikult») suur vereohver, mis on toodud, et inimene saaks olla õnnelik, et inimese õnn põhimõtteliselt üldse oleks võimalik. Küsime: kas midagi sellist looduses reaalselt eksisteerib, praeguse parima teadusliku teadmise järgi? Vastus on jah. Jah, see on nõnda, ja see on ilmselge.Patta pandav ja ahju aetav Vereohvril, mis on antud inimese ja kõigi teiste elusolendite õnne nimel, on lausa kolm üpriski iseseisvat aspekti. Kõige ilmsem neist avaldub ressursside tarbimises. Teadupärast jagunevad elusolendid auto- ja heterotroofideks. Autotroofid, vähemalt osa neist, on põhimõtteliselt võimelised elama n-ö õhust ja armastusest: ehitades end üles õhus leiduvast süsihappegaasist, päikesevalgusest, veest ja mineraalainetest. Lill suudab õitseda ka kaljupraos, kus muud elu peaaegu ei leidu.Inimene ja muud loomad paraku autotroofide hulka ei kuulu, meie oleme heterotroofid. Meie elu põhineb paratamatult kellegi teise surmal. Toitume laipadest, nii kitsas kui ka laias mõistes. Olgu see meie igapäevane leib või vorst sellel leival, keegi on jätnud oma elu, tihti kõige «õitsvamas» eas, et meile sellist luksust pakkuda.Nüüdisaegse inimese puhul on hea näide ka nafta. Meie praegune maailmakord põhineb ümardatult 100 protsenti naftal ja muul fossiilsel orgaanikal nii kütuse kui ka toorainena, tänapäeva inimene elab naftast nagu riidekoi villasest riidest. Nafta pole teadupärast muud kui surnukehad, kunagiste elusolendite jäänused.Eestis on hea näide põlevkivi, meie elektritootmise A ja O kuni kõige viimase ajani - taas, muistsed surnukehad. Või muld, huumus: oma olemuselt ülikeerukas elusorganism, koosneb see siiski suurelt jaolt surnukehadest. Näiteid võiks tuua lõputult, kuni meditsiini katseloomadeni välja, kelle tapmiseta poleks tänapäevane ravi mõeldav.Põlvnemise miljardid aastad ohverdusi Teine inimese (ja teiste elusolendite) eest valatud vereohvri aspekt on põlvnemine. Meil kõigil on vanemad, vanavanemad, vaarvanemad jne - kuni kõigi Maa elusolendite ühise esivanemani välja. See rivi on hoomamatult pikk! Võttes keskmiseks põlvkonnapikkuseks ülikonservatiivselt ühe aasta, saame arvutada, et igaühel meist on umbes kolm miljardit esivanemat (alates soolise sigimise tekkest tuleb see arv mõistagi veel korrutada kahega). Kõik nad on andnud oma elu, et meid ilmale tuua või koguni kaitsta, kuni ise oleme hakanud kaela kandma.Kõik me teame lugusid vanemate kangelaslikust eneseohverdusest laste nimel, käigu see siis kärarikkalt, nii et karvad ja suled lendavad, või õige vaikselt ja alandlikult. Et tegelikku pilti mingilgi määral aimata, korrutage need lood umbes miljardiga (kognitiivselt kontimurdev ülesanne muidugi). Ja mõistagi ei piirdu eneseohverdus, ei inimese ega isegi teiste liikide seas, üksnes hoolega omaenda järglaste eest, püütagu seda seletada siis mõne asjaliku teadusmudeliga (hõimuvalik, retsiprookne altruism) või lihtsalt püha vaimuga, nagu teevad kristlased.«Liikide teke» kattub uue testamendiga Aga kolmas - ja nüüdisaja teadlase jaoks ehk kõige hämmastavam ning kütkestavam aspekt meie eest valatud vereohvrist - ilmneb Darwini evolutsiooniteoorias endas. Loodusliku vahku protsessis, mille läbi (praeguse teadusliku maailmapildi järgi) kogu Maa üüratu elurikkus, inimesega tükkis, on tekkinud. Kui panna kõrvuti Darwini «Liikide teke» ja kristluse tüvitekst uus testament (Jeesuse lugu), siis räägivad need meile põhimõtteliselt sama loo!Tuletagem meelde Darwini liigipuud: iga muutus (mutatsioon) higis saab kinnistuda, liigiomaseks tunnuseks talletuda ainult tänu sellele, et teistsuguste kandjad tema ümbert kaovad, välja surevad, on sunnitud oma eluõnnest loobuma, olgu siis järsult või järk-järgult (teisisõnu, saagu neile osaks siis õudne lõpp või lõputa õudus). Aga see on ainult üks samm! Veidigi suuremad muutused genoomides kujunevad alles sadade või tuhandete selliste tsüklite kaudu.Vaadakem nüüd iseend, oma kaaslasi, teisi liike - kui otsatult palju on meis seesuguseid tunnuseid, mis võimaldavad keskkonnas paremini hakkama saada, arvutiklahve klõbistavatest sõrmedest juuksekarva struktuurini. Kui üüratult pika tee oleme läbi käinud esimestest elusrakkudest saadik. Rääkimata rakkude endi kujunemisest: iga meie keha rakk on keerulisem ehitis kui kõige keerulisem tänapäeva arvuti.Ja kui meeletult palju on sellel teel meie teistsuguste, väetimate vendade ja õdede kannatusi ja surma, loodusliku vahku toormaterjali, mis on tulnud prügikasti loopida selleks, et loodus saaks vormida sellised «ultrakõrgtehnoloogilised» kunstiteosed nagu sina ja mina! Selle vereohvri, nende hääbuma määratud elude ja nende kannatuste hulk on juba sootuks hoomamatu.Mõistmine ja tänulikkus Kui selle vereohvri üle - ilma milleta poleks võimalik ei meie elu ega ammugi mitte õnn - veidigi tõsisemalt järele mõelda, siis tundub see korraga otsatult imeline, otsatult õudne ning otsatult tänulikuks ja alandlikuks tegev. See tänu ja alandlikkus on ka Kristuse loo moraalne järeldus. Jah, tänu ja alandlikkust seavad esikohale teisedki «ontlikumad» religioonid, ent Kristuse loos on kesksel kohal sisuline põhjendus: vereohver ja lunastus.Tõsi, ka loomad oskavad olla tänulikud, küllap taimed ja seenedki (nende kohta on teadusuuringud veel suhteliselt napid) - ilmselt ilma igasuguse teadmiseta vereohvrist, rääkimata religioossest pöördumisest. Ainult et nende puhul - nii nagu tihtipeale ka inimeste puhul - on see tänulikkus lihtsat ja pragmaatilist, kasumliku vahetuskauba laadi.Filmis «Arabella, mereröövli tütar» kutsub vaga rändur Aadu piraate üles vahetama kurjust headuse vastu. Väga sümptomaatiline on pootsman Meremõrtsuka vastus: «Aga äkki tõesti... hakkaks heaks? Äkki ajab headusega palju rohkem nodi kokku?»Selline on loomalik tänulikkus, evolutsiooniliselt vettpidav, materialistlik tänulikkus, mille püramiidskeemi libastuvad pahatihti ka kristluse jutlustajad, nn edukristlased («Anneta kogudusele 10 eurot ja pane tähele, ülehomme annab Jumal sulle 100 vastu!»). Eesmärk on aritmeetiline: teenida oma tänuliku teoga välja uusi «maiseid» hüvesid. Kristus kutsub üles teistsugusele, «kõrgemat sorti» tänulikkusele vereohvri ees, kes ei viibi enam siinpoolsuses ega saa meile «sularahas peo peale» enam vastuteeneid osutada.Kristliku tänulikkuse põhiline kasu ilmneb alles pärast tänaja surma ega pruugi seisneda ka tema geenide hoogsamas edasikandumises. Sellist tänulikkust suudab praegune evolutsiooniteooria seletada vaid kui eksitust, äpardust, möödalaskmist.Ja võitlusväljaks on me südamed Kui loodusliku valiku «lihalik» algoritm sunnib meid krabama üha rohkem (ükskõik kui ilusate sõnade ja keeruliste vahetustehingute taha me seda ka ei varja), siis taju lunastusest (pigem aimdus, sest tajuda midagi nii suurt pole inimlikult võimalik) pigem hoopis vastu andma, loovutama, tagasihoidlikkusele. Tundub, et need vastupidised tungid on mõlemad meis olemas, ükskõik kui väga me ka ei püüaks oma heatahtlikkuse taga viimseni näha isekate geenide varjatud motiive. Inimene hõljub kahe suure vastandtungi pingeväljas otsekui metallitükk kahe magneti vahel.Tõsine teadususk vähemalt tänapäevase seisuga ei võimalda sellist inimhinge duaalsust tunnistada.Eeldusest, et oleme vaid loodusliku vahku vormitud omapärane mateeria liik, iseenda paljundamiseks mobiliseerunud kogumid tähetolmu, ei järeldu muid stsenaariume kui üha kiirem ja agressiivsem ressursside (loodusvarade, raha, menu, partnerite) hõlvamine. Ka piibel möönab ja hoiatab, et nn lihalikud tungid on peaaegu vastupandamatud, aga rõhutab seda enam inimese valikuvõimalust, nn vaba tahet.Jeesuse sõnumi kaal üha kasvab Kas panete tähele selle rõhuasetuse praktilist olulisust just tänapäeval? Olukorras, kus inimene on bioloogilise higina maailma ajaloos enneolematus ulatuses väljunud looduslike piirajate (ressursinappuse ja vaenlaste) kontrolli alt, pole meil muud õlekõrt kui loota vaba tahte toimimisele ja nn eetilisele printsiibile meis enestes (täpsemalt, pühale vaimule, kuivõrd eetika alla käib ka loomalik vahetuskaubanduse esteetika, mida kirjeldasin eespool), et päästa teised higid meie higi «lõugade» vahelt.Mitte kunagi maailma ajaloos - ja seda rõhutavad nüüd juba pigem ökoloogid kui kristlased - pole vajadus inimese pöördumise, meeleparanduse järele olnud suurem kui praegu. Teaduspõhine moraal on viimastel aastakümnetel väga kiiresti konvergeerunud Jeesuse õpetustega praktiliselt identseks, tuleb lihtsalt ligimese mõistet laiendada - ajastukohaselt - ka teistele liikidele peale inimese.Kui Jeesus ütleb, et «minu riik pole sellest maailmast», siis ei pea ta silmas, et elu planeedil Maa pole oluline hoida, vaid täpselt vastupidist: et inimesele on antud eluslooduses erakordne võime olla õnnelik ka ilma «selle maailma» hukatusliku lihaliku himutsemiseta, evolutsioonilise suitsiiditerrorismita, mis loodusliku vahku loogika järgi on justkui vääramatult ette määratud Maa elurikkust alla neelama ja ära seedima. Elame koletus kiusatuses ja poole valik on nüüdseks juba kogu ökosüsteemi elu ja surma küsimus."Meie praegune maailmakord põhineb ümardatult 100 protsenti naftal, tänapäeva inimene elab naftast nagu riidekoi villasest riidest."Jeruusalemmas Püha Hauakambri kirikus on õigeusklik Püha Tule tseremoonia käigus tõstnu d puust risti valgusvihku. Paljud kristlased usuvad, et Jeesus löödi risti just selles paigas.JUHAN JAVOIŠ bioloog


Õigusteadlane hindab politseijuht Vaheri vastutustElmar Vaheri (pildil) võimalik vastutus sõltub sellest, mida Eerik Heldna oleks jõudnud temale korraldatud dokumentidega teha - kui asi oleks piirdunud ainult dokumentide esitamisega sotsiaalkindlustusametile, siis menetletaks kaasaaitamist kelmuse katsele, kui aga dokumentide alusel ka midagi välja maksti, oleks kahtlustus kaasaaitamises lõpuleviidud kelmusele, räägib Tartu ülikooli õigusteaduskonna professor Jaan Ginter (pildil) uurimise toonud juhtumist, mis puudutab sõbrale pensioni skeemitamist.
Ginteri sõnul võib asja karistusõiguse poole pealt vaadates ütelda, et avaldatud info alusel pole selge, kas menetletakse kelmuse katset või lõpuleviidud kelmust. Kelmus on selline varavastane kuritegu, mille puhul kuriteo lõpuleviimiseks pole vaja, et kurjategija mingit varalist kasu saaks. „On avaldatud, et sotsiaalkindlustusamet ei märganud, et Eerik Heldna poolt esitatud dokumendid kajastasid väidetavalt näilikke toiminguid politseistaaži fiktiivseks suurendamiseks. Sellisel juhul oleks selgelt tegemist sotsiaalkindlustusameti ametnikule tegelikest asjaoludest ebaõige ettekujutuse loomisega,“ selgitab Ginter.
„Avaldatust ei ole võimalik kindlalt väita, et Heldnale on tema esitatud dokumentide alusel ka mõni väljamakse juba tehtud. Kui selline väljamakse on tehtud, siis on selgelt tegemist lõpuleviidud kuriteo menetlusega.“ Tema sõnul sõltub Elmar Vaheri võimalik vastutus sellest, mida Eerik Heldna oleks jõudnud temale korraldatud dokumentidega teha. „Kui asi oleks piirdunud ainult dokumentide esitamisega sotsiaalkindlustusametile, siis menetletaks kaasaaitamist kelmuse katsele. Kui dokumentide alusel ka midagi välja maksti, siis oleks tegu kahtlustusega kaasaaitamises lõpuleviidud kelmusele.“

SIIM RANDLA


Õigusteadlane politseiskandaalist: Elmar Vaheri vastutus võib tulla mitme paragrahvi järgiElmar Vaheri võimalik vastutus sõltub sellest, mida Eerik Heldna oleks jõudnud temale korraldatud dokumentidega teha – kui asi oleks piirdunud ainult dokumentide esitamisega sotsiaalkindlustusametile, siis menetletaks kaasaaitamist kelmuse katsele, kui aga dokumentide alusel ka midagi välja maksti, oleks kahtlustus kaasaaitamises lõpuleviidud kelmusele, räägib Tartu ülikooli õigusteaduskonna professor Jaan Ginter uurimise toonud juhtumist, mis puudutab sõbrale pensioni skeemitamist.
Väidetavalt vormistati Eerik Heldna omal soovil politsei- ja piirivalveameti peadirektori Elmar Vaheri otsusega 2019. aasta aprillis näiliselt teenistusse politseis ning viidi samal päeval tähtajaliselt üle tööle kaitseväkke, kus Heldna oli tegelikkuses juba aasta aega julgeolekuvaldkonnas töötanud. Jaan Ginteri sõnul võib asja karistusõiguse poole pealt vaadates ütelda, et avaldatud informatsiooni alusel ei ole selge, kas menetletakse kelmuse katset või lõpuleviidud kelmust. Kelmus on selline varavastane kuritegu, mille puhul kuriteo lõpuleviimiseks pole vaja, et kurjategija mingit varalist kasu saaks. Piisab sellest, et kurjategija on teisele isikule tegelikest asjaoludest teadvalt ebaõige ettekujutuse loomise teel tekitanud kellelegi varalist kahju.
„On avaldatud, et Sotsiaalkindlustusamet ei märganud, et Eerik Heldna poolt esitatud dokumendid kajastasid väidetavalt näilikke toiminguid politseistaaži fiktiivseks suurendamiseks. Sellisel juhul oleks selgelt tegemist Sotsiaalkindlustusameti ametnikule tegelikest asjaoludest ebaõige ettekujutuse loomisega,“ selgitab Ginter. „Avaldatust ei ole võimalik kindlalt väita, et Heldnale on tema esitatud dokumentide alusel ka mõni väljamakse juba tehtud. Kui selline väljamakse on tehtud, siis on selgelt tegemist lõpuleviidud kuriteo menetlusega.“
Tema sõnul sõltub Elmar Vaheri võimalik vastutus sellest, mida Eerik Heldna oleks jõudnud temale korraldatud dokumentidega teha. „Kui asi oleks piirdunud ainult dokumentide esitamisega Sotsiaalkindlustusametile, siis menetletaks kaasaaitamist kelmuse katsele. Kui dokumentide alusel ka midagi välja maksti, oleks tegu kahtlustusega kaasaaitamises lõpuleviidud kelmusele.“
Kuid tõenäoliselt oleks Elmar Vaheri väidetavates  tegudes kuriteo koosseis ka siis, kui Eerik Heldna oleks kaitsepolitsei hoiatuste peale jätnud dokumendid Sotsiaalkindlustusametile esitamata, leiab Ginter. Kuna tegemist oleks olnud näiliku teenistusuhte loomisega ning näiliku üleviimisega kaitseväeteenistusse, siis selliste näiliste toimingute kohta dokumentide loomisega oleks arvatavasti tegu olnud ametialase võltsimisega (või sellele kaasaaitamisega), mis on samuti karistusseadustikus ette nähtud kuritegu, ütleb ta.
„Kuna praegusel juhul järgnes väidetavate näilike teenistuslike liikumiste kohta fiktiivsete dokumentide loomisele nende dokumentide kasutamine kelmuse sooritamiseks, siis ilmselt ei ole põhjust kelmuse sooritamiseks täide viidud teist kuritegu eraldi kvalifitseerida ning dokumentide võltsimine loetakse kaetuks kelmuse koosseisuga, sest see toimuski just kelmuse toimepanemise ettevalmistamiseks,“ räägib Ginter.
„See, et Eerik Heldna politsei- ja piirivalveametisse tööle võtmise vormistamine ei toimunud Elmar Vaheri allkirjaga, ei vii tuld tema pealt kahjuks üldse mitte ära. Seda seetõttu, et nüüdseks on avaldatud, et Eerik Heldna politsei- ja piirivalveametist tagasi kaitseväeteenistusse vormistamine toimus siiski just nimelt Elmar Vaheri allkirjaga,“ selgitab Ginter, kelle sõnul muutuski kogu seekordne roteerumine näilikuks just nimelt selle samal päeval kaitseväeteenistusse tagasi vormistamisega.
Kui asi oleks piirdunud ainult Heldna PPAsse tööle võtmisega, oleks kõik korras olnud. „Probleem tekkis just sellest, et PPA Heldnat tegelikult üldse tööle ei saanudki ja sellega ilmnes kogu seekordse roteerumise näilik ja ainult staaži tekitamise soovi täitev iseloom.“


E-valitsemise professor Vincent Homburg peab inauguratsiooniloenguTALLINN, 6. aprill, BNS - Tartu Ülikooli e-valitsemise professor Vincent Homburg peab neljapäeval kell 16.15 ülikooli aulas ingliskeelse inauguratsiooniloengu „E-valitsemise poliitilisus“.
Homburgi sõnul võib leida hulgaliselt entusiastlikke väiteid selle kohta, kuidas Eestis ja mujal maailmas muudab infotehnoloogia pöördeliselt avalike teenuste osutamist ja valitsuse suhtlust kodanikega. „Eesti on maailmale näidanud, milline võiks olla tõeliselt digitaalne ühiskond. Loodetavasti saame peagi näidata ka seda, missugune on vastutustundlik innovatsioon,“ ütles professor Vincent Homburg.
Kriitilisem vaade näitab, et tehnoloogia ei pruugi olla soovitavate eesmärkide saavutamiseks neutraalne vahend. Tehisintellekt võib muutuda diskrimineerivaks, otsustades ise selle üle, millised kodanikud võivad tõenäoliselt toime panna pettuse. Sotsiaaltoetuste haldamisel kasutatav otsustamise tugisüsteem võib tahtlikult või tahtmatult vähendada kodanikega vahetult suhtlevate ametnike suutlikkust aidata hädasolijaid. Sotsiaalmeedias toimub poliitiline suhtlus üha enam viisil, mis õhutab polariseerumist.
Homburgi sõnul paneme tänapäeval sotsiaalmeediale suured lootused, nagu peaks see pakkuma uusi viise poliitikute ja kodanike vaheliseks suhtluseks. „Tegelikult pole sotsiaalmeediaplatvormid kunagi olnud mõeldud poliitilise osaluse ja arutelu platvormidena, seega on arutelude polariseerumine sotsiaalmeedia sellise kasutuse loomulik tagajärg.“
Teisisõnu on tehnoloogia arendamine, rakendamine ja kasutamine avalikus halduses ehk e-valitsemine ilmselt poliitilisem, kui esmapilgul paistab. „Liiga kaua on tehnoloogiat ja poliitikat käsitletud eraldi valdkondadesse kuuluvatena. Riskihindamise algoritmide kasutuselevõtt sotsiaaltoetuste pettuste tuvastamiseks ja tehisintellekti kasutamine retsidiivsusriski hindamiseks on valusalt selgeks teinud, kui poliitiline võib tehnoloogia olla,“ lisas professor.
Inauguratsiooniloengul arutleb Vincent Homburg selle üle, kuidas poliitika ja tehnoloogia on valitsemises põimunud ning miks on e-valitsemise uurimiseks vaja politoloogiat. Oma empiirilistele uurimustele viidates tutvustab ja näitlikustab Homburg vaatepunkti, millele toetudes saab välja töötada tulevased uurimissuunad e-valitsemise ja digitaalsete avalike teenuste vallas.
„Digitaalsed avalikud teenused ei tähenda vaid avalike teenuste kättesaadavaks tegemist veebilehtede ja rakenduste kaudu. Need hõlmavad ka aruka otsustustoe pakkumist kodanikke teenindavatele riigiametnikele. Küsimused, kas ja kuidas muutuvad nende ametnike ülesanded ning kas ja mil viisil muutub selle tagajärjel bürokraatia inimlik nägu, saavad lähiaastatel e-valitsemise uurimise keskseteks teemadeks,“ ütles Homburg.
Vincent Homburg on e-valitsemise professor ja Euroopa teadusruumi õppetooli hoidja Tartu Ülikoolis. Ta on koos Victor Bekkeriga toimetanud raamatu „The Information Ecology of E-Government“ (IOS Press, 2005) ning koos Christopher Pollitti ja Sandra van Thieliga raamatu „The New Public Management in Europe“ (Palgrave Macmillan, 2007). Tema monograafia „Understanding E-Government“ (2008) ilmus kirjastuselt Taylor & Francis. Viimasel ajal on Homburgi artikleid avaldanud sellised teadusajakirjad nagu International Review of Administrative Sciences, Local Government Studies, The Information Society, Behavior & Information Technology, International Journal of Public Administration ja Artificial Intelligence and Law.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


KISUB INETUKS! Triin Tuula läheb Priit Piilmanni pärandi tõttu mehe perekonna vastu kohtusse: olen maksnud juba väga ränka hinda, aga lapsed ei pea kannatama„Ma kannatan selle õuduse ära. Palju hullem oleks terve ülejäänud elu lastele otsa vaadata ja tunda süüd, et isegi mina ei seisnud teie eest,“ räägib endine ETV ilmateadustaja Triin Tuula, kes läheb kohtusse Priit Piilmanni pärandi tõttu mehe perekonnaga.„Tõepoolest, minu elu viimased aastad on kulgenud nagu õudusfilmis. Kohe pärast Priidu surma jõudis minuni jutt, kuidas osad Piilmannide perekonna liikmed kiitlesid oma tutvusringkonnas, et minu ja Priidu ühised lapsed ei saa mitte midagi. Selle praalimise eest olen neile muidugi äärmiselt tänulik, sest vastasel juhul oleksin ilmselt nende poolt seatud konksu heauskselt alla neelanud ja nüüd poleks enam midagi teha. Lapsed on testamendis loomulikult sees, aga neile jäetu on suurusjärkudes väiksem seaduslikust miinimumist ja sellegi saamine on justkui sõltuvuses teiste pärijate heast tahtest,“ jagab Triin Tuula kohtuvaidluse tagamaid.Kaks kuud enne suurettevõtja Priit Piilmanni surma novembris 2022 kirjutas ajaleht Äripäev, et Viru Keemia Grupi suuromanik Priit Piilmann jagas ettevõtte osaluse enda, kolme poja ja abikaasa vahel viieks.Artikli täistekst Kroonikas.Priit Piilmanni poeg Kristjan Piilmann edastas Õhtulehele ka omapoolse seisukoha, milles küsib: „Miks siiski Tuula jätkuvalt laimab Priit Piilmanni ja tema peret? Vastus on lihtne: ta tahab rohkem raha. Täpsemalt, ta ei taha, et tema lapsed saaksid koos teiste Priit Piilmanni pärijatega osanikeks pärandatud ettevõttes, vaid ta tahab saada rahalise hüvitise. Kui osaluse pärimise korral läheks see laste nimele, siis rahale oleks ligipääs Tuulal ja advokaat Keresel otse. See on olnud tema seisukoht ka varem – isa eluajal – kui Tuula küsis 500 000 eurot ja pakkus vastutasuks, et loobub oma laste pärimisõigusest. Loomulikult ei võtnud Priit seda pakkumist vastu, sest see oleks oluliselt riivanud alaealiste laste huve. Tänaseks on avalik ja selge Priit Piilmanni testamendi sisu. Notariaalse testamendi ja pärimistunnistuse kohaselt on Priit Piilmanni pärijad tema abikaasa ja kõik viis last. Kõikidele pärijatele on vastavalt Priidu tahtele jäetud osa tema pärandist. Seejuures tuleb rõhutada, et mõlemale alaealisele lapsele on pärandatud testamendiga see osa Priidu varast, millele neil seaduse järgi on õigus ehk sundosa. Küll aga pole testamendis mainitud Tuulat ning eks seegi aitab selgitada meedia vahendusel toimuvate rünnakute tagamaad.“Kristjan Piilmanni sõnul on nad püüdnud vaatamata kõigele leida Triin Tuula ja tema esindajaga kompromisse. „Ehkki tuleb tunnistada, et kohati on jäänud arusaamatuks, kas nad esindavad Priit Piilmanni alaealiste laste huve või kellegi teise huve. Triin Tuulale tehtud pakkumine oli selline, mis oli väärtuslikum testamendiga tema lastele jäetud pärandist – et nad päriksid rohkem ja parematel tingimustel, mitte vähem. Muud eesmärki selle kompromissi tegemine ei kandnud kui püüd vältida aastaid tulutut vaidlemist. Tuula jätkuvad väited, et teda või tema lapsi on kuidagi kõrvale jäetud, ignoreeritud või halvasti koheldud, jäävad täiesti arusaamatuks. Terror, mida Tuula Priit Piilmannile ning tema erinevatele pereliikmetele aastaid on korraldanud isiklike sõnumite, muude vahendite ning viimasel kahel aastal ka ajakirjanduse kaudu, on ületanud igasugused hea maitse piirid. See on esimene ja viimane kord, kui me me seda teemat omalt poolt avalikkuses kommenteerime. Seda nii peatselt algava kohtuprotsessi tõttu, kui ka seetõttu, et seda on võimatu teha kahjustamata isa mainet ja pärandit.“Salasuhe ilmateadustajagaKahe aasta eest, 17. aprilli Postimehe paberlehes trükitud õnnesoov Triin Tuulale ja Priit Piilmannile tütre sünni puhul ajas lapsevanemad totaalselt tülli – see paljastas abielus õlikuninga hästi varjatud salasuhte ilmateadustajaga. Piilmann avalikustas oma vaatenurga: et Tuula nõudis talt lisaks muudele seni tehtud kulutustele – auto, elatisraha, korterid jms – veel 500 000 eurot, ähvardades muidu mehe hävitada.„Ma ei saa kahjuks midagi rääkida ega isegi ennast kaitsta, sest tahan säästa oma lapsi,“ seisis toona Triinu emotsionaalses pöördumises Kroonikale. „Anna on küll alles kolmekuune, aga meie üheksa-aastane poeg saab kõigest juba liigagi hästi aru,“ tunnistab Triin. „Jah, olen süüdi, et teda armastasin, liiga kaua ja liiga palju.“Priit Piilmann vastas toona Õhtulehele järgnevalt:„Ma ei pea absoluutselt õigeks mingite isiklike probleemide lahkamist ajakirjanduse veergudel, kuid kui Triin Tuula on selle tee ette võtnud, siis vähemalt ei jää see patt minu hingele. Olude sunnil peaksin siinkohal veidi selgitama, mis ajendil siiani ilmunud kuulutus ja artiklid on tekkinud.Veebruari alguses käis Triin Tuula esindaja minu esindaja juures ning esitas Triin Tuula poolse ettepaneku, et mina võiksin kanda tema arvele 500 000 eurot, siis ei olevat temal ega lastel minu vastu ühtegi pretensiooni ega nõudmist ning ta loobub laste pärimisõigusest. See ettepanek oli minu arust väga jabur, ma ei saa aru kuidas saab enda heaolu nimel laste pärimisõigusest loobuda, pealegi ei ole see õiguslikult võimalik.Aprilli alguses helistas mulle Triin ning teatas ise, et ma peaksin talle üle kandma 500 000 eurot, vastasel korral alustab ta minu vastu negatiivset PR-kampaaniat ning hävitab mind ära. Ta andis mulle otsustamiseks kaks nädalat. Ütlesin talle, et mina väljapressimistele ei allu. Helistasin veel ja proovisin olukorda rahumeelselt ja läbirääkimistega lahendada, kuid seepeale saatis Triin järgmise sõnumi:„Natuke hakkas mul sinust isegi kahju. Sul on veel aega 1 nädal, et hoida ära totaalne kaos, mida me kumbki lõpuni kontrollida ei suuda. Triin Suuremeelne“Paar päeva hiljem sain järgmise sõnumi: „Hakkas pihta. Keegi on erinevatele ajakirjadele saatnud vihjed ja nüüd soovivad nad minu kommentaari. Otsusta juba ära, siis ma tean, mida rääkida. Kõik sõltub nüüd sinust.“Saatsin sõnumi ja küsisin, mida ma pean ära otsustama kuid kirjalikult ma Triinult sellele vastust pole saanud.Seepeale ongi ilmunud kuulutus Postimehes (et tekitada ajakirjanduses huvi). Edasi on ilmunud kaks artiklit Kroonikas, kuid karta on, et neid tuleb veel.Tulles tagasi ilmunud artikli pealkirja juurde „Triin Tuula paljastab, et Eesti üks rikkamaid mehi on ta lastega üksi jätnud“ – vastab tõele, suhe Triinuga on läbi saanud juba ammu ja seda teab ta isegi, see suhe ei ole lõppenud nüüd, nagu pealkirjast võib lugeda. Lastega on teine lugu, tütar on veel hetkel liiga väike ja suhe temaga selgub tulevikus, Johannesega olen kohtunud regulaarselt, kahjuks peab tõdema, et viimase aja erimeelsused Triinuga on suhtlusele oma jälje jätnud.Kuidas ikkagi Triin Tuula sellises olukorras hakkama saab? Olen ostnud ühe korteri Triin Tuulale (õigemini andnud selleks raha), seda korterit saab Triin välja üürida lisaraha teenimise eesmärgil. Teise, nelja toaga korteri, olen ostnud lapse nimele, milles Triin lastega ka elab, mõlemad korterid asuvad kesklinnas. Olen ostnud auto ja andnud erinevaid summasid kohustuste täitmiseks, kõik kokku üle 400 000 euro. Maksan lastele regulaarset elatisraha, mis katab nende kõik vajadused ja jääb veel ülegi. Kuid tundub, et sellest kõigest on Triin Tuulale veel vähe.Ma küll ei tea kui kaugele see ajakirjanduses asjade klaarimine võib jõuda, kuid mina tahan selle väikese artikliga ajakirjanduslikule klaarimisele enda poolt joone alla tõmmata. Olen saanud väga valusa õppetunni, endast on mul ükskõik, kõige suurem kannataja selles olukorras on olnud minu abikaasa Eve, samuti lapsed – sügav vabandus teie ees."Lõpuks kommenteeris Õhtulehele toimuvat ka Tuula. „Mul on nii häbi, et mees, keda ma 12 aastat armastasin, on nüüd lõplikult hulluks läinud. Kui ta on otsustanud mind ära hävitada, no las ta siis hävitab, sest minust ei ole talle vastast. Mul on praegu süles kolmekuune rinnalaps, ma pean lohutama meie poega ja ka ise selle juures püüdma kuidagi ellu jääda,“ sõnab endine ilmateadustaja. „Ma olen Priidule väga tänulik, et mul on kaks imeilusat last, 10 aastat tagasi kingitud kasutatud auto ja võimalus elada veel kaheksa aastat meie poja korteris. Aga oma laste ema avalikult kullakaevajaks või väljapressijaks nimetada on väga mage. Aitäh sulle kõige eest, Priit!“Sõna võttis ka advokaat Paul Keres, kes ütles, et väide, et Triin on advokaadi vahendusel rahasummasid nõudnud ja lubanud selle vastu loobuda pärandist, ei vasta tõele. „Triin Tuula sõnul oli härra Piilmann põhiliselt mures abieluväliste laste tõttu tekkinud konflikti pärast vanemate laste ja oma abikaasaga,“ ütleb Keres. „Seetõttu tegime ettepaneku kaaluda lastele etteulatuva suure elatise maksmist, et ei tekiks tulevikus ragistamist pärijate vahel. Soov oli vältida probleemide lükkamist tulevikku ja teiste kaela. See vestlus toimus advokaatide vahel ja ma eeldan, et arutelu anti korrektselt edasi.“


Järjekordne Vene energiaboss hukkus müstilistel asjaoludelVene Yakutskenergo peadirektori asetäitja Igor Škurko leiti oma vangikongist surnuna, kus ta istus süüdistatuna altkäemaksu võtmises.Venemaa energiafirma Yakutskenergo peadirektori asetäitja Igor Škurko (49) surnukeha avastati teisipäeval tema kambrist Ida-Siberi sadamalinnas Jakutskis asuvas arestimajas. Päev enne surma esitas Škurko altkäemaksusüüdistuse peale apellatsiooni.
Venemaa võimud ei kirjeldanud tema surma üksikasju, kuid väitsid, et esialgsete andmete põhjal ei viita miski kuriteole.
Kõrgepalgalist Škurko süüdistati kõigest umbes 5000-eurose altkäemaksu võtmises. Ta oli Putini-meelse erakonna Ühtse Venemaa liige, kuid altkäemaksusüüdistuse esitamisel tema liikmelisus peatati. Venemaa vanglaamet teatas avalduses, et 4. aprillil leiti süüdistatav eeluurimisvangla kambrist ilma elumärkideta. Sündmuskohale kutsuti uurimisrühm. Esialgsetel andmetel vägivaldse surma tunnuseid ei leitud.
Škurko oli abielus ja tal oli kaks poega. Ametipostil vastutas ta maailma külmema piirkonnana tuntud Jakuutiat elektriga varustava Yakutskenergo tehnilise poole eest.


Maasikas: Ukrainat saadab edu korruptsioonitõrjes isegi sõja ajalKIIEV, 6. aprill, Interfax-BNS – Isegi sõja ajal teeb Ukraina korruptsioonivastastes reformides edusamme ning uue riikliku korruptsioonitõrjeprogrammi elluviimine näitab valitsuse pühendumust korruptsioonivastaste organite ja õigusriigi tugevdamisele, ütles Euroopa Liidu delegatsiooni juht Ukrainas Matti Maasikas.
"Agressorriik on ilmselgelt läbi kukkunud, Ukraina võidab lahinguväljal võitluses vabaduse ja demokraatia eest ning kindlustab reformidega oma asutuslikku ja halduslikku tugevust. Ukraina on jõudnud korruptsiooniga võitlemisel kaugele, loonud pärast väärikuse revolutsiooni sõltumatud korruptsioonitõrjeorganid, sulgedes ruumi korruptsioonile, edendades kohtureformi ja digitaliseerimist,“ ütles saadik 2023-2025. aasta riikliku korruptsioonitõrjeprogrammi tutvustusüritusel.
Maasikas rõhutas, et isegi sõja ajal jätkab Ukraina edusamme korruptsioonivastastes reformides.
"Näeme ka kõigis võimalikes sektorites pidevat reformisoovi. Ja nende reformide tulemusi on juba tunnustatud. Ukraina on ilmselgelt teel EL-i liikmelisuse poole, rahvusvahelised ja rahandusorganisatsioonid annavad rahaabi," lisas ta.
Saadiku sõnul on mullune korruptsioonitõrjestrateegia ja riikliku korruptsioonitõrjeprogrammi vastuvõtmine märtsis järjekordne selge tõend sellest, et Ukraina teeb edusamme.
"Hindan väga korruptsioonitõrjeagentuuri eestvedamist selle programmi väljatöötamise väga kaasavas protsessis, mis hõlmab kõiki huvirühmi. Vastuvõetud programm on väga üksikasjalik, programm on usaldusväärne, kehtestab standardid teistele riikidele," ütles Maasikas.
Samas märkis ta, et programmi oleks saanud vastu võtta kiiremini, kuid praegu on palju olulisem vaadata, kuidas see praktikas rakendatakse.
Interfax – Baltic News Service


Opositsioon võib riigikogu teise aseesimehena eelistada Jüri Ratast   Riigikogu valib esmaspäeval lisaks esimehele ka kaks aseesimeest, kellest teine on tavaliselt tulnud opositsioonist. Ametlikult ei ole kolm opositsioonierakonda aseesimehes kokku leppinud, olukord on soodne aga Keskerakonna esimehele Jüri Ratasele.   Riigikogu teise aseesimehe koha on tavapäraselt endale saanud kõige suurem opositsioonierakond. Seekord on selleks Eesti Konservatiivne Rahvaerakond (EKRE), kel on riigikogus 17 kohta. Keskerakonnal on riigikogus vaid üks hääl vähem kui EKRE-l. Ka opositsiooni kandidaate on seekord aseesimehe kohale kaks: lisaks EKRE esimehele Martin Helmele kandideerib aseesimeheks ka Keskerakonna esimees Jüri Ratas. Isamaa esimees Helir-Valdor Seeder ütles, et Isamaa fraktsioon otsustab alles esmaspäeval enne esimese riigikogu istungi kokkukutsumist selle, kas erakonna hääled lähevad Helmele või Ratasele. Seda, kes on Seedri isiklik eelistus, ta ei avaldanud. "Selle ma teen teatavaks fraktsiooni liikmetele otse koosolekul. Loomulikult on mul oma arvamus ja seisukoht olemas," ütles ta. EKRE esimees Martin Helme ütles, et Helir-Valdor Seeder ei ole talle andnud talle siiamaani ühtegi signaali, et Isamaa võiks just Helmet toetada. "Üldiselt on poliitiline reegel selline, et kui sulle midagi ei öelda, siis sa midagi ka ei saa," lausus ta. Ka rahvusringhäälingule teadaolevalt on poliitilised tuuled soodsad just Jüri Ratasele. Samas ütlesid kõik kolm erakonnajuhti, et see, kelle taha hääled salajasel hääletusel koonduvad, on veel lahtine ning kõik on võimalik. Martin Helme ütles, et kui aseesimehe koht läheb Jüri Ratasele, siis saab EKRE kokkuleppe kohaselt korruptsioonivastase erikomisjoni juhi koha. Isamaale jääks aga riigieelarve kontrolli erikomisjoni koht. Alles aasta tagasi juhtis riigieelarve kontrolli komisjoni isamaalane Urmas Reinsalu. Kui aseesimeheks peaks saama aga hoopis Helme, siis jääb tema sõnul keskerakondlaste juhtida riigieelarve kontrollikomisjon ja isamaalastele korruptsioonivastane erikomisjon. Kolm opositsiooni jäävat erakonda on omavahel ära jaotanud ka riigikogu komisjonide aseesimeeste kohad. EKRE nimetab aseesimehe põhiseadus-, riigikaitse-, välis- ja maaelukomisjonis, Keskerakond majandus-, rahandus- õiguskomisjonis ning Euroopa Liidu asjade komisjonis. Isamaale jääb aseesimehe koht aga keskkonna-, kultuuri ja sotsiaalkomisjonis ning julgeolekuasutuste järelevalve komisjonis. Helir-Valdor Seeder ütles, et opositsioonile kuuluvad tavapäraselt veel ka kohad riigikogu nimetatavates nõukogudes, nagu näiteks Riigimetsa Majandamise Keskuse (RMK), Estonia teatri ja rahvusraamatukogu nõukogus. Samuti ka delegatsioonides, näiteks Euroopa Nõukogu parlamentaarses assamblees, NATO parlamentaarses assamblees või Balti assamblees. Isamaa esimees ütles, et nõukogu ja delegatsiooni kohtade osas ei ole opositsioon mingeid kokkuleppeid aga sõlminud, sest need kohad sõltuvad sellest, kuidas koalitsioonis kokku lepitakse ning millised nõukogude kohad, kui üldse, opositsioonile jäävad. Seeder ütles, et riigikogu koosseisudes on see lähenemine olnud erinev. "See sõltub täna poliitilise jõu realiteedist. Koalitsioonil on täna 60 kohta riigikogus. See sõltub sellest, kuidas nemad seda jaotust näevad. On teatud jaotus, mis on väljakujunenud, et ka opositsioonile antakse nõukogudes vastutus, aga see, kuidas tänane koalitsioon seda teeb – ma ei oska seda öelda," ütles ka Keskerakonna esimees Jüri Ratas.    Praegu riigikogul juhatust ei ole, sest senise juhatuse volitused lõppesid 31. märtsil.    					Toimetaja:  Aleksander Krjukov


Kohus otsib sarikelmiIvo Simson kohtus. Foto arhiiv.
Haapsalu kohtus arutati teisipäeval tagaotsitava sarikelmi Richard Ivo Simsoni kriminaalasja edasisi käike.
Simsonile mõisteti 2018. aasta kevadel kolme aasta ja kuue kuu pikkune vanglakaristus nelja-aastase katseajaga, sest ta oli aasta jooksul Haapsalus ja Tallinnas üheksalt inimeselt välja petnud 20 000 eurot.
Katseajal pani süüdistatav taas toime kolm kelmust, millega pettis kannatanutelt välja ligi 8000 eurot. Simson sõlmis prokuratuuriga kokkuleppe, millest neli päeva enne istungit, 5. septembril 2019 loobus. Toona teatas Simson kohtule, et ei saa istungile tulla, sest tal juhtus õnnetus ja ta saa liikuda. Süüdistatav ei ilmunud ka sama aasta 13. septembril toimuma pidanud istungile, tema telefon oli välja lülitatud, ka kaitsja ei saanud temaga ühendust.
Kriminaalasja hakkas kohus arutama üldmenetluse käigus, istung pidanuks toimuma juulis 2020, sinna aga süüdistatav ei ilmunud. Uute kuritegude tõttu pöörati tingimisi vangistus täitmisele ja seetõttu on Simson oktoobrist 2019 tagaotsitav. Välja on antud ka Euroopa vahistamise määrus, sest kohtule teadaolevalt võib süüdistatav asuda Poolas. Lisaks Haapsalu kohtule otsib Simsonit tsiviilasja pärast taga ka Harju maakohus.
Teisipäeva hommikul uuris kohtunik Piia Jaaksoo prokurör Indrek Kaldalt ja kaitsjalt Ene Ahaselt, kas menetlust saab pidada süüdistatavata või kas peab ka selles kriminaalasjas välja andma tagaotsimismääruse.
Kalda sõnul saab erandlikel juhtudel pidada menetlust süüdistatavata, kuid kuna pole teada, kas Simson on istungi teate kätte saanud, pole süüdistatavata menetluse pidamiseks tingimused täidetud. Ahas lisas, et üldmenetluse käigus pole Simsonilt ütlusi võetud.
Kuna üks tagaotsimisteade on välja antud, leidsid nii Kalda kui ka Ahas, et uut määrust pole vaja teha. Kalda ütles, et kui Simson tabatakse, on ta kättesaadav ka selle menetluse jaoks.
48aastase Simsoni minevik on olnud kirju. 1998. aastal lavastas ta enda pantvangi võtmise, et vanematelt lunaraha saada. Samal aastal lubas ta ajakirjanikud koos sõpradega viia eralennukiga 2500 krooni eest Itaaliasse ja kadus kogutud 75 000 krooniga.
2002. aasta mais karistas Tallinna linnakohus meest kelmuste eest kahe ja poole aasta pikkuse vangistusega. Simson vabastati ennetähtaegselt. 2003. aasta detsembris sattus ta taas kohtu alla, sest oli koolitusfirma juhina esinedes petnud kolmelt naiselt välja 25 500 krooni.


Võimude väitel tegi veel üks Venemaa suurärimees enesetapu   Ajaleht The Times kirjutab, et Vene võimud leidsid Siberis asuvast vangikongist energiafirma Yakutskenergo tippjuhi Igor Škurko surnukeha. Kohalikud ametnikud väitsid, et Škurko tegi vangikongis enesetapu.   49-aastane Škurko oli Ida-Siberis Jakutskis tegutseva energiafirma Yakutskenergo asedirektor. Vene meedia teatel arreteerisid võimud Škurko 30. märtsil. Võimud kahtlustasid teda altkäemaksu võtmises.  Škurko oli varem võimupartei Ühtne Venemaa liige, kuid uurimise ajaks tema liikmesus peatati. Yakutskenergo juht teatas varem, et firma teeb uurimisel võimudega täielikku koostööd, vahendas The Times. Škurko on nüüd viimane ärimees, kes on pärast sõja puhkemist hukkunud kahtlastel asjaoludel. Kokku on surnud 39 rikkurit, kellest paljud olid seotud Venemaa energiasektoriga. 2022. aasta veebruaris tegi enesetapu gaasimonopoli Gazprom tippjuht.  2022. aasta septembris kukkus aknast alla ja sai surma naftafirma Lukoil direktorite nõukogu esimees Ravil Maganov. Lukoili juhtkond kritiseeris varem Venemaa sõjalist tegevust Ukrainas.    					Toimetaja:  Karl Kivil


Pakki oodanud naine kaotas kelmile üle 1000 euroPakki oodanud saarlanna langes kelmi küüsi, kes tegi tema kontolt üle 1000 euro eest makseid välismaistes veebipoodides.24-aastane naine sai 30. märtsil sõnumi, milles talle teatati, et paki kättesaamiseks tuleb aadress uuesti sisestada.Kuna naisele pidi tulema pakk, tundus sõnum talle asjakohane.Teisipäeval sai naine pangast teate, et tema pangakontol on toimunud kahtlased tehingud, mistõttu kaart blokeeriti.Kertu Kalmus


Sulgemisest teatanud krüptofirma ei lähegi kinni? Firma asutaja: ma ei taha enam kakelda, vaid Paxfuli päästaKui teisipäeval teatas Eesti juurtega krüptofirma Paxfuli juht Ray Youssef, et firma paneb uksed kinni, siis ettevõtte teine kaasasutaja Artur Schaback sõnas, et kuuldused Paxfuli surmast on liialdatud.
„Mu eesmärk pole tükk aega võidelda ja kakelda,“ rääkis Schaback Ärilehele. „Minu eesmärk on päästa Paxful, et see edasi toimiks.“ Ta loodab, et seeläbi saaks lõpuks minevikku jätta paar aastat kestnud lahkhelid oma senise äripartneriga ning liikuda edasi.
Segadust olukorra ümber on palju ning selleks, et asjast aru saada, tasuks alustada kaugemalt. Eesti mõistes on Paxfuli näol tegu võrdlemisi vähetuntud ettevõttega, kuna meil lihtsalt puudub igapäevane kokkupuude nende toodete-teenustega. Pole päris asi, mida Prismas või Selveris endale ostukorvi poetada, eestlased pole ka sihtrühm. Kindlas nišis ehk krüptovaldkonnas on Paxful aga oma jälje igatahes maailmas jätnud, isegi kui kohati on sellega kaasnenud omad hallid varjundid.
Näiteks püsis Paxfuli tegevuse peatamise uudis maailma populaarseimates krüptoportaalides CoinDesk ja Decrypt pikalt esiuudiste seas, uudiskünnise ületas see ka näiteks Bloombergis. Ajakiri Time nimetas Paxfuli aga täpselt aasta tagasi üheks maailma mõjukaimaks firmaks 2022. aastal.
„Krüptovaluutad nagu bitcoin üritavad arenevates majandustes aidata inimestel osta, kulutada ning liigutada raha ilma, et oleks traditsioonilist finantsinfrastruktuuri. Paxful, kasutajalt-kasutajale (peer-to-peer) krüptovaluuta vahetusplatvorm, koos oma 9 miljoni kasutajaga üle maailma võimaldab seda ellu viia,“ kirjutas väljaanne.
Sama sõnumit on kuulutanud ka Paxful ise. „Paxful sai alguse lihtsast mõttest: maailmas on neli miljardit inimest, keda pangad ei teeninda või teenindavad puudulikult – miks mitte anda neile uus võimalus oma rahalise tuleviku kujundamiseks?“ reklaamib firma oma veebilehel. Nagu sõnumist võib ka aru saada, on Paxfuli üheks tähtsaimaks suunitluseks olnud Aafrika riigid ning teised sedalaadsed piirkonnad, kus pangateenustele ligipääs pole kaugeltki inimõigus, nagu läänemaailmas enesestmõistetav on.
Tüli asutajate vahel
Paxfuli tegevuse lõpetamises on oluline ka konteksti mõista: viimase aasta jooksul on pidanud uksi sulgema mitmed mõjukad krüptofirmad, mistõttu on paljud oma rahast ka ilma jäänud. Eriti palju raputas valdkonda varasemalt hea mainega olnud FTXi lõpp, mille käigus selgus, et ettevõtte ilusa fassaadi taga oli pilt kaunis kole, inimesed jäid miljarditest ilma ning firma asutajat Sam Bankman-Friedi on peagi ees ootamas juba nüüdseks palju kõmu tekitanud kohtusaaga. Maksimumkaristusena ähvardab 155 aastane vanglapõli. Seetõttu on järjekordne krüptofirma sulgemine valdkonnas tegutsevate inimeste jaoks tundlik teema.
Paxfuli tegevjuht Ray Youssef teatas tegevuse peatamise avalduses seetõttu selgesõnaliselt, et antud juhtumi puhul pole paanikaks põhjust, inimestel on jätkuvalt ligipääs nende krüptovaluutale (mis on ka seni paistab et paika pidanud) ning see on lihtsalt vabatahtlik ettevõtte tegevuse peatamine, mille tingis „inetu lahutus“. Youssef soovitas, et kindlasti tasuks raha Paxfulist välja kanda, näiteks platvormile Bitnob või Noones.
„See on ilmselt suur šokk paljudele. Kui ma ei saa praegu tervet lugu rääkida, võin ma öelda, et meie juurest on kahjuks lahkunud mõningad võtmetöötajad,“ kirjutas ta Paxfuli veebilehel.
Hiljem täpsustas Youssef Twitteris, et sulgemise taga on kohtujuhtum teise kaasasutaja Artur Schabackiga. „Ma ei suutnud enam garanteerida platvormi turvalisust. Seetõttu pidid asjad nii minema,“ sõnas Youssef. „Ta oli vihane, mistõttu kaebas ta ettevõtte kohtusse, ning tema süüdistusmeeskond oli vastik. Nad ajasid kõik meie juhtivtöötajad ära.“
Tõsi ta on, et jaanuaris kaebas Schaback Paxfuli ja Youssefi USA-s Delaware'is kohtusse, põhjuseks asjaolu, et üks asutaja oli teise asutaja firma tegevuse juurest välja puksinud. Youssef väitis kolmapäeval koguni, et vallandas Schabacki enam kui aasta tagasi halva käitumise ja ebakompetentsuse tõttu. Schabacki sõnul pole aga asjad nii, vaid see on lihtsalt osa Youssefi laimukampaaniast.
„Ametlikult olen direktor, COO (chief operating officer). Mind COO-na ei suutnud ta vallandada. Kõik olid ettevõtte sisemised paberid, mis ei tähenda midagi, lihtsalt mul pole süsteemidele ligipääsu,“ sõnas Schaback.
„Olen viimased poolteist aastat olnud ilma e-mailita, ilma ligipääsudeta. Lihtsalt vaadanud pealt, kuidas tõmmatakse kogu see asi minema. Kui alustasin kohtuasja, siis sain osadele süsteemidele tänu kohtule ligipääsu tagasi. Mitte just juhtimiseks, vaid lihtsalt saan vaadata informatsiooni, sain lugemisõiguse tagasi.“
Laimukampaania kohta toob ta veel näitena ühe Youssefi kolmapäevase Twitteri säutsu. „Näiteks, just kirjutas: mina ei olnud nõus rahakoti teenustasusid langetama, kuna mul oli vaja oma paadile uut mootorit osta. Ma ei taha iga asjaga kaasa hüpata, see on naeruväärne. Esiteks ostsin uue mootori oma paadile ammu, 2019. aastal, aga rahakoti hindade vähendamisest tuli jutt alles 2021. aastal. See ei olnud mina, kes seda blokkis.“
„See on lihtsalt näide, et tema poolt hakkab tulema laimukampaania, kuidas ma hoidsin ettevõtet vangistuses, tahtsin sealt välja saada ja siis tema on päästja.“
Hakkavad konkurentideks?
Schabacki sõnul hakkas kogu saaga pihta tegelikult juba kaks-kolm aastat tagasi, mil tekkisid tal Youssefiga põhimõttelised lahkarvamused, kuidas Paxful peaks edasi jätkama ning praegune sündmuste käik on selle kulminatsioon. Üks probleemikoht, millele on viimastel päevadel ka Youssef osundanud, on USA-s tegutsemise võlud ja valud.
Youssefi sõnul on firma olnud USA-s regulatiivse koormusega hädas, mis oli tema sõnul ka üks põhjus, miks tegevus peatati. „Me kulutasime miljoneid vastavuskontrollile, aga seegi polnud piisav,“ ütles ta intervjuus CoinDeskile.
Paxfuli tegevjuht hakkas pärast firma tegevuse peatamist inimesi suunama korra juba eelnevalt mainitud, Paxfuliga väga sarnasele platvormile nimega Noones, mis alustas tegevust kõigest paar päeva tagasi. Erinevalt Paxfulist tegutseb see vaid lõunapoolkeral ehk sh mitte USA-s. Youssefi sõnul pole tal Noonesis otsest rolli, kuid toetab firmat. Näiteks on ta ka Noonesi ametliku Telegrami kanali omanik, kuid avalikel andmetel ei kuulu ta ettevõtte asutajate sekka: Noonesi loojatena on kirjas Nicholas Gregory ja Yusuf Nessary.
Schabacki sõnul oligi kogu see asi avalikult orkestreeritud ja välja mängitud selliselt, et tegelikult tahtis Youssef jätkata äri eraldiseisvalt, ilma seniste aktsionärideta ning omade reeglitega. Schaback ei taha selle juures aga Noonesile liialt tähelepanu pöörata.
„Ray väidab, et Paxfulis on kõik kasutajad just ainult tema pärast, kuna ta on CEO (tegevjuht - toim). Nüüd, kui ta on kuskil teises kohas, saab vaadata tema väidet, kas kõik Paxfuli kasutajad lähevad üle.“
Schaback loodab siiski, et hoolimata sellest, et suusad on risti läinud, on neil tegelikult omavahel võimalik kokkulepe saavutada ning seeläbi saaks ta jätkata Paxfuliga tegutsemist. Kuna võiks see juhtuda? „Sõltub teisest osapoolest, Rayst. Pole veel pakkunud, aga nädal-kaks? Kui just midagi vahele ei tule, saame kõigiga kokku leppida,“ sõnas ta. „Paari päeva jooksul panen Paxfuli jaoks uue plaani paika: mis arendusi teeme, mida plaanime edasi teha, et uuesti avada. See oleks eesmärk.“ Kohtuasja lahendusega läheb siiski veel ilmselt aega.
Hallid varjundid
Nii on Paxfulil varem olnud probleeme sellega, et platvormi kippusid kuritarvitama kriminaalid, kasutades selleks kinkekaartide pettust. Äripäev kirjeldas olukorda viis aastat tagasi selliselt: kurjategijad ostavad varastatud krediitkaardiinfoga internetist tohutu hulga kinkekaarte, mida siis Paxfuli platvormil odavamalt edasi müües rahaks uuesti konverteerida. Probleemiga oli kursis ka ettevõte ise, soovitades ostjatel nõuda müüjatelt hea kvaliteediga pilti nii kinkekaardist kui ka ostutšekist, et ostjana ei satuks kogemata skeemi keskmesse.


Linnavolikogu määras korruptsioonis kahtlustatavale ametnikule 22 000 euro suuruse preemia30. märtsil hääletas Kohtla-Järve linnavolikogu korruptsioonikuriteos kahtlustatuna ametist vabastatud endisele abilinnapeale Vitali Borodinile kuue kuu töötasu ehk 22 680 euro ulatuses kompensatsiooni. Selle makse otsuse algatanud Kohtla-Järve saadik leiab, et ametist lahkunud ametnik on linnale kingituseks, mitte probleemiks. Rus.Postimees uuris, miks ja kellele sellist raha makstakse ning kuidas Borodin hüvitise välja teenis.
Pärast 30. märtsi istungit on otsuse kohta arvamust avaldanud juba paljud. Linnavolikogu esimees Eduard Odinets ütles portaalile Rus.Postimees, et Borodini juhtimisel ja ebaõigete projektide elluviimise tõttu tema poolt sai linn kahju 750 000 eurot. «Olukorras, kus kahju tekitati ühe inimese juhtimisel, ei pea sotsiaaldemokraadid sellise hüvitise maksmist võimalikuks,» ütles SDE peasekretär Odinets.
Kas Borodin tõesti linnale sellise kahju tekitas, on veel vara öelda. Kui aga endisele abilinnapeale hüvitise maksmise vastu hääletanute motiivid on selged, siis hoopis vähem on aru saada, millest juhinduvad niisuguse otsuse pooldajad. Rus.Postimees rääkis linnavolikogu saadiku Daniil Starodubtseviga, kes töötas välja otsuse eelnõu ja algatas selle läbivaatamise.

Tavalise linlase jaoks tundub otsus kummaline: ametnik lahkus volikogust korruptsioonikahtluse tõttu, linna eelarves napib raha ja saadik algatab otsuse maksta välja summa, mille eest üks tavaline Kohtla-Järve pere võib elada terve aasta.
Sellise summa maksmise ettepaneku tegi linnavolikogu saadik Daniil Starodubtsev. Starodubtsevi sõnul võib otsus tõepoolest tunduda taevast alla sadanud preemiana või lisatasuna töö eest, mida ametnik tegi tööajal.
«See on aga kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse järgi üks sotsiaalseid garantiisid, mis on ette nähtud poliitikutele, kellega töölepingut ei sõlmita ja kes võivad päevapealt töö kaotada, mõnikord ka endast mitteolenevatel põhjustel. Näiteks sellepärast, et võimuliit on vahetunud ja vahetub ka meeskond volikogus,» selgitas saadik.

Vitali Borodin (vasakul) ja Daniil Starodubtsev (keskel) suhtlevad Kohtla-Järve keskerakondlaste juhi Valeri Korbiga (paremal).
Peeter Lilleväli / Põhjarannik

Seadus ei ütle, et ametikoha kaotanud poliitikule tuleb hüvitist maksta, vaid annab kohalikule volikogule sellise õiguse. Kui inimene on töötanud üle 8 aasta, võib hüvitiseks olla poole aasta palk.
Portaali Rus.Postimees küsimusele sellise ettepaneku motiivide kohta vastas Starodubtsev, et tema hinnangul on Vitali Borodin erakordselt professionaalne ja vastutustundlik spetsialist, kes on toonud linnale palju kasu: «Kui meie linnas oleks kolm Borodini, areneks linn dünaamilisemalt!»
Starodubtsevi sõnul tunnustavad Borodini teeneid ja professionaalsust ka need, kes hüvitise poolt ei hääletanud. Kui 2021. aastal toimusid koalitsiooniläbirääkimised, olid sotsiaaldemokraadid valmis teda linnapeana nägema.
«See tähendab, et enne kahtluste tekkimist oli tal kõigi poliitiliste jõudude seas väga hea maine. Ta on teinud kõvasti tööd, viinud ellu terve hulga projekte, toonud linnale palju raha ja väärib seaduses ette nähtud sotsiaalset garantiid.»
Kohtla-Järvel on juba suurte summade kaotamise kogemus linnapea Vladimir Solovjovi ja tema «äripartnerite» korruptiivsete tehingute tõttu. Kaotatud eelarveraha linn tagasi ei saanud. Esitasime Starodubtsevile küsimuse: kui tõendatakse, et Vitali Borodin pani toime korruptsioonikuritegusid või kauples mõjuvõimuga, mille tulemusena tekitati linnale kahju, kas makstav hüvitis pole siis lisakahju maksumaksjatele?

Kohtla-Järve endine linnapea Jevgeni Solovjov tekitas linnale tohutu kahju, kuid ei hüvitanud seda.
Mihkel Maripuu

«See on tõsine teema ja ma kahtlesin väga pikka aega, kas selle projektiga on vaja välja tulla. Aga esiteks said hüvitist paljud inimesed, kes seda palju vähem väärisid,» ütleb Starodubtsev. «Ma ütlesin seda kohtumisel keskerakondlastele otse, et kui teatud inimestele hüvitiste maksmist toetati, siis Borodinile maksmise mittetoetamine on lihtsalt silmakirjalik.»
Teiseks leiab Daniil Starodubtsev, et seadusega tagatud hüvitisi tuleb rakendada: «Kui me ütleme inimesele «aitäh töö eest, olete vaba» ja lahkumishüvitist ei maksa, siis see võtab kõigilt normaalsetelt spetsialistidelt, keda on poliitikas niigi vähe, igasuguse tahtmise sinna üldse minna.»
Otsuse algataja sõnul on nii, et kui kohus otsustab, et Borodin on kuritegudes süüdi ja peab linnale kahju hüvitama, siis tähendab, et ta hüvitabki. «Otsustasime, et nii kaugeleulatuvate otsuste tegemine pole meie pädevuses. Selle jaoks on kohus,» selgitas Starodubtsev.


Mis juhtus? Hiina ja Prantsusmaa tõrjusid ELi esindaja kõrvale ja asusid Ukraina rahu sepitsemaVeel mõned päevad tagasi oli jutt sellest, et Prantsuse president Emmanuel Macron ja Euroopa Komisjoni president Ursula von der Leyen saadetakse Pekingisse, et Hiinat sõjas Ukrainaga enda poole meelitada.
Mis aga juhtus oli see, et Macroni ette laotati punane vaip ja teda võeti vastu suursuguselt, välisministri tasemel, samal ajal kui von der Leyen saabus nagu tavaline turist ning talle saadeti vastu Hiina keskkonnaminister.
Sel ajal, kui Macron osales neljapäeva õhtul uhkel riigibanketil koos Hiina presidendi Xi Jinpingiga, andis von der Leyen EL-i delegatsiooni peakorteris tagasihoidliku pressikonverentsi. Kui riigimeedia kiitis Hiina-Prantsuse suhteid, siis Hiina sotsiaalmeedias kujutati von der Leyenit kui Ameerika marionetti.
Selline erinevus näitab probleeme, mis Euroopal on Hiinaga suhtlemisel. ELi 27 liikmesriigil on Hiinale lähenemisel mitmesuguseid arvamusi – ja Peking teab seda. Macroni ja von der Leyeni puhul näeb Peking suuremat võimalust Prantsusmaa liidriga edu saavutada, lükates EL-i täitevvõimu mõneti madalamale positsioonile, vahendab Politico.
Macroni otsus kutsuda reisile von der Leyen oli mõeldud Euroopa ühtsuse näitamiseks. Tulemus on aga vastupidine.
Hiina sotsiaalmeedias kirjutati: „Von der Leyen on tuntud USA-meelne isik, kes müüb jupikaupa Euroopat, et USA-le tulu teenida ja kes ei säästa jõupingutusi, et õhutada Euroopa konflikti Venemaaga. Ta pääses Hiinasse ainult koos Macroniga.”
Mõned kommentaatorid kirjutasid, et USA käepikendus von der Leyen saadeti visiidile kaasa selleks, et ta hoiaks Macronil silma peal.
See võis olla põhjus, miks von der Leyen tõrjuti täna reedel, 7. aprillil visiidi kolmandal päeval üldse kõrvale ning Hiina liider Xi Jinping ja Macron asusid koos USA huvide vastaselt Ukraina rahu sepitsema. Hiina liider ütles, et kui Prantsusmaa käib välja oma rahuplaani, siis Hiina toetab seda.
Hiina käitumist peetakse märgiks, et Euroopa Liidu juhtivaid riike püütakse enda poole ja USA vastu meelitada. Xi ja Macron külastasid täna reedel koos Hiina lõunaosa, kus Macron pidi koos Xiga Hiina teed jooma oma isa endises elukohas Guangzhou linnas, Guangdongi maakonna äri- ja tööstuse pealinnas, vahendab Reuters.
Selline austus külaliste suhtes on Hiinas haruldane. Diplomaadid väidavad, et see rõhutab tähtsust, mida Peking pöörab suhetele EL-i võtmeriikidega, kui ta otsib toetust sellele, mida Xi on nimetanud USA „igakülgseks ohjeldamiseks, piiramiseks ja alla surumiseks”.
„Kõigil Hiina välispoliitilistel ettevõtmistel on põhjuseks USA-Hiina suhted … nii et töötamine mis tahes riigiga, eriti keskmiste või suurriikidega nagu Prantsusmaa, on midagi, mida nad üritavad teha USA vastu,” ütles Denveri ülikooli Hiina-uuringute ja välispoliitika professor Zhao Suisheng.
Rhodium Groupi analüütik Noah Barkin ütles, et Hiina peamine eesmärk on takistada Euroopal USA-ga tihedamat läbikäimist.
„Selles mõttes on Macron võib-olla Pekingi kõige olulisem partner Euroopas,” ütles ta. Diplomaadid peavad Macroni ELi põhipoliitika oluliseks suunajaks.
Macron sõitis Hiinasse koos Euroopa Komisjoni juhi Ursula von der Leyeniga, kes mõlemad avaldasid Hiinale Ukraina osas survet, kuid ei suutnud Xi-lt avalikku positsioonimuutust välja pressida.
Sellegipoolest sai Macron täieliku punase vaiba vastuvõtu.
Von der Leyen, kes kirjeldas Hiinat oma reisi eel peetud kriitilises kõnes kui „repressiivset”, tõrjuti Pekingis silmnähtavalt, teda tervitati lennujaamas tagasihoidlikult ja teda ei kutsutud mitmele riigiüritusele koos Xi ja Macroniga.
Hiina riiklikult toetatud ajaleht Global Times märkis neljapäevases juhtkirjas: „Kõigile on selge, et Washingtoni strateegiline vasall olla on ummiktee. Hiina-Prantsusmaa suhete muutmine Hiina ja Euroopa koostöö sillaks on kasulik mõlemale poolele ja maailmale.”
Prantsusmaa endine peaminister Jean-Pierre Raffarin, kes on palju Hiinas käinud, ütles Reutersile suures rahvasaalis toimunud lepingu allkirjastamise tseremoonia kõrval, et osa Xi võlust avaldas mõju.
„Kas diplomaatia ei ole ühel või teisel hetkel natuke meelitus?” märkis ta. „Inimsuhetes on seda alati natuke olemas. Kumbki pool mängib sellega.”
Washingtonis suhtutakse Hiina diplomaatilisse suhtesse Prantsusmaaga skeptiliselt.
Hiina naudib ümberkorraldusi, mis lähendab teda majanduslikult Euroopale, kuna suhted Ameerika Ühendriikidega jahenevad, kuid selline nihe on praegu ebatõenäoline, ütlesid USA valitsuse mõtteviisiga kursis olevad inimesed.
Anonüümseks jääda soovinud inimeste sõnul suhtub Washington Euroopa suhetesse Pekingiga Ukraina küsimuses äraootavalt. Neljapäeval kutsus Macron Pekingit üles rääkima läbi Venemaaga Ukraina sõja osas, samas kui von der Leyen ütles, et Xi väljendas valmisolekut rääkida Ukraina presidendi Volodõmõr Zelenskiga.
Xi ei maininud võimalikku vestlust Zelenskiga Hiina ametlikes aruannetes tema kommentaaride kohta pärast kohtumisi. Väidetavalt oli ta öelnud, et on nõus rääkima Zelenskiga, aga ei täpsustanud, millal.
Analüütik Barkin ütles, et Macron ei saanud reisist kuigi palju kasu.
„Macron näis uskuvat, et suudab Xi-d panna oma vaadet sõjale muutma,” ütles ta. „Ta tegi Xi-le rea kingitusi – tõi kaasa tohutu äridelegatsiooni ja kinnitas oma toetust strateegilisele autonoomiale – ilma, et ta oleks saanud midagi vastutasuks.”
Hiina-poolne Macroni meelitamine on osa selle aasta diplomaatiliste sammude jadast, millega Hiina üritab välja rabeleda USA-poolsest vaoshoitusest, keset erimeelsusi seoses Taiwani, Ukraina sõja ja USA tehnoloogia ekspordipiirangutega.
Hiina suurendas sel aastal oma diplomaatilisi kulutusi 12,2 protsenti ning Singapuri, Malaisia, Hispaania ja Jaapani juhid ja kõrged ametnikud on viimastel nädalatel riiki külastanud.
Hiina aitas märtsis sõlmida Saudi Araabia ja Iraani vahelist ootamatut liitu, kusjuures Peking nimetas end Lähis-Ida rahuvalvajaks, mida motiveerib soov kujundada mitmepooluseline maailm.
Hiina-ELi koostöö jätkub lähinädalatel välispoliitika juhi Josep Borrelli ja Saksamaa välisministri visiidiga Pekingisse.
„Hiina ja Euroopa võivad endiselt olla partnerid,” ütles Pekingi Renmini ülikooli Euroopa-uuringute keskuse direktor Wang Yiwei. „Selle asemel, et olla süsteemsed rivaalid või konkurendid.”
Siin on sotsiaalmeedia sissekanne, kus Macron ülistab Hiina-Prantsuse sõprust:

View this post on Instagram

A post shared by Emmanuel Macron (@emmanuelmacron)


Kristina Kallas: me oleme valitsuses laua taga ja saame suunata Eesti arengutEesti 200 aseesimees Kristina Kallas saatis täna erakonnakaaslastele kirja, milles selgitas, et koalitsioonilepe on küll saavutatud, kuid sõnastus saab veel viimast lihvi. Kuna Kallas töötas veel täna keskpäeval leppe kallal, kinnitades viimaseid detaile, ning saatis teistele partneritele, ei ole lepe nendeni jõudnud. Kallas kirjutas erakonnale, et Eesti 200 kanda on välisministri, haridusministri ja majandus-digiministri portfell ning riigikogu esimehe töö. Tänane Postimees kirjutas, et just viimane töökoht läheb Eesti 200 esimehele Lauri Hussarile.
«Homseks on kõik lahtised otsad kokku lepitud ja siis me saame teiega leppe läbi käia. Lepe on pikk ja põhjalik,» rõhutas Kallas. Nimelt on uus võimuliit leppinud kokku suurtes reformides, mida Eesti 200 soovib ka eest vedada: personaalse riigi ehitamine, rohepööre, sotsiaal- ja tervishoiusüsteemi tervikuna tööle panemine. «Meie jaoks väga olulised väärtuste küsimused saavad lõpuks Eestis lahenduse, nii inimeste õiguste osas kui ka poliitilise korruptsiooni osas,» olla Kallas kirjutanud.
Kallas lisas, et uus valitsus teeb riigi rahanduse korda ning see tähendab omakorda väga ebapopulaarseid kärpeid ning maksubaasi tõusu. «Me oleme täna valitsuses laua taga ja saame suunata Eesti arengut. See on saavutus, mille nimel teie kõik olete töötanud kõik need aastad,» kirjutas Kallas.


Võimukõnelejad kidakeelsed. Koalitsioonileppe kallal nokitsetakse viimase hetkeniKoalitsioonileppe kallal käib töö sisuliselt viimase minutini.
Juba homme langeb saladuseloor ja selgub, milles valitsuse moodustavad erakonnad omavahel pärast tervelt kuu aega kestnud läbirääkimisi kokku leppisid. Koalitsioonileppe tekst, mida ei ole siiani täielikult lukku löödud, peab saama heakskiidu erakondade üldkogudelt. Need kogunevad kõik laupäeva keskpäeval.
Täna ei soovinud erakonnad ajakirjandusega suhelda. „Andsime vaikimisvande,“ selgitas üks läbirääkija Delfile.
Ometi on mõned detailid lekkinud, näiteks portfellide hulk ja nende jaotus. Veel on teada, et tulevad maksumuudatused – see tähendab maksude tõstmist –, ent millistest maksudest ja kui suurtest tõusudest on jutt, avaldatud pole.
Töö leppe kallal ei ole läbi
Eesti 200 aseesimees Kristina Kallas andis oma täna päeval erakonnakaaslastele saadetud kirjas mõista, et koalitsioonilepe on saavutatud ja seda, et Eesti 200 on valitsuses, ei väära enam miski. Teisalt märkis Kallas, et töö leppe kallal ei ole endiselt läbi ja see saab ka veel päev enne avalikustamist n-ö viimast lihvi. „Homseks on kõik lahtised otsad kokku lepitud ja siis saame teiega leppe läbi käia. Lepe on pikk ja põhjalik,“ kirjutas ta.
„Meie jaoks väga olulised väärtuste küsimused saavad lõpuks Eestis lahenduse, nii inimeste õiguste osas kui ka poliitilise korruptsiooni osas,“ rõõmustas Kallas, viidates muu hulgas tõenäoliselt abieluvõrdsusele. „Me oleme täna valitsuses laua taga ja saame suunata Eesti arengut.“
Eesti 200 aseesimees tunnistas, et koalitsioonilepe näeb ette ka ebapopulaarseid otsuseid, nagu kärped ja maksumuudatused. Kallase sõnul on neid aga vaja, et riigi rahanduses korda luua.
Ta kinnitas, et Eesti 200 saab omale välisministri, haridusministri ning IT- ja majandusministri koha. Samuti on erakonna kanda riigikogu esimehe töö. Varem kirjutas Delfi, et see koht läheb ilmselt erakonna esimehele Lauri Hussarile. Teisalt ei saa viimase hetke vangerdusi ka selle positsiooni puhul välistada.
Juba eile teatas sotsiaaldemokraatide esimees Lauri Läänemets erakonnakaaslastele, et nende parteile kuuluvad uues valitsuses terviseministri, regionaalministri ja siseministri ametikoht. Tema sõnul lisanduvad regionaalministri vastutusalasse ka põllumajandus ja ühistranspordi korraldamine.
Valitsuse suurimale osalisele Reformierakonnale jäävad seega peale peaministrikoha rahandus-, kultuuri-, sotsiaal-, kaitse-, justiits- ja uue, kliimaministri portfell.
Kuu aega kestnud läbirääkimised olid rasked, ütles Läänemets neljapäeval, tunnistades, et sotsidel tuleb teha ka enda jaoks keerulisi otsuseid, näiteks makse tõsta.
Millised maksud tõusevad, seda Läänemets aga erakonnakaaslastele ei avaldanud. Alampalga tõusu kohta ütles Läänemets, et see siiski tuleb, ehkki mõnevõrra teisel kujul, kui alguses loodeti.


Kes on endine Playboy modell Karen McDougal, keda Trump tahtis rahaga vaikima sundida?USA ekspresident Donald Trump astus 4. aprillil kohtu ette, kus talle loeti ette kokku 34 süüdistusakti. Süüdistused on seotud 2016. aasta presidendivalimiste ajal kahele naisele makstud altkäemaksurahaga.Tähelepanu on eelkõige suunatud endisele pornostaarile Stormy Danielsile ehk Stephanie Cliffordile, kellele Trumpi advokaat Michael Cohen maksis 130 000 dollarit, et ta vaikiks oma seksuaalsuhtest Trumpiga.
you seem pretty relevant to me! https://t.co/mE5jR7ybzD
— . (@MarisaKabas) March 20, 2023

Lisaks Cliffordile mainis prokurör veel üht naist, kelle suu rahaga kinni pandi ja kes on Playboy endine modell Karen McDougal. Vaid paar päeva enne 2016. aasta presidendivalimisi avaldas The Wall Street Journal loo pealkirjaga: «National Enquirer kaitses Donald Trumpi, kellel oli Playboy modelliga salasuhe».
Selgus, et American Media, Inc. (AMI), mis annab välja ajakirja National Enquirer, maksis McDougalile 150 000 dollarit, et ta paljastaks vaid neile salaafääri Trumpiga. Ajaleht aga seda lugu ei avaldanud.
Tabloidajakirjanduses nimetatakse kuulujuttude ostmist nende varjamiseks «Catch and Kill» (püüa ja tapa), kirjutas The New Yorker hiljem. Ajalehe teatel kirjeldas AMI tegevjuht David Pecker Trumpi kui oma isiklikku sõpra, keda hätta ei jäeta.
McDougal kaebas lõpuks AMI kohtusse ja jõudis kokkuleppele, mis on sellest ajast alates võimaldanud tal rääkida oma suhetest Trumpiga.
Kes on McDougal ja milline oli tema suhe Trumpiga?
McDougal sündis 52 aastat tagasi Indiana osariigis Garys, kuid kolis lapsena koos perega Michigani. Briti ringhäälingu BBC andmetel alustas ta modellitööd kahekümnendates eluaastates, osaledes ujumistrikoovõistlustel.
1998. aastal võitis McDougal ajakirja Playboy aasta playmate’i tiitli. Playmate tähendas modelli, kelle pilt avaldati ajakirja keskel.
McDougal ütles 2018 CNNile antud intervjuus, et tal oli 2006-2007 Donald Trumpiga kümme kuud kestnud romaan. Naise sõnul seksis ta selle aja jooksul Trumpiga kümneid kordi. «Võin öelda, et nägime üksteist vähemalt viis korda kuus, võib-olla rohkemgi,» teatas McDougal.

Donald Trump ja endine Playboy model Karen McDougal
AFP PHOTO / AFP PHOTO AND GETTY IMAGES NORTH AMERICA / Nicholas Kamm AND Dimitrios Kambouris/Scanpix

Trump abiellus 2005. aastal endise modelli Melania Trumpiga ja nende poeg Barron Trump sündis 2006. aastal.
Trump ja McDougal kohtusid ilmselt 2006. aasta juunis, kui Trump filmis Los Angelese Playboy mõisas tõsielusaadet «The Apprentice». McDougal on kirjutanud, et ta meeldis Trumpile kohe ja mees ütles talle mitu korda, et ta on ilus.
McDougal on salasuhtest kirjutanud kaheksa lehekülge, mille väljaanne New Yorker sai kätte naise sõbralt John Crawfordilt. McDougal kinnitas hiljem ajakirjale, et tegemist on tema kirjutistega.
McDougal kirjeldab, kuidas Trump ja tema liitlased korraldasid armukestega salajasi kohtumisi nii, et meedia ei saanud neist teada. Need hõlmasid muu hulgas keerulisi juriidilisi kokkuleppeid ja altkäemaksu. McDougal ütles muuhulgas, et maksis hotelli- ja reisikulud ise ning Trump hüvitas need tagantjärele nii, et tema nimele ei jäänud maksetest jälgegi.
McDougal ütles CNNile veel, et ta ei kasutanud Trumpiga vahekorras olles rasestumisvastaseid vahendeid. Trump on eitanud oma suhet McDougaliga.
pic.twitter.com/2uiGD25L3L
— plezurluvr (@plezurluvr) April 5, 2023

USA ekspresidenti ja 2024. aasta USA presidendivalmiste kandidaati Donald Trumpi süüdistatakse vaikimisraha maksmises kahele naisele ja dokumentide võltsimises.
Ta astus 4. aprillil New Yorgis kriminaalkohtu ette, kus eitas talle esitatud süüdistused, mida oli kokku 34.
Prokuröride sõnul varjas Trump salasuhteid, kuna need oleksid avalikuks tulles kahjustanud tema kui poliitiku mainet ning võinud mõjutada 2016. aastal ta kandideerimist presidendiks.
New Yorgi ringkonnaprokuröri abi Catherine McCaw teatel alustatakse Trumpi kohtusajaga 2024. aasta jaanuaris.
Trump has arrived at the Manhattan Criminal Court, where he'll be processed and arraigned.

Follow NPR's live coverage: https://t.co/wlHRAKxnp2
— NPR (@NPR) April 4, 2023


Riigikogu aseesimehe valimistest: kui mingi kokkulepe ei pea, siis ei pea ka ükski teine kokkulepeKeskerakonna esimees (seni veel) Jüri Ratas on nii võimuahne, et talle ei lähe mingid kokkulepped ja varasem praktika kunagi korda. Nõnda on ta esitanud EKRE esimehe Martin Helme kõrvale enda kandidatuuri Riigikogu teise aseesimehe kohale, mis traditsioonide kohaselt peaks kuuluma parlamendi suurimale opositsioonierakonnale. Praegusel juhul siis Eesti Konservatiivsele Rahvaerakonnale, kel on Riigikogus 17 liiget Keskerakonna 16 vastu.
Tänases Vikerraadio „Rahva teenrite“ saates ütles Õhtulehe peatoimetaja Martin Šmutov, et, kui Helme sellest kohast ilma jääb, on erakordselt halb praktika ning mõjub häbimärgina parlamendi mainele, sest kui see kokkulepe ei pea, siis ei pea tulevikus ka üksi teine kokkulepe ning tuleb bumerangina kunagi tagasi.
„Need on asjad, mis lükatakse kõrvale mõtlemata, sa kas austad kokkuleppeid või ei austa,“ arutles ajakirjanik. „Kui mingi kokkulepe ei pea, siis ei pea ka ükski teine kokkulepe.“
Riigikogu valib esmaspäeval lisaks esimehele ka kaks aseesimeest, kellest teine on tavaliselt tulnud opositsioonist. Ametlikult ei ole kolm opositsioonierakonda aseesimehes kokku leppinud. Kaalukeeleks on kõige väiksem opositsioonierakond ehk Isamaa, kes pole oma otsusest teada andnud.
Kui aseesimehe koht läheb Jüri Ratasele, siis saab EKRE kokkuleppe kohaselt korruptsioonivastase erikomisjoni juhi koha. Isamaale jääks riigieelarve kontrolli erikomisjoni koht.
Kui aseesimeheks peaks saama aga hoopis Helme, siis jääb tema sõnul keskerakondlaste juhtida riigieelarve kontrollikomisjon ja isamaalastele korruptsioonivastane erikomisjon.
Kolm opositsiooni jäävat erakonda on omavahel ära jaotanud ka riigikogu komisjonide aseesimeeste kohad.
EKRE nimetab aseesimehe põhiseadus-, riigikaitse-, välis- ja maaelukomisjonis, Keskerakond majandus-, rahandus- õiguskomisjonis ning Euroopa Liidu asjade komisjonis.
Aga need on kõigest kokkulepped.
Kui opositsioon ei ole ühtne, saaks põhimõtteliselt olukorra ära kasutada ka koalitsioon ja panna oma kokku 60 häälega paika mõlemad aseesimehed.
Riigikogu esimehe koht läheb Eesti 200-le ja tõenäoliselt selle esimehele Lauri Hussarile, kes ministrivastutust pole endale soovinud.
Praegu on Ratas Riigikogu esimees, kuhu ta jäi pärast seda kui Kaja Kallas oli mullu suve hakul keskerakondlased valitsusest välja visanud ning moodustanud jaanipäeva järel uue valitsuse koos Isamaa ja sotsidega. Kuna Riigikogu esimees valitakse kord aastas, siis jäi see koht talle alles.
Riigikogu aseesimehe positsioonil on aga opositsiooni poolt olnud üle kahe aasta Martin Helme.


Uus valitsus ja uued maksud: uued ministrid on kinnitatud! Maksusüsteem Eestis muutub!Täna sõlmivad koalitsioonilepingu Reformierakond, Eesti 200 ja Sotsiaaldemokraadid. Kõik erakonnad on kinnitanud isikud, kes neid valitsuses ministritena esindama lähevad. Info kohaselt tõusevad ka mitmed maksud.
Valimistel parima tulemuse teinud Reformierakond saab enamuse ministrikohtadest.
Peagi selgub ka see, mida koalitsioonilepe täpselt sisaldab. Õhtulehele teadaolevalt tõuseb 2025. aasta esimesest jaanuarist füüsilise isiku tulumaks kõigil kaks protsenti. See saab siis olema praeguse 20 asemel 22 protsenti. Ka dividendide tulumaks tõstetakse 22 protsendi peale, mis kaotab ära praeguse erandi. Ära kaob ja majutusasutuste käibemaksuerand. Oodata on ka automaksu ja tuleval aastal käibemaksu tõusu kahe protsendi võrra.
Valitsusel on plaan kaotada maksuküür ja tõusta tulumaksuvabamiinimumi, mis edaspidi peaks olema 700 eurot. Tõenäoliselt tuleb Eestis ka automaks.
Reformierakonna rahandusminister ütles ERRi uudisteportaalile, et automaksu puhul saab põhikriteeriumiks olema CO2 heitmed. Nii hakkavad väiksemad ja ökonoomsemad autod maksma seda vähem, aga keskmised natuke rohkem ja suured veel rohkem.
Reformierakond
Peaminister – Kaja Kallas
Kliima- ja elukeskkonnaminister – Kristen Michal
Rahandusminister – Mart Võrklaev
Kaitseminister – Hanno Pevkur
Sotsiaalkaitseminister – Signe Riisalo
Justiitsminister – Kalle Laanet
Kultuuriminister – Heidy Purga
Riigikogu aseesimees – Toomas Kivimägi
Rahanduskomisjoni esimees – Annely Akkermann
Väliskomisjoni esimees – Marko Mihkelson.
Sotsiaalkomisjoni esimees – Õnne Pillak
Maaelukomisjoni esimees – Urmas Kruuse
Julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjoni esimees – Jürgen Ligi
Reformierakonna fraktsiooni juht – Erkki Keldo
fraktsiooni aseesimees – Liina Kersna
fraktsiooni aseesimees – Yoko Alender
Lisaks on koalitsioonilepingu järgi Reformierakonna täita Riigikogu korruptsioonivastase erikomisjoni aseesimehe, riigieelarve kontrolli erikomisjoni aseesimehe ning Euroopa komisjoni voliniku ametikohad.
Eesti 200
Välisminister – Margus Tsahkna
Haridus- ja teadusminister – Kristina Kallas
Majandus- ja digiminister – Tiit Riisalo
Lauri Hussari hinnangul esindab sõlmitav koalitsioonilepe Eesti 200 loomisel sõnastatud eesmärke – riik peab vastama väljakutsetele hariduses, keskkonnaküsimustes ning asub viima ellu personaalse riigi ja nulleelarve kontseptsiooni.
“Eesti 200 on valmis muudatusi reaalselt ellu viima ja sellest saab koalitsioon, mis teeb Eesti korda, suurendab meie julgeolekut ja avab Eesti jaoks täiesti uusi horisonte,” lausus Hussar.
Sotsiaaldemokraatlik erakond
Siseminister – Lauri Läänemets
Tervise- ja tööminister – Riina Sikkut
Regionaalarengu minister – Madis Kallas
Sotsiaaldemokraatliku erakonna esimees Lauri Läänemets ütles, et valminud lepe on keeruliste ja raskete läbirääkimiste põhjal kokku lepitud kompromiss.
„Kuna meie maailmavaade erineb partnerite omast väga palju, siis oli keeruline saavutada sellist lepet, millega saaksime täiesti rahul olla.“ Ta lisas, et riigil seisavad ees keerulised ja valusad otsused, mis on tingitud osaliselt keerulisest majanduslikust ja julgeolekuolukorrast, aga ka varasematel aastatel oluliste otsuste tegematajätmisest.
Praegu toimuvad erakondade volikogud, kus antakse koalitsioonileppele heakskiit. Avalikkusele tutvustatakse lepet pärastlõunal toimuval pressikonverentsil.


Reformierakonna juhatus kinnitas ministrikandidaadidTALLINN, 8. aprill, BNS – Reformierakonna juhatus kinnitas laupäeval erakonna juhi Kaja Kallase ettepanekul kandidaadid positsioonidele, mille täitmine on sotsiaaldemokraatide ja Eesti 200-ga peetud koalitsiooniläbirääkimiste tulemusel Reformierakonna ülesanne.
Ettepaneku järgi jääb peaministriks Kaja Kallas, rahandusministriks saab Mart Võrklaev, kaitseministriks Hanno Pevkur, kultuuriministriks Heidy Purga, kliima- ja elukeskkonnaministriks Kristen Michal, sotsiaalkaitseministriks Signe Riisalo ning justiitsministriks Kalle Laanet.
Riigikogu aseesimeheks saab ettepaneku järgi Toomas Kivimägi, rahanduskomisjoni esimeheks Annely Akkermann, väliskomisjoni esimeheks Marko Mihkelson, sotsiaalkomisjoni esimeheks Õnne Pillak, maaelukomisjoni esimeheks Urmas Kruuse ning julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjoni esimeheks Jürgen Ligi.
Reformierakonna fraktsiooni asub juhtima Erkki Keldo, fraktsiooni aseesimeheks saab Liina Kersna ning fraktsiooni aseesimeheks Yoko Alender.
Lisaks on koalitsioonilepingu järgi Reformierakonna täita riigikogu korruptsioonivastase erikomisjoni aseesimehe, riigieelarve kontrolli erikomisjoni aseesimehe ning Euroopa komisjoni voliniku ametikohad.
Tallinna toimetus, +372 502 5532, sise@bns.ee
Baltic News Service


Reformierakond kinnitas riigikogu komisjonide esimehed ja uue fraktsiooni juhatuseReformierakond esitas kandidaadid riigikogu komisjonide esimeesteks ning seadis paika oma fraktsiooni uue juhatuse.
Reformierakonna juhatus kinnitas täna erakonna juhi Kaja Kallase ettepanekul kandidaadid positsioonidele, mille täitmine sotsiaaldemokraatide ja Eesti200ga peetud koalitsiooniläbirääkimiste tulemusel on Reformierakonna ülesanne.
Loe, kellest saavad ministrid siit.
Lisaks kinnitati erakonna kandidaadid riigikogu aseesimehe kohale kui ka komisjonide esimehe kandidaadid.
Riigikogu aseesimees: Toomas Kivimägi
Rahanduskomisjoni esimees: Annely Akkermann
Väliskomisjoni esimees: Marko Mihkelson
Sotsiaalkomisjoni esimees: Õnne Pillak
Maaelukomisjoni esimees: Urmas Kruuse
Julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjoni esimees: Jürgen Ligi
Senine Reformierakonna fraktsiooni juht Mart Võrklaev jätkab rahandusministrina ning annab teatepulga üle Erkki Keldole. Aseesimeesteks saavad Liina Kersna ning Yoko Alender.
Lisaks on koalitsioonilepingu järgi Reformierakonna täita Riigikogu korruptsioonivastase erikomisjoni aseesimehe, riigieelarve kontrolli erikomisjoni aseesimehe ning Euroopa komisjoni voliniku ametikohad.


Selgusid tulevased ministrid ja riigikogu juhidReformierakonna juhatus kinnitas laupäeval erakonna juhi Kaja Kallase ettepanekul kandidaadid positsioonidele, mille täitmine on sotsiaaldemokraatide ja Eesti 200-ga peetud koalitsiooniläbirääkimiste tulemusel Reformierakonna ülesanne.Ettepaneku järgi jääb peaministriks Kaja Kallas, kaitseministrina  jätkab Hanno Pevkur ning sotsiaalkaitseministrina Signe Riisalo. Rahandusministriks saab Mart Võrklaev, kultuuriministriks Heidy Purga, kliima- ja elukeskkonnaministriks Kristen  Michal ning  justiitsministriks Kalle Laanet.
Riigikogu aseesimeheks saab ettepaneku järgi Toomas Kivimägi, rahanduskomisjoni esimeheks Annely Akkermann, väliskomisjoni esimeheks Marko Mihkelson, sotsiaalkomisjoni esimeheks Õnne Pillak, maaelukomisjoni esimeheks Urmas Kruuse ning julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjoni esimeheks Jürgen Ligi.
Reformierakonna fraktsiooni asub juhtima Erkki Keldo ning fraktsiooni aseesimeesteks Liina Kersna ja Yoko Alender. Lisaks on koalitsioonilepingu järgi Reformierakonna täita riigikogu korruptsioonivastase erikomisjoni aseesimehe, riigieelarve kontrolli erikomisjoni aseesimehe ning Euroopa komisjoni voliniku ametikohad.
Eesti 200 päralt on Postimehe andmeil riigikogu esimehe koht, mille täidab erakonna esimees Lauri Hussar. Välisministriks on saamas varemgi ministriametit pidanud Margus Tsahkna, haridus- ja teadusministriks erakonna aseesimees Kristina Kallas ning majandus- ja digiministriks Tiit Riisalo.
Sotsiaaldemokraatlikust Erakonnast jätkab esimees Lauri Läänemets siseministrina,  Riina Sikkut aga asub tervise- ja tööministri ning  Madis Kallas regionaalarengu ministri kohale.

Signe Riisalo jätkab sotsiaakaitseministrina.
Mati Määrits/Lõuna-Eesti Postimees


Reformierakonna juhatus kinnitas ministrikandidaadidReformierakonna juhatus kinnitas laupäeval erakonna juhi Kaja Kallase ettepanekul kandidaadid positsioonidele, mille täitmine on sotsiaaldemokraatide ja Eesti 200-ga peetud koalitsiooniläbirääkimiste tulemusel Reformierakonna ülesanne.
Ettepaneku järgi jääb peaministriks Kaja Kallas, rahandusministriks saab Mart Võrklaev, kaitseministriks Hanno Pevkur, kultuuriministriks Heidy Purga, kliima- ja elukeskkonnaministriks Kristen Michal, sotsiaalkaitseministriks Signe Riisalo ning justiitsministriks Kalle Laanet.
Riigikogu aseesimeheks saab ettepaneku järgi Toomas Kivimägi, rahanduskomisjoni esimeheks Annely Akkermann, väliskomisjoni esimeheks Marko Mihkelson, sotsiaalkomisjoni esimeheks Õnne Pillak, maaelukomisjoni esimeheks Urmas Kruuse ning julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjoni esimeheks Jürgen Ligi.
Reformierakonna fraktsiooni asub juhtima Erkki Keldo, fraktsiooni aseesimeheks saab Liina Kersna ning fraktsiooni aseesimeheks Yoko Alender.
Lisaks on koalitsioonilepingu järgi Reformierakonna täita riigikogu korruptsioonivastase erikomisjoni aseesimehe, riigieelarve kontrolli erikomisjoni aseesimehe ning Euroopa komisjoni voliniku ametikohad.


Urmo Soonvald: Kaja Kallase uus valitsus on viimaste aegade tugevaim, aga ikkagi plahvatusohtlikPole kahtlustki, et Kaja Kallase täna välja kuulutatud valitsuse koosseis on nimede poolest tugev ja piinlike üllatusteta, kuid riske on võetud omajagu ning plahvatusohtu on seal samuti. Uue valitsuse juures on suurim pettumus ja ootamatus, et sotside koosseisust jäi välja Jevgeni Ossinovski, nende tugevaim hääl koalitsiooniläbirääkimistel.
Reformierakond: peaaegu parim koosseis
Peaminister Kaja Kallas. Küllap saab uut valitsust juhtides edaspidi rahulikumalt magada, sest enam pole ministreid, kelle rumalus, soolo või ebaprofessionaalsus võivad ka tema töölauale jõuda. Samuti pole ükski erakond liiga jõuliselt tegelenud väljapressimisega, kui nüüd abieluvõrdsus välja jätta. Tõsi, sellest saab parlamendis – ja mitte ainult! - , kindlasti kõvasti näitemängu, kuid pärast seda peaks pinge loodetavasti ka kiiresti alanema. Peaministrit peab tunnustama, et kutsus taas valitsusse Hanno Pevkuri, kellega tal suhted eelmises valitsuses jahenesid; Kristen Michali, kelles nägi peaminister aastaid tagasi nn tema-vastase rinde käilakuju ja Heidy Purga, kelle kaela langev kultuurivaldkond on kindlasti kordades raskem kui eemalt paistab. Pevkuri ja Michali kohta saab öelda nende valimiste uue moefraasiga – neile olid valijad andnud mandaadi ja seda erakordselt ülekaalukalt, mistõttu peaminister isiklik arvamus liiga tugevalt ei saanud mõjuda.
Rahandusminister Mart Võrklaev. Tubli töömesilane nii riigikogus kui koalitsiooniläbirääkimistel, kellele meeldib kõikjal tuua näiteid Rae vallast, mida ta kunagi juhtis. Tema pärast riigi rahandus ei lagune, küll peab tema lähiajal enim vastama küsimusele, et miks maksud tõusevad, kui valimistel seda ei lubatud. Maksutõusust saab selle valitsuse suurim vari, mis oli tasuta kingitus opositsioonile – ajend süüdistada kõiki valetamises ja käe rahva rahakotti surumises.
Kultuuriminister Heidy Purga. Staažikas parlamendisaadik ja Eesti popkultuuri arendaja, aga uuest nädalast on ta ukse taga rivis kogu Eesti kultuuriväli ja neil on peamiselt üks jutt: raha on vähe. Küllap Purga on selleks ka valmis, nagu ka selleks, et ta peab asuma tegelema oma kunagise tööandja ERRi eelarve, maja ja muude küsimustega, mille puhul on senised valitsused pilgu ära pööranud ning seda pidevalt järeltulevatele valitsustele pärandanud.
Sotsiaalminister Signe Riisalo. Ootamatu valik, sest tema käe all ebaõnnestus Eestis ukrainlaste vastuvõtmine ja ta päästis välja PPA juht Elmar Vaher. Oleks ukrainlased pikemaks ajaks jäänud Riisalo ohjata, ei oleks ta kindlasti uude valitsusse jõudnud. Tugev aparaat on teda seni kõvasti toetanud ning kandnud.
Kaitseminister Hanno Pevkur. Kuigi näis, et Nursipalu ja ebakõlad peaministriga saavad Pevkurile saatuslikuks, lõppes kõik pigem loogiliselt – pole mõtet toimivad ministeeriumit raputada, eriti ajal, kui Ukraina on erakordselt teravalt päevakorras ja uus minister kulutaks alguses kuid, et sisse elada ja õppida tundma oma NATO-kolleege.
Justiitsminister Kalle Laanet. Siit paistab kompensatsiooni selle eest, et pärast Keskerakonna lahkumist valitsusest, mängis ka Reformierakond oma ministrikohti ümber ning Laanet pidi oma kaitseministri koha vabastama Pevkurile. Loodetavasti võtab Laanet muuhulgas käsile ka nn punamonumentide seaduse ning puhub sellesse ka mõistlikkust sisse.
Kliimaminister Kristen Michal. Tagasi suures mängus ja valitsuses. Istus aastaid parlamendis ja teostas oma poliitilisi ambitsioone Tallinna volikogus Mihhail Kõlvartiga võideldes. Valijate tahe oli selge – Michal peab pääsema valitsusse, aga kliimaportfellist saab kindlasti üks raskemaid, emotsionaalsemaid ja samas ka olulisemaid. Hetkel peaks ta ise sõnastama avalikkuse jaoks oma eesmärgid – sest avalikkusel vastavad ootused hetkel lihtsalt puuduvad.
Loe ka: ANALÜÜS | Energeetikas jookseb uus valitsus mitmes suunas korraga. Lihunikutöö Eesti Energia kallal jätkub
SDE: turvaline, aga puudu on Ossinovski
Terviseminister Riina Sikkut. Oli aktiivne uue valitsuse läbirääkija ja kolmest sotsidele langenud portfellist sai tema enda jaoks kõige loogilisema. Huvitav oleks teada, kas sellele portfellile oli esimene soosik Ossinovski ja ta loobus sellest, sest oleks tahtnud suurema mõjuga ministritooli. Küllap saab Sikkut ka terviseministrina (ta on ka varem selles ametis töötanud) hakkama, sest majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumist ta juba ujus välja.
Regionaalminister Madis Kallas. Hea ja kindel valik, eriti sellepärast, et uus valitsus on lubanud tasandada suurlinnade ja äärealade drastilisi erinevusi. Kuidas Kallas seda teeb, ei tea ta vist veel isegi. Sest trend linnastumisele on võtmas pöördumatut suunda.
Siseminister Lauri Läänemets. See tool oli sotside esimehe unistus alates päevast, kui algasid just lukku saanud valitsuse läbirääkimised. Inimlikult arusaadav ja mõistetav, aga selles ametis on ta suurimaks tööks seniste PPA juhtide maine puhastamine, kui selgub, et neile on liiga tehtud, uute jõuametkondade juhtide reele aitamine ja PPA palkade tõstmine.
Eesti 200: ohud ja üllatus
Välisminister Margus Tsahkna. Huvitav väljakutse valitsusele, Eestile ja ministrile endale. Kuigi Tsahkna peas liikus ka mõte, et ta ei tuleks valitsusse, mõistis ta, et nii pole tegelikkuses võimalik. Tema puhul peab arvestama, et tal on ärihuvid välihaiglate äris Ukrainas ja ta erakonnakaaslasest MTÜ Slava Ukraini juht Johanna-Maria Lehtme tegevus on erilise luubi all siin ning Ukrainas. Tsahkna peab mõlemast kaasusest end distantseerima.
Haridus- ja teadusminister Kristina Kallas. Taas üks huvitav väljakutse, sest veel hiljuti läksid tema ja Reformierakonna nägemus hariduspoliitikast lahku. Sest Kallas oli näoga rohkem venekeelsete noorte poole kui Reformierakond. Aga just meie hariduse eestikeelseks keeramine on Eesti 200 eelmise juhi kõige suurem ülesanne valitsuses.
IT- ja majandusminister Tiit Riisalo. Parim ja ootamatuim valik. Erakordselt ratsionaalne ja võimekas mänedžer, kel hiiglaslik poliitiline kogemus ees- ja tagatubadest, Eestist ja välismaalt. Eesti saab üle aastate lõpuks päris IT-ministri.


Kohus kinnitas riigikogulase ja ettevõtja kompromissiTALLINN, 9. aprill, BNS – Tallinna ringkonnakohus kinnitas sel nädalal kinnisvaraettevõtja Tõnu Kortsu ja riigikogu isamaalasest liikme Andres Metsoja kompromissi kohtuasjas, milles Korts nõudis Metsojalt tema poolt arvamusartiklis esitatud valeväidete ümberlükkamist.
Kohtuasi puudutas Metsoja poolt ajalehes Pärnu Postimees võrguväljaandes 20. märtsil 2021 ilmunud arvamuslugu "Vassimine ja läbipaistmatud otsused ei tee linnajuhtidele au", milles ta esitas Kortsu kohta terve rea väiteid, mis osutusid ebaõigeks. Metsoja arvamuslugu oli ajendatud arendusest Pärnu jahisadama lähedasel krundil Lootsi 10.
"Maadevahetuse skandaaliga üleriigilise tuntuse pälvinud kinnistuarendaja Tõnu Korts ei ole kunagi varjanud, et tema tegelik soov on ehitada sinna korterelamu. Nüüd saavutab ta seda eesmärki linnajuhtide heakskiidul vabatahtlike päästjate maja sildi all," kirjutas Metsoja oma arvamusartiklis.
Korts märkis, et Metsoja väited on teadvalt ebaõiged, pahatahtlikud ning suunatud tema au, hea nime ja maine kahjustamisele, sest avalikkuse ees nimetatakse teda maadevahetuse skandaali osaliseks ja süüdimõistetud kurjategijaks. Korts tõdes, et ta ei ole seotud maadevahetuse skandaali või kriminaalasjaga, sealhulgas ei ole ta selles kriminaalasjas saanud kahtlustust ega süüdistust.
Samuti polnud Korts rahul, et Metsoja viitas artiklis sellele nagu ta tegeleks korruptsioonihõngulise mahhineerimisega koos linnajuhtidega kolmanda isiku kinnistule ebaseadusliku kortermaja püstitamisega vabatahtliku päästjate maja sildi all.
Korts pöördus Pärnu maakohtusse, kus mullu 1. augustil tema hagi rahuldati. Kohus määras, et Metsoja peab samas väljaandes oma valeväited ümber lükkama ning maksma Kortsule 3000 eurot mittevaralise kahju katteks.
Metsoja vaidlustas maakohtu otsuse ringkonnakohtus, kuid läks seal Kortsuga kokkuleppele ning asi lahenes kompromissiga.
Kompromissi kohaselt peab Metsoja maksma Kortsule 5000 eurot ning esitama enda kulul AS-ile Postimees Grupp avalduse Pärnu Postimehes ilmunud artiklis avaldatud ebaõigete andmete ümberlükkamiseks hiljemalt 18. aprillil.
Ringkonnakohtus kinnitatud kompromissi vaidlustada ei saa.
Tallinna toimetus, +372 610 8852, sise@bns.ee
Baltic News Service


KOLUMN | Janek Mäggi: kõik maksavad, raha tuleb võtta sealt, kus seda on!Uue valitsuse plaan tõsta alates 2024. aasta 1. jaanuarist käibemaksu 2% võrra ning alates 1. jaanuarist 2025 füüsilise isiku tulumaksu samuti 2% võrra, on mõistlikud mõtted olukorras, kus riik vajab eelarvetasakaalu saavutamiseks raha juurde. Mõlema puhul lisandub riigile sadu miljoneid eurosid aastas.
Kui palju täpselt, selgub aja jooksul, sest mõlemal juhul on mitmeid agasid ja ohte. Kärpimine ärritab alati rohkem kui maksutõus, sest enamus kulutusi, mida riiki teeb, on hoolikalt läbi kaalutud ja muljetavaldavad rumalusi sattub riigieelarvesse harva.
Sellel aastal peaks riigile laekuma 3,8 miljardit eurot käibemaksu. Kui käibemaks tõuseb 2% ehk 10% võrra, laekub järgmise aasta eelarvesse ca 400 miljonit lisaeurot, mis on korralik leevendus koalitsioonikõneluste ajal on räägitud rahapõuale.
Paraku on suhteliselt kindel, et käibemaksu tõus mõjutab inimeste käitumist ja ka suhtumist valitsejatesse – hinnatõusud ja maksutõusud ajavad sageli rahvast vihale, sest kõik ei taha alati olla solidaarsed sellega, mis on ühiskonnale kasulik.
Käibemaksutõus teeb kurvaks vaesed
Esmalt teeb käibemaksutõus kurvaks vaesed, kelle jaoks toidukaupade hinnad on niigi juba ebanormaalselt kõrged. Kindel on, et inimesed püüavad käibemaksutõusu ennetada ja ostavad sellel aastal ära asju, mida nad plaanisid osta järgmisel aastal.
Hiiliv hinnatõus hakkab pihta juba esmaspäeva hommikul – tark kaupmees reageerib nõudluse eeldatavale kasvule hinnatõusuga: miks mitte tõsta hinda juba ette ning kui käibemaks aasta algusest tõuseb, tõsta veel 2%?!
Mõnevõrra nõrgendab käibemaksu tõus Eesti ettevõtete konkurentsivõimet, sest hinnatõusuga kaasneb alati nõudluse vähenemine. 400 miljonit lisaeurot tuleb vaeste inimeste taskust – rikkad maksavad ka, aga neid on vähe ja neil on suva – ning see 400 miljonit jääb Eesti ettevõtetel, olgu tootjate või vahendajatena suures osas saamata.
Inimesed hakkavad tarbima odavamaid alternatiive, hind on lähiajal võimenduv konkurentsieelis. Jõukad või rikkad inimesed oma tarbimisharjumusi ei muuda, kuid enamus neist väga eripäraselt ei tarbigi. Kõigil on mitu-mitu pintsakut või kleiti ning pigem mõtlevad, kellele neid ära anda, kui midagi juurde osta. Käibemaksupettuste risk mõnevõrra kasvab.
Füüsilise isiku tulumaksu peaks sellel aastal laekuma 2,3 miljardit, järgmisel aastal rohkem, ülejärgmisel veel rohkem. Ka füüsilise isiku tulumaks tõuseb 2% ehk 10% võrra. Eeldatavalt saab riik sellest rahast eelarvesse juurde ca 300 miljonit eurot. Loomulikult tuleb see 300 miljonit Eesti ettevõtete arvelt, sest surve raha tööandjalt tagasi saada, on kindel, mis omakorda kajastub kaupade ja teenuste hinnas ning vähendab Eesti siseriikliku tarbimist ning ekspordivõimet.
Väga head on mõlemad otsused seetõttu, et varasemad riigijuhtimisvead ja -paratamatused (et eelarvetasakaal paigast lasti), maksab kinni kogu ühiskond tervikuna, mitte ainult need, kes on rikkad, vaesed või armastavad elada linnas. Suurusjärgus 700+ miljonit eurot lisaraha igal aastal alates 2025. aastast aitab riigi rahanduse paika saada.
Samas on eriti füüsilise isiku tulumaksu tõstmine löök Reformierakonna valijatele, sest tulumaksu samm-sammuline alandamine 26%-lt 20% oli üks Reformierakonna olulisi valmislubadusi, mis ka ära tehti. Ning käibemaksu, mis kunagi oli 18% ja tõsteti eelmise majanduskriisi ajal ajutiselt 20%-ni, keegi tagasi ei alandanud, vaid see tõuseb veelgi.
Kokkuvõtvalt: tarbimine väheneb, Eesti ettevõtete konkurentsivõime nõrgeneb, vaesemate inimeste ostujõud langeb, kuid riik saab edasi pakkuda neid teenuseid, millega Eesti ühiskond tänaseks harjunud on. Avalike teenuste revisjon oleks sellele vaatamata mõistlik, sest riik pakub kindlasti ka midagi sellist, mida ta üldse pakkuma ei peaks.


Kus avada tähtajaline hoius – kas pangas või HLÜ-s?Nüüdseks on juba kõik suuremad ja väiksemad pangad oma tähtajalise hoiuse intresse tõstnud. Ehkki intresside tõus on olnud kohati mitmekordne, ei jõua need hoiu-laenuühistute (HLÜ) pakutavale ikka veel järele. Millisel juhul siis eelistada panka ja millisel juhul HLÜ-d? Aastaid olid pankade tähtajaliste hoiuste intressid kas päris nullis või sellele üpris lähedal. Pank, kes pakkus intressi, mis ulatus 1% ligidale, tõusis teiste seast juba selgelt esile.
Pankades puhuvad uued tuuled
Seoses euribori tõusuga on tõstetud ka tähtajalise hoiuse intresse, et raha kallinemisega kaasnevad hüved jõuaks viimaks ka hoiustajateni. Tegelikult oligi olukord, kus pank sai hoiustajate raha kasutada praktiliselt igasugust tasu maksmata, üpriski absurdne. Tänaseks ulatuvad pankade pakutavad tähtajalise hoiuse intressid veidi üle 3%. Tõus on olnud märkimisväärne.
Meedias ilmuvad nüüd artiklid, mis toovad pangas hoiustamist esile kui kasumlikku valikut. Võib tekkida küsimus, kuidas saab umbes 3%-line intressimäär olla kasumlik, kui alles 2022. aasta oktoobris ulatus inflatsioon Eestis üle 24%?
Põhjus peitub hinnatõusu olulises aeglustumises. Ökonomistide väitel on hinnad viimase poole aasta võrdluses tõusnud kuni 2% ja kui see kõrvutada pankade tähtajalise hoiuse intressidega, siis ideeliselt on tõesti võit justkui olemas. Ehkki see võit on väga väike. Seega võib öelda, et pigem võimaldavad panga tähtajalised hoiused raha väärtust hoida kui seda kasvatada.
Vali HLÜ, kui tahad raha väärtust kasvatada
Ka hoiu-laenuühistute tähtajalise hoiuse intressid varieeruvad, kuid kõik ühistud pakuvad suuremat protsenti kui pangad. See tähendab, et lisaks hinnatõusu seljatamisele ja raha väärtuse säilitamisele on võimalik summat kasvatada. Ja mitte ainult summat ennast, vaid ka oma säästude ostujõudu.
Näiteks Eestihoiuse tulusaim tähtajaline hoius on Maksihoius, mis võimaldab hoiustajal teenida koguni 8%-list intressi. See ületab kordades pankade pakutavaid intresse. Kui Maksihoius on saadaval ainult vastava kampaania ajal, siis Eestihoiuse tavaline Tähtajaline hoius on avatav igal ajahetkel. Sel juhul on intress 6% kandis, mis on samuti kõvasti suurem kui panga tähtajaliste hoiuste puhul.
HLÜ valikul ole tähelepanelik
HLÜ-s hoiustamisega võivad kaasneda pangas hoiustamisega võrreldes suuremad riskid, sest kui pangas kaitseb klienti Tagatisfond, siis paljudel ühistutel vabatahtlikku kaitsefondi pole.
Leidub HLÜ-sid, kes on hoiustaja seljatagusele mõelnud ning soovivad omalt poolt kaitset pakkuda. Eestihoiuse Garantiifond töötab Tagatisfondiga sarnasel põhimõttel. Kui ühistu raha laekumises peaks tekkima lünki, ei pea sellepärast hoiustaja kannatama. Puuduv raha võetakse Garantiifondist ja hoiustajale makstakse teenitud intressid ning hoiuse summa täies ulatuses välja – täpselt nii nagu maksegraafik ette näeb.
Eestihoiuse Garantiifond on rohkem kui 1 miljoni euro suurune ja ühistu on selle loonud vabatahtlikult.
Seetõttu on äärmiselt oluline tutvuda HLÜ tausta ja senise tegevusega. Tee endale selgeks, kuidas ühistu üldse tulu teenib ja veendu, et sa saad sellest skeemist aru. Tutvu ka ühistu varasemate majandustulemustega. Kui sa neid omal käel ei leia, palu neid endale tutvustada klienditeenindajal. Ühistus, kellel midagi varjata pole, tehakse seda hea meelega.
Vaata üle ka see, kui palju ühistu minevikus oma hoiustajatele väljamakseid on teinud. Mida suuremas summas väljamakseid, seda kindlam võid olla, et ühistu äriplaan töötab. Eestihoiuse tausta ja 2022. aasta tulemustega saad tutvuda siin.
Algas Maksihoiuse kampaania
Kui sul on sääste, mis ootavad paigutamist, siis saad just praegu avada Maksihoiuse, millega on võimalik teenida kuni 8% intressi.
Tutvu hoiuse tingimustega ja ava Maksihoius Eestihoiuse Tallinna kontoris aadressil Pronksi 3 või otse meie kodulehel.
Tähelepanu! Tegemist on finantsteenusega. Vajadusel konsulteerige meie spetsialistidega.