5000 taotlust sekundis: TalTech lõi koos Eesti iduettevõttega lahenduse, mis toob riigile raha ja muudab e-poodides ostlemise kiiremaksTalTechi uurimisrühma juht Ingrid Pappel kinnitab, et Euroraga koostöös sündinud lahendusest ei saa kasu mitte ainuüksi ettevõtted – sellest on tulu ka ostlejaile. Juhul kui kolmanda riigi e-pood integreerib ennast lahenduse külge, saab vajalikud maksud kohe välja arvutada ja ära maksta ilma, et kohalik tolliamet peaks tellijaga eraldi ühendust võtma.Foto: kuvatõmmis
Et kodanik ja riik saaksid parimal moel suhelda, tegutsetakse Tallinna Tehnikaülikooli Digiriigi uurimisrühmas avalike teenuste digitaliseerimise nimel. 2019. aastal, kui Euroopa Liit kehtestas käibemaksu deklaratsioonide andmete vahendamise korra, hakkas uurimisrühm koostööd tegema Eurora Solutions OÜ-ga.
Uurimisrühma liige ja tehnikaülikooli digiriigi kaasprofessor Ingrid Pappel täpsustab, et TalTechi ja Eurora koostöö sai alguse soovist luua lahendus, mis aitaks e-kaubanduse pakkujatel automatiseeritult ostuhetkel arvutada maksusumma, koostaks pärast kauba eest tasumist eeltäidetud tollideklaratsiooni ning edastaks selle digitaalselt sihtriigi tolliametile.
Pappel kirjeldab, et ühelt poolt sooviti protsess automatiseerida, et lihtsustada selle kulg ja säästa inimeste aega ja tööd, teine ajend oli uus käibemaksukohustuse piirmäära seadus, mis pidi rakenduma 2021. aastast.
Kuna lahendamist vajas keerukas probleem, mis eeldas tehisintellekti ja andmeanalüüsi sisaldavat algoritmilist lahendust, oli Euroral vaja leida teadusasutus, kes aitaks uurida antud valdkonna keerulist problemaatikat.
Automatiseerimise vajaduse tõi 130-kordne deklaratsioonide arvu suurenemine
Pappeli sõnul liikus 2016. aastal tehtud uuringu kohaselt umbkaudu 70% e-kaubanduse saadetistest läbi tavapostikanalite, kus käibemaksu ei tasutud 65% saadetiste puhul, mis kokku tähendas riigile umbes 1 miljardi euro suurust käibemaksutulu kaotust.
Lisaks olid tollaste käibemaksureeglite kohaselt Euroopa Liidust imporditud saadetised täielikult käibemaksust vabastatud, kui nende sisuline väärtus jäi alla  22 euro piiri (määr sõltus iga EL liikmesriigi sätestatud summast, Eestis oli see 22 eurot), mis avas võimaluse pettuseks näiteks kallite esemete allahindamise kaudu impordidokumentides.
Alates 1. juulist 2021 hakkasid kehtima uued EL-i määrused nende probleemide lahendamiseks, aga samas tekkis nõue küsida igalt saadetiselt käibemaksu. Maksu- ja tolliameti (EMTA) 2018. aasta statistika näitel oli sellise muudatuse tulemusena EMTA postisaadetiste tollideklaratsioonide prognoositav tõus 23 000-lt tollideklaratsioonilt 3 miljonile, mis on umbes 130 korda rohkem deklaratsioone.
Samade määruste muutmisega seoses tekkis võimalus saadetiste füüsilise ja fiskaalvoogude eraldamiseks, mis aitas kiirendada tollitöötluse protsessi ja lõi eeldused automatiseerimise potentsiaali ära kasutamiseks läbi IT ja masinõppe meetodite.
Pappel selgitab, et tehisintellekt saab elektroonilise tollideklaratsiooni koostamisel hinnata, kas online-poes kuvatava kauba kirjeldus ja sellele määratud kaubakood vastavad tekstilisele kirjeldusele. Kui vastavad, läbib pakk tolliametis rohelise koridori. Kui mitte, kontrollitakse paki kohale jõudmisel üle, kas müüja on olnud aus või üritanud petta.
Loe selle kohta täpsemalt SIIT
TalTechi põhirolliks koostöö juures kujunes Ingrid Pappeli sõnul uute algoritmiliste lahenduste väljatöötamine kaubakoodide võimalikult täpseks ennustuseks ning spetsiifiliste nõuete analüüs, mis said elektroonilise deklaratsiooni aluseks.
Raskused on ületamiseks
Koostöös loodi tehisintellektipõhine rahvusvahelise e-kaubanduse nõuetele vastavuse tagamise platvorm, mis suudab kuni 96-protsendilise täpsusega automaatselt töödelda 5000 taotlust sekundis.
“Projekti kestel tekkis algse plaaniga võrreldes muidugi ka muudatusi, kuna praegune tarkvara arendusprotsess on paindlik ning peab igal ajahetkel kohanduma nõuetele, mis võivad olla muutuvad,” nendib Pappel.
Kuna TalTechi tegevused olid väga spetsiifilised ning seotud väga konkreetsete andmete analüüsi ja selle põhjalt mudeli treenimisega, siis tekkis uurimisrühmal raskusi vaid võimalikult täpsete andmete saamise ja ka kvaliteediga.
Näiteks ei olnud osadel kaubagruppidel piisavalt kvaliteetseid andmeid, mida võtta aluseks mudeli treenimisel. Samuti esines mõningates olukordades probleeme teatud sihtgrupilt andmete kättesaamisega. Lisaks oli teatud keerukus seotud kogu platvormi arhitektuuriga, kuna osapooli on antud lahenduse juures väga palju nii oma huvide kui ka pakutavate teenuste ning samuti oli osapoolte tehniline võimekus andmete vahetuseks väga erineva küpsusastmega.
Pappel ütleb, et lahendusest ei saa kasu mitte ainuüksi ettevõtted – sellest on tulu ka ostlejaile. Ta selgitab, et juhul kui kolmanda riigi e-pood integreerib ennast TalTechi ja Eurora loodud lahenduse külge, saab vajalikud maksud kohe välja arvutada ja ära maksta ilma, et kohalik tolliamet peaks tellijaga eraldi ühendust võtma.
Kaubalt tasutud käibemaks laekub vastavalt elektroonilisel deklaratsioonil kuvatud summadele eraldi EL-i määruses sätestatud skeemile (IOSS ehk import one stop shop).
“Nii väheneb inimese vaev mitu korda sama asja eest maksmisel ja tolliameti vaev iga paki eest raha ja teenustasu küsida,” täpsustab Pappel.
Eduka investeerimisringiga tuul tiibadesse
2022. aasta kevadel toimunud A-seeria rahastusringiga kaasas Eurora Solutions 40 miljonit USA dollarit. Uut raha on kasutatud toote edasiarendamiseks ja strateegilisteks ostudeks, et laieneda eelkõige Ameerika Ühendriikidesse, Ühendkuningriiki ja Lähis-Idasse.
Euroral on maailmas üle 200 maksva kliendi ning nende business to business (B2B) platvormi saavad kasutada e-poed, logistika- ja postiettevõtted ning ka maksu- ja tolliasutused.
Ingrid Pappel rõõmustab, et Eurora arendustegevus on jätkuvalt väga toimiv ning nüüdseks on ettevõte tuule tiibadesse saanud ja laieneb jõudsalt.
TalTechi rolliks on jäänud panna peamised saavutused kirja veel ka akadeemiliselt ja seetõttu hoitakse Eurora tegevusel veel silma peal ning suhtlus toimib endiselt.
“Ülikoolina saame palju probleemipüstitusi meie magistrantidele ja nii mõnigi doktorant on antud temaatikaga seotud. Lisaks on teatud mõtted ka uute teadusvoorude ja grantide osas, nii et selles osas tasub meid – kõik probleemid pole veel sugugi lahendust saanud ja vajavad edasist avastamist,” toob Pappel välja.
Eurora innovatsioonijuht Kaie Hansson täiendab, et Eurora eestvõttel on alates 2022. aasta sügisest tegutsenud  Tartus innovatsiooni- ja arenduskeskus, kus keskendutakse masinõppe rakendusuuringutele ja teaduslike lahenduste katsetamisele.
Innovatsioonikeskuses teevad kümned andmeteadlased tööd uute lahendustega, plaan on kasvada ning kaasata veel  kuni 80 teadlast.
“See kõik on suure koostöö algus ning Eurora edulugu alles kogub tuure. Muuhulgas on Eurora ja TalTech arutamas tööstusdoktorantide kaasamist Innovatsioonikeskuse rakendusuuringute projektides,” avab Hansson tulevikuplaane.


Egert Belitšev hakkab saama Elmar Vaheri palkaSiseminister Lauri Läänemets otsustas politsei- ja piirivalveameti peadirektori asetäitjale piirivalve alal (PPA) Egert Belitševile maksta PPA peadirektori ülesannete täitmise ajal põhipalka 7000 eurot kuus, kirjutab ERR.Belitšev saab 7000 euro suurust põhipalka alates 23. märtsist ja seda kuni Elmar Vaheri suhtes läbiviidava distsiplinaarmenetluse lõppemiseni või ta teenistussuhte lõppemiseni. Vaheri ametiaeg oleks pidanud lõppema 1. mail, kuid 23. märtsil kõrvaldas valitsus kriminaaluurimise tõttu Vaheri ametist.
Vaher saab teenistusest kõrvaldamise ajal ühes kuus 60 protsenti tema keskmisest palgast, mis muidu 7000-eurost töötasu arvestades ligi 4200 eurot kuus.
Kaitsepolitsei esitas 21. märtsil kelmuse kahtlustuse endisest kapo ametnikust praegusele maksu- ja tolliameti tolliosakonna juhile Eerik Heldnale ning PPA juhil Vaherile kahtlustuse kelmusele kaasaaitamises.


Eesti 200 Ossinovski suurannetustest: me ei võta keelatud annetusi   Erakond 200 ütles kommentaariks suurannetuste vastuvõtmisele Lätis kohtu all olevalt ärimehelt Oleg Ossinovskilt, et erakond käsitleb kõiki annetusi maailmavaatelisena ning ei võta vastu keelatud annetusi.   ERR soovis eelmisel nädalal saada kommentaari Eesti 200 esimehelt Lauri Hussarilt, kes lubas vastata e-kirja teel. ERR saatis esmalt küsimuse seoses Ossinovski annetustega Hussarile nädal aega tagasi ning küsis, kas Hussar erakonna esimehena peab õigeks ja eetiliseks võtta vastu rahalist annetust isikult, kelle suhtes käib aktiivne kohtumenetlus. Nädala aja jooksul Hussar aga ERR-i küsimustele vastamiseks aega ei leidnud. Teisipäeval saatis Eesti 200 pressiesindaja Rauno Veri Eesti 200 kommentaari. "Kuna Lauri on koalitsiooniläbirääkimistega hõivatud, siis edastan kaks lauset. 1. Käsitleme kõiki annetusi võrdselt toetusena maailmavaatele. 2. Eesti 200 ei võta vastu keelatud annetusi," seisis vastuses. Läti prokuratuur esitas 2015. aasta juulis miljonärist ettevõtjale Oleg Ossinovskile süüdistuse Läti toonasele raudteedirektorile Ugis Magonisele 499 500 euro altkäemaksu andmises. Prokuratuur nõudis meestele nelja aastast vanglakaristust. Kuigi Limbaži maakohus otsustas 2021 jaanuaris, et Oleg Ossinovski ei andnud Läti raudtee endisele juhile Ugis Magonisele altkäemaksu, on nüüd otsus edasi kaevatud. Oleg Ossinovski kohtuasi on endiselt menetluses ja on jõudnud Riia ringkonnakohtusse, kus istung peaks tulema märtsi lõpus. Ossinovski lööb kaasa videosilla vahendusel. Erakond Eesti 200 sai selle aasta veebruari viimasel nädalal Oleg Ossinovskilt 30 000 euro suuruse annetuse. 2022. aastal annetas Oleg Ossinovski Eesti 200-le 10 000 eurot. 2021. aastal tegi Oleg Ossinovski Eesti 200-le 5000 euro suuruse annetuse ja 2020. aastal samuti 5000 euro suuruse annetuse.    					Toimetaja:  Aleksander Krjukov, Ragnar Kond


PÄEVA TEEMA | Karmen Joller: ka väävelhape tapab vähirakke! Minu keel ei paindu teatud apteegikaupa „ravimiteks“ nimetamaEesti Päevaleht avaldas üsna šokeeriva artikli sellest, kuidas „loll saab kirikuski peksa“ – ehk kuidas isegi apteegis võib usaldav inimene pettuse ohvriks langeda.
Just selliste juhtumite vältimiseks toimus 2020. aastal apteegireform, mille raames lubati apteegi omanik olla ainult proviisoril – just nii, nagu perearstikeskuse omanikuks võib olla ainult perearst. Mõte oli see, et tervishoiuteenuse osutamise üle peab kontroll olema eelkõige selle valdkonna spetsialistil.
Siiski on siiani apteegid tänaseni väga sõltuvad ka ärimaailmast, samuti dikteerib apteegi müügistrateegiaid ja kaubavalikuid sageli kett, millesse apteek kuulub. Pean ütlema, et ma apteekide majandamist täpselt ei tunne, kuid näen, et väga paljud probleemid on seal samad, mis olid enne apteegireformi.
Apteek oskab nõu anda
Proviisorite targad nõuanded on teenimatult vähe tähelepanu saanud. Näiteks ülemiste hingamisteede viirushaigusesse nakatumise puhul on Eesti inimestel harjumus teha esimene telefonikõne perearstikeskusse, kuid tegelikult võiks sammud seada hoopis apteeki ja küsida nõu proviisorilt, kes ju teab ja tunneb väga täpselt tema müügis olevaid käsimüügiravimeid.
Seesama inimene peab teisalt olema jällegi teadlik ja kriitiline, sest apteekides müüakse praktiliselt kõike, mis inimestele seondub tervisega, kasutades seejuures sageli ära inimeste vääruskumusi. Proviisor võib soovitada tõenduspõhist ravi või mõnel juhul jällegi elustiilimuutust, kuid kui samas apteegis on näiteks reklaam, mis soovitab immuunsüsteemi tugevdamiseks ja ülemiste hingamisteede ägeda viirushaiguse raviks C-vitamiini, võib proviisor rääkida või mitte – ketiapteegi seinal rippuv reklaam teeb sageli oma töö.
Ükski toidulisand ei aita
Olgu öeldud, et immuunsüsteemi tugevdamisest saavad rääkida vaid immuunsüsteemivõhikud – tugev immuunsüsteem väljendub autoimmuunhaiguste ja allergiatena. Meil on vaja tasakaalustatud immuunsüsteemi. Tasakaalustatud immuunsüsteemi saavutame aga ainult tervisliku elustiiliga, ükski toidulisand sellele kaasa ei aita, v.a teatud haiguste ja seisundite korral – ja siis annab soovituse ikkagi arst, õde või proviisor.
Vaatame siis, kuidas müüakse mainitud C-vitamiini. Valisin ühe apteegiketi veebipoe ja sisestasin otsingusse „C-vitamiin“. Valisin esimese vitamiinipreparaadi, mille mulle otsingutulemus andis. Infolehes on kirjutatud: „[...] C-vitamiin on heamaitseline närimistablett tervele perele. Toode sisaldab C-vitamiini, mis aitab vähendada väsimust ja kurnatust ning aitab kaasa immuunsüsteemi normaalsele talitlusele. … Toidulisandit mitte kasutada mitmekesise toitumise asendajana! Oluline on toituda mitmekülgselt ja tasakaalustatult ning harrastada tervislikku elustiili!“
Siin pole ühtegi valeväidet. Kõik on õige. Kuid liiga sageli on toidulisandite ja vitamiinide pakendite infolehtedes vaid poolik info. Toidulisandite ja vitamiinide pakenditel peaks ära märgitud olema ka see, kust inimene saaks vastavat vitamiini või ainet, kui ta ei taha kasutada apteegipreparaati. Infolehes on „unustatud“ mainida, et C-vitamiini allikaid on palju ja tegelikult ka suhteliselt kehvasti toituva inimese igapäevamenüüst C-vitamiin tõenäoliselt ei puudu.
Veel vähem on öeldud, et C-vitamiinil puudub raviefekt ülemiste hingamisteede ägedate viirushaiguste puhul. Tekib ka küsimus, et kui vitamiine ja toidulisandeid ei tohi kasutada mitmekesise toitumise asendajana, siis milleks neid üldse apteegist osta? Miks mitte süüa iga päev üks puuvili, mis on igasugusest tabletist ju palju maitsvam ja sisaldab lisaks C-vitamiinile veel palju muidki kasulikke aineid?
C-vitamiin ei asenda mitte kuidagi ka liikumist ja värskes õhus viibimist – ka see on toidulisandi pakendil kirjas. Minu meelest võiksid inimesed kaasa võtta hoopis C-vitamiini pakendi infolehe ilma tablettideta ja järgida neid kahte viimast tsiteeritud lauset infolehelt.
Võib jõuda ka suisa väärinfoni
Samamoodi võidakse näiteks mõne toidulisandi infolehel väita, et toidulisand sisaldab vähivastase toimega aineid. Ja ka see väide ei pruugi vale olla. Kui aga puuduvad uuringud, mis tõestavad, kas see vähivastane aine toidulisandi allaneelamisel ka vähirakkudeni jõuab, võime julgesti öelda, et infolehel on tegemist väärinfo levitamisega ja inimeses valelootuste tekitamisega.
Ka kontsentreeritud väävelhape tapab vähirakke – kas see tähendab, et võiksime seda sisse juua? Ei! Sest siis tapaksime ju ka kõik teised rakud, st tapaksime iseend. Poolikute väidetega toidulisandi reklaamimine on ebaeetiline, kuid peaks olema ebaseaduslik.
Mitte ühelegi toidulisandile ei tohi omistada haigusi ravivaid omadusi. Toidulisand ongi toidulisand seetõttu, et tal puudub teaduslikult tõestatud ravitoime. Kui märkate, et mõne toidulisandi reklaamis või infolehel on lubatud, et see ravib reumaatilisi haigusi või diabeeti või mistahes muud haigust, tuleks teavitada terviseametit.
Leevendavad sümptomeid
Taimeravi ja muud rahvaravi meetodid ei ole tingimata halvad. Vastupidi – neist on palju kasu sümptomite leevendamisel ja enesetunde parandamisel. Tõsi – ülemiste hingamisteede viirushaiguste kestust need ei lühenda ja üldiselt ei enneta ka tüsistusi.
Aga on ikka vahe, kas haiguse ajal kurguvalu leevendada või mitte – kui kurk väga valutab, siis on ju tõeliselt mõnus, kui lähedane keedab sooja, meega taimeteed, paneb veel haigele pleedi ka ümber ja ütleb mõned lohutavad sõnad. Hoolimine ravib! Ja soojus ja mee pehmendavad omadused leevendavad kurguvalu. Ka taimetees võib olla aineid, mis mõjuvad sümptomeid leevendavalt.
Teinekord on taimeteedes või looduslikes preparaatides aga ka selliseid aineid, millel on koostoimeid arstirohtudega. Kui inimene võtab igapäevaselt mõnda retseptiravimit, tuleks enne taimse või muu loodusliku toidulisandi kasutamist kindlasti lugeda oma ravimi infolehte ja jälgida, et poleks koostoimeid. On ka taimeteesid, mille regulaarset kasutamist soovitatakse piirata, näiteks kõrvenõgesetee. Proviisorid ja farmatseudid oskavad samuti head nõu anda, kohati sel teemal pareminigi kui näiteks perearst.
Alternatiivravi on üldiselt ohutu (kui me ei räägi just MMSist ja konnamürgist vms). Kui aga alternatiivravi hakkab tõrjuma teaduspõhiseid ravimeid või kui alternatiivravi tõttu lükkub edasi arstivisiit, võib ka alternatiivravi muutuda ohtlikuks, lausa tapvaks. Paraku teavad arstid, eriti onkoloogid liigagi palju lugusid, kus inimene otsustab haiguse algstaadiumis alternatiivravi kasuks, ja tagasi tuleb siis, kui ka teaduspõhine meditsiin enam aidata ei saa.
Need ei ole ju ravimid!
Minu jaoks on aga täiesti arusaamatu, miks on Eestis lubatud apteekides müüa homöopaatilisi preparaate. Mu keel tõrgub neid ravimiteks nimetamast, sest neil ei ole ravitoimet. Neil ei ole isegi sümptomeid leevendavat toimet, mis on näiteks meega tehtud taimeteel.
Kui üldse, siis on neil platseebotoime: seesama, mis lohutavatel sõnadel. Lohutavad sõnad on aga oluliselt odavamad kui homöopaatilised ravimid, mida apteekidest osta saab.
Väärinfo levib järjest süsteemsemalt ja varjatumalt, peites end sageli ka tervishoiuteenuste maski taha, manipuleerides inimeste seniste uskumuste ja lootustega. Tänapäeva inimese jaoks on väga oluline olla teadlik, ratsionaalne ja info suhtes kriitiline.
Väga oluline roll on siin ka riigil, mis peab tänase infokülluse ja sõnavabaduse valguses väärinfo levikut süsteemselt ja organiseeritult piirama, vajadusel ka seaduste tasandil. Riigi väga oluline roll on tagada ka õige ja teaduspõhise info kättesaadavus, seda eriti tervishoiuasutustes – olgu need siis riigi rahastatud või erakapitaliga tegutsevad ettevõtted. Tervishoiusüsteemis peab inimesel olema turvaline ka siis, kui ta ei jaksa või ei taha süveneda kasutatavate meetodite tõenduspõhisusse.


Euroopa Komisjon paneks Bolti taksojuhid käibemaksu tasuma   Majandus- ja kommunikatsiooniministeerium ei toeta Euroopa Komisjoni ettepanekut nõuda käibemaksu kõigilt, kes tarvitavad majutus- või taksoteenuse pakkumiseks digitaalset platvormi. Komisjoni hinnangul aitaks see koguda üle kuue miljardi euro aastas.   Juhul, kui Euroopa Komisjoni detsembris välja käidud plaan töösse läheb, hakkavad platvormiettevõtted, näiteks Bolt või Airbnb vastutama selle eest, et teenuseosutajate tasust peetaks kinni käibemaks. Euroopa Komisjoni Eesti esinduse juhi Vivian Loonela sõnul ei puudutaks muudatus kõiki digiplatvorme, vaid ainult neid, mis toimetavad sõitjateveo ja majutusega. "Kui me räägime toa rentimisest võrreldes hotelliga või sõitjateveost, me tahame, et turul oleks võrdne konkurentsiolukord kõigile teenusepakkujatele," rääkis Loonela. Euroopa Komisjoni hinnangul õnnestuks liikmesriikidel maksumuudatusega kokku korjata umbes 6,5 miljardit eurot käibemaksu aastas. Majandus- ja kommunikatsiooniministeerium komisjoni ettepanekut ei toeta. Ministeeriumi asekantsler Sandra Särav meenutas, et praegu on väikeettevõtjad ehk need, kelle käive jääb alla 40 000 euro aastas, käibemaksust vabastatud. Ta usub, et Bolti taksojuhtide või külaliskorteri pidajate maksustamine ei kaota, vaid hoopis loob ebavõrdsust. Särav märkis, et need, kes osutavad teenust ilma tehnoloogia abita, ei peaks endiselt käibemaksu maksma. "Ja siis need, kes kasutavad oma teenuse pakkumiseks platvormi, et jõuda paremini tarbijateni, neid justkui karistatakse ja kohustatakse käibemaksukohuslaseks registreeruma," täheldas Särav. Vivian Loonela sõnul keskendub komisjon platvormidele just nende laia haarde tõttu. "See, et keegi ilma platvormita väikese kuulutusega oma tuba välja üürib, see on siiski kordades väiksem osa majandusest."  Hotellide ja restoranide liit toetab muudatust  Euroopa Komisjoni hinnangul ei saa platvormikasutajaid ja nii-öelda üksiküritajaid võrrelda. Komisjon usub, et läbi platvormide oma teenuseid pakkuvad inimesed osutavad hotellidele ja taksofirmadele konkurentsi tänu mastaabisäästule ja võrguefektile. "See, et Airbnb-l on väga palju teenusepakkujaid, kes on tegelikult täiesti üksteisest sõltumatud, ei loo mingit lisavõrgustikku," ütles seepeale Sandra Särav. "Euroopa Komisjoni ettepanek arvestab mingit olematut võrgustikku ja on tegelikult diskrimineeriv just väikeettevõtjate suunas," lisas asekantsler ning ütles, et platvormidel oma teenuseid pakkuvad inimesed peavad niikuinii tulumaksu tasuma. "Kui ta peaks lisaks veel käibemaksu maksma, ennast käibemaksukohuslaseks registreerima, siis me tegelikult allutame ta topeltmaksustamisele," sõnas Särav. Hotellide ja restoranide liidu juht Ain Käpp aga usub sarnaselt Euroopa Komisjonile, et maksumuudatus tooks turule võrdsust juurde. Ta märkis, et saadaolevatest tubadest üle 20 protsendi on külaliskorterid. "Me tahaksime teguseda võrdsetes tingimustes. Ja siis on külaliskorterid suurepärane täiendus klassikalisele hotellivõimalusele," sõnas Käpp. Euroopa Liidu praegune eesistujariik Rootsi on teatanud, et tema juhtimisel peetakse maksumuudatuse asjus küll esimesed arutelud, kuid põhjalikumad läbirääkimised jäävad järgmise eesistuja ehk Hispaania vedada. Vivian Loonela märkis, et ettepaneku läbi minek eeldab liikmesriikide konsensust. "Kui asi puudutab maksustamist, siis need ettepanekud kiidetakse heaks vaid liikmesriikide poolt. Euroopa Parlamendil on siin vaid konsulteeriv roll," sõnas Loonela.  Teine ettepanek muudaks liidusisese ettevõtluse reaalajas jälgitavaks  Digiplatvormide maksustamine on vaid üks osa komisjoni "Digiajastu käibemaksu" paketist. Teine suurem muudatus puudutaks e-arveid. "Me näeme, et liikmesriigid kaotavad suuri summasid käibemaksutulu ennekõike käibemaksupettuste tõttu," sõnas Loonela ning tõi esile, et 2020. aastal jäi saamata 93 miljardit eurot käibemaksutulu. "Sellest umbes veerandit võib seostada Euroopa Liidu sisese kaubandusega seotud käibemaksupettustega." Pettuste vältimiseks tegi komisjon ettepaneku minna üle e-arvetele. "Pandi ette, et aastast 2028 oleks olukord, kus piiriüleselt kasutataks vaid e-arveid," ütles Loonela. E-arveid saab esitada üksnes läbi spetsiaalse raamatupidamistarkvara. Muudatuse mõte oleks, et riikide maksuametid saaks liikmesriikide vahelist kauplemist reaalajas jälgida. See muudatus aitaks komisjoni hinnangul kokku koguda 11 miljardit eurot käibemaksu aastas. Majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi asekantsler Sandra Särav ütles, et iseenesest on e-arvete juurutamine hea. Siiski jääb ka see muudatus ministeeriumi toetuseta. "Me leiame MKM-is, et me ei peaks ettevõtjate vahelistesse suhetesse selliselt sekkuma."    					Toimetaja:  Mirjam Mäekivi


Peaprokuröri uus juhis ei tee pättide elu kergemaksMärtsi alguses andis riigi peaprokurör Andres Parmas välja juhendi, mis annab õiguse perspektiivitud uurimised pausile panna. See ei tähenda aga seda, et poevargad ja muud kelmid vabalt tegutsema võiks hakata.
Virumaal on tegelikult sama süsteemi järgi menetlustoiminguid tehtud tegelikult kogu aeg, kinnitavad Viru ringkonnaprokuratuuri II osakonna vanemprokurör Sirje Merilo ja Politsei- ja Piirivalveameti Ida prefektuuri prefekt Tarvo Kruup. "Pealkirjadest ja artiklitest on jäänud selline mulje, et me mingeid asju üldse ei menetle enam. See on täiesti vale arusaam. Seda, et politsei uurijad ja prokurörid peavad mingid asjad tähtsuse järjekorda panema, või vähemalt kokku leppima menetlemise järjekorra, see on ju koguaeg nii olnud," rääkis Merilo. "Me ei saa, ega tohi lubada seda, et võtame asju ette suvaliselt, või teeks lihtsamad ja kiiremad asjad enne, kui raskemate juhtumite menetlemisega alustame."
Ida prefekti sõnul pole elu muutunud, ning lihtsamakoelisi vargusi, kakelunge ja kergemaid kelmusi on koguaeg olnud, kuid esmajärjekorras tegeletakse ikka näiteks lähisuhtevägivallaga, kus osaliseks, või ka kannatajaks on laps. "Seda peaprokurör oma juhisega ütlebki, et pisikuritegude ohvrid peavad varuma kannatust. Juhis pakub ka uurijatele kindlustunnet, et ei jäädaks kelmusi ja muid pisikuritegusid üle menetlema, vaid fookus peab eelkõige olema ühiskonnale suurema mõjuga kuritegude uurimisel," sõnas Kruup ning lisas, et kui öelda uurijatele, et kõik juhtumid on sama tähtsad, siis Rakvere näitel, viisteist ametnikku töötavad end lõhki, aga piltlikult öeldes, on sahtlid ikka juhtumeid täis.
Me ei saa ega tohi lubada seda, et võtame asju ette suvaliselt.
Sirje Merilo, vanemprokurör
Vanemprokuröri sõnul on meie piirkonnas juhtumite prioritiseerimise kokkuleppeid tehtud iga aasta ja tal on ainult hea meel et ka peaprokurör oma juhises need nüüd välja on toonud.
Statistika näitab, et varguste arv on tõusuteel, kuid piiratud ressursi tingimustes, tuleb teha valikuid, kuhu ja mis mahus relvastatud politseinik esimesena reageerib. Kruup rõhutab, et seaduskuuleka Eesti riigi kodanikuna ongi õigus eeldada, et meil on siin turvaline elada. Küll aga ei tohi ära unustada individuaalsel tasandil hoolsuskohustust.
"Turvalisus algab meist endast. Keegi meist ei taha riiki, kus tänavad on politseinikke täis. Inimesed saavad näiteks ise palju ette võtta, et võimalikku kuritegu ennetada ja siin saab olla politsei olla partneriks, andes juhiseid ja soovitusi," toonitas prefekt.
Hea näitena on hiljutine juhtum, kus poest tabati pisivaras, kelle puhul ei olnud kujunenud välja selget käekirja, et inimene võiks uue varguse toime panna. Kuid paar päeva hiljem pani pätt uuesti sama teo toime ja nüüdseks on ta vahi all. Ühest küljest säästis see uurijate aega esmaste menetlustoimingute läbi viimisel, aga kuna ikkagi tegu kordus, otsustati isik vahistada. "Mitte mingil juhul ei ole nii, et vaatame, et pisivargus ja lükkame selle kuskile sahtlisse. Nii see ei ole, aga me paneme juhtumid õigesse järjekorda," selgitas Merilo.
Juhises on välja toodud punkt, et kui kahe kuu jooksul juhtum lahendust ei leia, lõpetatakse uurimine. Kannatanul tekib õigustatud küsimus, et kas tema juhtumiga ongi kõik ja lahendust ei saabugi.
Nii see ei ole, sest kui selgub uut infot, siis toimikuid uuendatakse ning sama asjaga saab edasi minna. "Lõpetamine tähendab sisuliselt peatamist. Niikaua kuniks kuritegu pole aegunud, ei ole asjad lõppenud ja taustal käib uute infokildude kogumine, näiteks seoses mõne teise kuriteoga, edasi," ütles Kruup.
Siinkohal toonitasid mõlemad, et oluline on siiski igast juhtumist politseile teada anda, sest iga infokild võib viia mõne suurema kuritegude seeria lahendamiseni.


Keit Pentus-Rosimannus: Euroopa elektrituru ühendamise peab lõpule viima   Ühine elektriturg on juba toonud Euroopa Liidule palju kasu, aga suur osa selle potentsiaalist on endiselt kasutamata. Turg tuleb paremini toimima saada, kriisikindlamaks muuta, kirjutab Keit Pentus-Rosimannus.   Euroopa Liidu energiasüsteemis kehtib üldiselt lihtne põhimõte, et kõik, mis vähendab sõltuvust energiat väljapressimisvahendina kasutavatest riikidest, suurendab Euroopa julgeolekut ja tarnekindlust. Venemaa viimased katsed energiarelvaga Euroopa Liitu survestada ja murendada värskendasid selles osas kõigi liikmesriikide mälu. Hiljutises Euroopa Kontrollikoja eriraportis toome välja, et elektrihinnad tõusid 2021. aasta teisel ja 2022. aasta esimesel poolel enneolematult kõrgele küll kogu Euroopas, aga eriti haavatavad olid liikmesriigid, mis olid halvasti ühendatud Euroopa Liidu elektrivõrguga või sõltusid elektri tootmisel suurel määral gaasist. Teisisõnu, ühisturg on olnud üks olulisi abinõusid, mis aitas hullema ära hoida.  Ühisturuta oleks elektri eest makstud 2021. aastal 34 miljardit eurot rohkem  EL-i energiakoostööga tegeleva ameti analüüs näitab, et ilma ühise turuta oleks elekter Euroopa tarbijatele 2021. aastal 34 miljardit eurot rohkem maksma läinud. Lühiajaliste turgude liitmine on toonud lisaks majanduslikku kasu miljard eurot aastas. Probleem on aga selles, et elektriturgude ühendamine on seni täies mahus lõpule viimata. Rakendamine on olnud riigiti ebaühtlane, mis tuleb eriti valusalt välja kriisi ajal. Sel nädalal arutavad Euroopa Liidu energiaministrid Euroopa Komisjon uut ettepanekute paketti EL-i elektrituru kohendamiseks. Küllap võtavad liikmesriikide poliitikud esitatud ettepanekud detailideni ette ja annavad oma hinnangu. Selle kõrvale on hea välja tuua Euroopa Kontrollikoja hiljutise Euroopa Liidu elektrituru seisu analüüsinud põhjaliku eriraporti järeldused ja soovitused.  EL-i elektriturgude ühendamine pidi olema lõpule viidud 2014. aastaks  Esiteks, ligi 450 miljoni tarbijaga EL-i ühine elektriturg toimib 2023. aastal kindlasti paremini, kui 15 aastat tagasi. Energia siseturu käima lükkamine algas õigupoolest juba 1996. aastal. Siis pidid liikmesriikides domineerinud energiamonopolid järk-järgult hakkama arvestama konkurentsitingimustega. 2009. aastal seati ambitsioonikas eesmärk jõuda Euroopa Liidu energiaturgude ühendamisega lõpule aastaks 2014. Kontrollikoja raport näitas, et 2021. aasta lõpuks, seitse aastat tähtajast hiljem, oli eesmärk saavutamata. Võib olla kindel, et ka vahepeal möödunud aasta ja kolme kuuga ei ole ühine elektriturg valmis saanud. Miks see probleem on? Sest integreeritud elektriturg on toimiva üleeuroopalise konkurentsi eelduseks ning sellel on omakorda konkreetne mõju hindadele."Praegu oleme mitte eriti üllatuslikult olukorras, kus elektri jaehindu proovivad endiselt rohkem mõjutada liikmesriigid, mitte konkurents."Miks seda ikka ja jälle meelde tuletada tuleb? Sest uued eesmärgid, algatused ja ettepanekud on käimasoleva kriisi valguses kindlasti vajalikud, aga nii varustuskindluse, konkurentsivõimelise hinna kui ka keskkonda säästva elektritootmise arendamiseks tuleb üle-eelmisel aastakümnel seatud elektriturgude ühendamine lõpule viia. See ei juhtu iseenesest. Praegu oleme mitte eriti üllatuslikult olukorras, kus elektri jaehindu proovivad endiselt rohkem mõjutada liikmesriigid, mitte konkurents.  Reeglid on liiga keeruka õigusliku ülesehitusega  Teiseks, piiriülese kauplemise eeskirjad on praegu sedavõrd keeruka õigusliku ülesehitusega, et need ei ole Euroopa Liidu elektrituru toimimisele kaasa aidanud. Eriti viimast kriisi ja suurenevat taastuvenergia osakaalu arvestades tuleb vaadata, kas kõik turureeglid on mõistlikud ja pole liiga keerulised, kas need kõik aitavad sellele kaasa, et turg toimiks ja inimesed tunneksid selgemalt sellest tulenevat kasu. Euroopa Kontrollikoja analüüs näitab, et paranemisruumi on ning Euroopa Komisjon on sellega põhimõtteliselt ka nõustunud. Probleem on olnud ka lünklike mõjuhinnangutega, millest hindade kujunemisele olulised aspektid olid kõrvale jäetud või piisava põhjalikkusega analüüsimata, näiteks hinnakujundusmeetodite valik ühendatud elektribörsidel ja pakkumispiirkondades, elektrinõudluse kaudu hulgimüügituru hindade mõjutamine. Viitame kontrollikoja raportis, et viimast oleks võimalik saavutada näiteks nõudluse koondamise, jaotus- ja põhivõrguettevõtjate vahelise koordineerimise, nõudluse piiramise eest maksmisegi kaudu. Esialgsed ja pigem vaoshoitud hinnangud võimaliku kasu kohta, mida nõudluse paindlikkuse kasutamine kaasa võiks tuua, jäävad kolme-viie miljardi euro kanti aastas. Kolmandaks, turujärelevalve. Ennenägematutesse kõrgustesse tõusnud hinnad tekitasid kiiresti õigustatud küsimuse, ega keegi süsteemi ei manipuleeri. Turul toimuv peab olema jälgitav ja läbipaistev. Euroopa Kontrollikoja poolt esitasime oma eriraportis terve hulga detailseid ettepanekuid alates hulgimüügiturgude andmete kogumisest kuni kuritarvituste vastaste eeskirjade jõustamiseni. Praegune lühikokkuvõte on, et turujärelevalve, mida tehti kuritarvitamise ja manipuleerimise avastamiseks ja ärahoidmiseks, saab olla tõhusam. Viimane eeldab ka, et järelevalvega tegeleval Euroopa Liidu ametiasutusel on oma töö tegemiseks piisavalt ressursse ja need on ameti enda poolt asjakohaselt jaotatud. Ühine elektriturg on juba toonud Euroopa Liidule palju kasu, aga suur osa selle potentsiaalist on endiselt kasutamata. Turg tuleb paremini toimima saada, kriisikindlamaks muuta, aga enam kui kümme aastat tagasi seatud eesmärk elektriturud täielikult ühendada on täna vähemalt sama oluline, kui 2009. aastal.    					Toimetaja:  Kaupo Meiel


Kriitiline raport paljastab paljukiidetud Ukraina armee puudused – tahavad võidelda nagu soomlased Talvesõjas, aga verd voolab liiga paljuUkraina sõjaline edu tugineb liiga palju hulljulgusele, väidab Briti sõjaväeekspert oma laialdast tähelepanu pälvinud raportis.
Märgitakse, et Ukraina sõjaväes hõõgub kultuuride sõda, kus konkureerivad uued ja vanad mõtteviisid. Iroonilisel kombel nähakse paljude probleemide põhjusena Venemaa eelkäijat Nõukogude Liitu, vahendab MTV.
Vaatamata hinnanguliselt 120 000 hukkunule ja haavatule ning territoriaalsetele kaotustele on sõja esimene aasta Ukraina armee jaoks ootusi arvestades kahtlemata edukas olnud.
Ukraina võitlusele on palju kaasa aidanud ka see, et Venemaa läks liiga julgelt sõtta. Sõdureid oli liiga vähe ja nad olid liiga hajutatud paljude kohtade vahel, hindasid Soome Riigikaitse kõrgkooli teadlased värskes väljaandes.
Ukraina sõda on vähemalt osaliselt muutunud Soome sõjaks. Veel eelmisel kevadel oleks olnud raske ette kujutada, et Soome toetab avalikult relvade ja laskemoonaga Venemaaga sõdivat riiki.
Soome sotsiaalmeedias on kinnistunud viis, kuidas arutletakse Ukraina sõja üle: irvitatakse Venemaa ebaõnnestumiste ja juubeldatakse Ukraina kordaminekute üle.
Samas on Ukraina armee kritiseerimine muutunud kui mitte keelatud, siis vähemalt väga haruldaseks ja seda tõlgendatakse enamasti kahtlase tegevusena.
See aga ei tähenda, et Ukraina oleks võidelnud laitmatult või et tema armee tegevuses poleks arenguruumi. See on enesestmõistetav sel määral, et täiuslikku sõda on praktiliselt võimatu pidada. Alati on midagi muuta, parandada ja lappida.
Isegi Lääne sõjaväeekspertide kriitika Ukraina kohta on olnud nii napp, et Briti sõjaeksperdi Glen Granti kirjutatud ulatuslik ja kriitiline raport Ukraina armee kohta on haruldus.
Erukolonel Grant on olnud ametlikel ja mitteametlikel ametikohtadel Ukraina relvajõudude arendamisel alates 2014. aastast. Ta töötas aastatel 1998–2001 Briti sõjaväe esindajana Soomes.
Grant võtab raportis üksikasjalikult läbi asjad, mis tema arvates on Ukraina sõjaväes ja seda otseselt toetavates tegevustes, näiteks relvatööstuses enam-vähem valed.
Granti sõnul on Ukraina armee suurim väljakutse tegevuskultuuri igakülgne uuendamine.
Sama asja lööb toob välja hiljuti Ukrainat külastanud militaarekspert Franz-Stefan Gady. Ta kirjutab Briti väljaandes Economist, et Ukraina armeel on aeg Nõukogude Liidu pärandiga hüvasti jätta.
Üks asi, mis Ukrainal on sõjas peaaegu suurepäraselt õnnestunud, on sõjaväe tegevusest teavitamine. Ukraina enesekiitus on mõjutanud isegi Lääne juhte, ütles Grant Yle-le.
Osaliselt seetõttu on lääneriigid ja meedia hakanud kordama lugu, kus Nõukogude Liidu pärandit kandnud Ukraina vana armee on muudetud NATO-laadseks sõjaliseks jõuks.
Ukraina võimendab seda lugu infooperatsioonide, näiteks täpselt monteeritud videotega, mis näitavad näiteks drooni, mis kannab granaati, mis hävitab Vene tanke, nendib Gady.
MTV uudised palus Granti ja Gady väiteid kommenteerida Riigikaitse kõrgkooli eksperdil. Riigikaitse kõrgkooli hinnangul on Ukraina relvajõud operatiivjulgeoleku eest hästi hoolt kandnud ning sõjaväeekspertide väidete kommenteerimine oleks kooli hinnangul liiga spekulatiivne.
Lääne militaareksperdid on üksmeelel, et kui Lääne armee sõduritel on initsiatiiv ja vabadus, siis nõukogude traditsioonist juhinduvad jõud tegutsevad selgelt rohkem kõrgema juhtkonna alluvuses.
Selline algatusvõimetus on kaasa toonud ka Vene kindralite surma, sest kõrged ohvitserid on läinud rindele otsest käsku andma, kui asjad pole soovitud viisil läinud.
Ukrainlastel on osaliselt õnnestunud samu probleeme varjata, kuigi armee tegutsemispõhimõtted on samad, leiab Gady.
„Ukrainlased on leidlikult kasutusele võtnud kommerts- ja arenenud sõjatehnoloogiad,” kirjutab ta. See tähendab, et võitlejad on näidanud tehnoloogia eeliseid, isegi kõrgema auastme sõdurid olid sellest vaimustuses, leiab Gady.
Gady sõnul on reasõdurite eksponeeritud initsiatiiv muutnud Lääne vaatlejad Ukraina armee probleemide suhtes osaliselt pimedaks.
Ukraina sõdurid on viimase 13 kuu jooksul vaieldamatult näidanud üles julgust, võitlustahet ja algatusvõimet.
Granti väitel on osal Ukraina komandöridest endiselt mentaliteet, et „mina olen boss ja sina oled idioot”. Selline juhtimine tänapäeva maailma eriti ei sobi, leiab Grant.
Nagu soomlased Talvesõjas, tahavad nemadki olla „intelligentne” võitlusjõud, kellel on lubatud kasutada oma aju, oskusi ja initsiatiivi. Grant märgib, et nad tahavad, et neid juhitaks arukalt, mitte ei kamandataks pimesi.
Vananenud sõjaline juhtimine tuleb välja näiteks sellest, et sarnaselt Venemaaga toetub Ukraina „liiga palju suurtükiväe massilisele kasutamisele”, hindab Gady.
Kui madalama astme ohvitseridel oleks õigus võimaluste avanedes neid ära kasutada ning toetada jalaväe ja soomusmasinate rünnakuid lühikeste, kuid täpsete suurtükilöökidega, vähendaks see laskemoona kulu oluliselt, tõdeb Gady.
Gady arvates toimuvad Ukraina sõjalistel operatsioonidel asjad liiga sageli üksteise järel ja mitte tõelises koostöös. Nii näiteks ründab kõigepealt suurtükivägi, misjärel ründab jalavägi tagant.
Granti sõnul saavad Ukraina sõdurid aru, kui nad kohtuvad korruptsiooni, laiskuse või rumalusega. Liiga paljud kõrged Ukraina komandörid aga hoolivad algatusest tegelikult vähe, väidab Grant. Pigem toetutakse käskudele, mis antakse kaugel rindejoonest.
Üksikasjadega tegelemisele ehk nn mikromänedžmendile kalduvatel kõrgetel komandöridel on droonide näol uus liitlane. Need võimaldavad lahinguid reaalajas kaugelt jälgida.
Irooniline, et mõned tehnoloogiad on tugevdanud Ukraina armee nõukogude kultuuri. Lõpptulemus on sageli paindumatus. Raske on improviseerida, kui kindral sulle selja tagant kuklasse hingab, kirjutab Gady.
Ukraina armees käib „kultuurisõda”, kirjutab Gady. See räägib sellest, kuidas võidelda ja kuidas käskida. Eriti maaväes on oht, et tegutsemismudelid kalduvad vanema kultuuri poole, märgib Grant.
Seda seetõttu, et NATO riikide koolitatud Ukraina väed kandsid sõja esimestel kuudel suuri kaotusi. Teiseks on paljud vanade kommetega harjunud pensionil olnud Ukraina ohvitserid teenistusse tagasi kutsutud.
Hetkel õpetatakse Ukraina sõdureid välja Suurbritannias ja Poolas, kus Leopard 2 tankidega on tutvust teinud juba lahingukogemust omandanud tankimeeskonnad.
Ainuüksi NATO riikide korraldatud kursustel osalemine ei pruugi olla aga õnne võti.
Aastaid nõukogude stiilis süsteemis veetnud inimese mõtteviisi muutmiseks ei piisa NATO kursuse läbimisest, ütles Economistile üks Ukraina mehhaniseeritud brigaadi ohvitser.
Abinõuna pakub Gady välja järjest ulatuslikuma väljaõppeprogrammi, mis kehtiks ka kõrgete sõjaväelaste kohta.
Et sellest oleks abi, peab Ukraina loobuma nõukogude kultuuri pärandist, andma juhtimise eest vastutuse käsuliini madalamal positsioonil seisvatele isikutele. Ta kirjutab, et neil peab olema luba olla algatusvõimeline, kartmata karistust.
Granti sõnul tegutsevad Ukraina väed sageli tarbetult ilma selge arusaamata teistest samas piirkonnas tegutsevatest Ukraina armee üksustest.
Sellises olukorras lõpetavad sõdurid kergesti omade tulistamisega. Grant räägib juhtumist, kus pataljon on kaks korda tulistanud oma eriüksuslasi ja korra peaaegu avanud tule mõne teise oma üksuse pihta.
See pole erandlik, sest praktiliselt kõik armeed on kõigis sõdades omade tulistamise tõttu kannatanud. Teise poole sõdurite äratundmine näiteks pimedas või keset suitsu võib olla väga raske, peaaegu võimatu.
Sõltumata nende suurusest ja eesmärgist peaksid üksused alati teadma, mida taga, ees, parem ja vasak nende jaoks tähendab, sõnastab Grant. Loomulikult ei välista see täielikult omade tulistamise riske, kuid tõenäoliselt vähendaks see neid.
Grant jätkab nii omade pihta tule vältimise kui ka võitluse tõhususega. Kui pole teada, kes millist piirkonda juhib ja millised ressursid (näiteks kaudtuli) tema käsutuses on, on tulemuseks ebaoptimaalne jõudlus kogu organisatsioonis. Parimad komandörid mõistavad selle tähendust, kuid paljud on liiga uued ja koolitamata.
Granti väitel süvendab ülaltoodud probleemi tõsiasi, et Ukraina armees on liiga palju üksteisest lahus töötavaid organisatsioone. Grant tõstab eriti esile lõhe tegeliku armee ja kohalike kaitsejõudude vahel.
See tekitab esimese, teise ja kolmanda kategooria diviisid. Mõned on korralikult koolitatud ja varustatud, mõned mitte, kirjutab Grant.
Sellest järeldub, et mõnda armee osa peetakse tähtsamaks. Seega käituvad ka nemad justkui olulisemad ja ka neisse suhtutakse selle järgi.
Selline suhtumine toob kaasa ohu, et sõdurid ja vabatahtlikud saadetakse liiga vara surema, kuna süsteem ei väärtusta neid piisavalt, et neid lahinguks korralikult ette valmistada, väidab Grant.
Üldiselt arvatakse, et Ukraina kohalikud kaitsejõud saavad kehvemat varustust. Osa probleemist tuleneb sellest, et Ukraina käsutuses pole lihtsalt piisavalt kvaliteetset tehnikat riigi relvatööstuse olukorra ning segase ja napi läänepoolse abi tõttu.
Leopard 2 ja teiste Lääne tankide tarnimine Ukrainasse on riigi armee löögijõule loomulikult hea.
Lääne soomukite saabumine selle aasta jooksul aga peaaegu paratamatult jätkub ja suurendab Ukraina sõdurite jagunemist paremini ja kehvemini relvastatud üksusteks.
Näiteks USA, Saksamaa ja Suurbritannia on Ukrainale lubanud seni paarsada erinevat tüüpi Lääne soomukit. Riigikaitse kõrgkooli magistrandi Antti Paroneni sõnul on lääne- ja idasoomukite vahel „teatud kvaliteedi erinevused” Lääne soomukite kasuks.
Ajakirja Panssari hinnangul oli Ukrainas 2023. aasta alguses kasutusel umbes 1000 tanki. Suur osa neist on enam-vähem vananenud Nõukogude Liidus toodetud seadmed, mida on mitmeti uuendatud.
Numbreid vaadates on selge, et kõigi Ukraina soomusjõudude jaoks ei jätku Lääne tanke ligilähedaseltki.
Ukraina enda relvatööstus, mis Granti sõnul pole sõjaks loodud, on osaliselt armee varustuse tasakaalustamise teel.
Granti sõnul toodab Ukraina relvatööstus seadmeid kas liiga aeglaselt või üldse mitte. Ka logistikaketid on purunenud.
Tõde on see, et logistika on kohati katki. Grant märgib, et mõned üksused sõltuvad toidukaupade ja varustuse hankimisel suuresti vabatahtlikest.
Grant juhib tähelepanu ka meditsiinilisele poolele, kus lisaks haridusele napib näiteks korralikke žgutte. See on kriminaalne, leiab Grant.
Seni on ilmnenud, et Ukraina on suutnud oma suurema mastaabiga vigu minimeerida. Mõlemad suuremad vasturünnakud Hersonis ja Harkivis on olnud edukad.
Tegelikult on Ukraina armee ainus laialdast kriitikat ja kahtlusi pälvinud lahendus Bahmuti visa kaitsmine. Linn on kuude jooksul pidanud kõva kurnamislahingut.
Ukraina otsust Bahmutist kinni hoida põhjendatakse sellega, et lahingud kulutavad rohkem venelasi kui ukrainlasi. Kriitikute hinnangul aga nõrgenes nn vahetussuhe pärast Bahmuti blokaadi ohu kasvamist oluliselt.
Ukraina pole Bahmutis oma eesmärke ilmtingimata saavutanud, kirjutab Ukraina sõja olukorra kaarti pidav John Helin sotsiaalmeedias.
Olen olnud kurnamisargumendi suhtes skeptiline ega ole kindel, kas kaitselahing Ukrainas Vene vägesid piisavalt seob. Nii või teisiti on praegust olukorda arvestades mõistlik lahendus enne kohtumõistmist oodata, märgib CNA Venemaa-uuringute programmi juht Michael Kofman sotsiaalmeedias.
Kui palju rohkem kaotusi kannavad Vene väed Bahmutis kui ukrainlased? Vastus oleneb vastajast.
Ukraina on väitnud, et iga Ukraina kaotuse kohta kaotab Venemaa seitse sõdurit. Lääne eksperthinnangud on pakkunud suhteks 1:2, kirjutab Helin. Me ei tea, kui palju Bahmutist kinnihoidmine on Ukrainale maksma läinud, jätkab ta.
Üldine meeleolu muutub väga kiiresti positsioonilt „kõik on kadunud” positsioonile „me oleme võitnud”. Kommentaatorid haaravad väga kiiresti kinni mis tahes muutustest võitluses, mis toetab nende endi seisukohta. Isegi kui korralikke tõendeid ühel või teisel suunal pole.
Helin märgib, et näiteks Severodonetski, Hersoni ja Harkivi lahingutest saadi korralik üldpilt alles mõne aja möödudes. Minu jaoks tundub Bahmut endiselt poliitiliselt motiveeritud hakklihamasin. Seal pole saavutanud midagi enamat kui kõrge hinnaga ära hoitud Venemaa (kohalik) võit, nendib Helin.
Teadete kohaselt on Bahmuti lahing kulutanud ka tohutul hulgal Ukraina kiiresti kahanevat suurtükiväe laskemoona.
Ameerika väljaande New York Times teatel on USA ja Euroopa võimud mures, et Ukraina riskib oma vasturünnaku võimega, raisates Bahmuti kaitsmise peale laskemoona.
Kevadel või varasuvel on ülimalt tõenäoline, et tuleb Ukraina vasturünnak. Tõenäoliselt on ründesuundi mitu, arvab Austraalia armee erukindral Mick Ryan sotsiaalmeedias.
Ukrainal on raskem oma vasturünnakutes edu saavutada, usub Ryan. Venemaa on rajanud nii itta kui lõunasse korralikud kaitsevööndid, mille eesmärk on nii Ukraina vägede pidurdamine kui ka ettevalmistatud „tapavöönditesse” suunamine.
Siiski usub Ryan, et Ukrainal on võime alustada edukat vasturünnakut seni, kuni luure, ajastus, väljaõpe ja täideviimine on edukad.
Hea juhtimine, paindlik täitmine, korralik lähivõitlus ja olukorraga kohanemine on taktikalise ja operatiivse edu seisukohalt üliolulised. Õnneks oleme neid asju Ukrainas kogu sõja vältel näinud, hindab Ryan.
Ryani soovide nimekirjas on punktid, mille puudumise pärast on eriti kriitilise raporti kirjutanud Grant Ukraina armeed kritiseerinud.
Praegune kuulsusrikas lahing tugineb liiga palju ukrainlaste hulljulgusele ja liiga vähe heale kaitse korraldusele või pideva ja areneva väljaõppe käigus omandatud doktriinidele ja oskustele.
Grant näitaks mõnele vanasse mõtteviisi kinni jäänud komandörile ust ja asendaks nad nooremate, agaramate ja lahingukogemustega sõduritega.
Vanadel komandöridel on tõepoolest olnud oma koht ja ülesanne, märgib Grant. Nüüd on aga vaja uut võitlusviisi. Sellist, kus hinnatakse inimelu ja mõistetakse, kuidas taktikat ja strateegiat täiustades maksimaalselt ära kasutada piiratud ressursse.
Julgusele lootmine on pikas perspektiivis Ukraina jaoks liiga kallis. Valatakse liiga palju verd ja see võib inimestele saatuslikuks saada, märgib Grant.


SAHINAD | Tederi kaubanduskeskus pääses Vene raketirünnakus napiltSahinates veel. Rootslane sai Sükijainenilt koslepi. Raamatu laenutamine võiks maksta euro. Sõõrumaa saab linnalt 20 000 eurot peenarde tegemiseks. Jõuametid pelgasid infoleket Moneyvali kaudu. Raplas avatakse esimene robotapteek.
Tederi kaubanduskeskus pääses napilt
Eelmise nädala kolmapäeval toimunud Venemaa raketirünnakus Zaporižžjale pääses napilt kaubanduskeskus, mida omab Hillar Tederi loodud firma Arricano.
Üle Dnepri jõe kaldal asuva City Malli keskuse tuhisesid kolm raketti. Üks neist tabas keskusest teisel pool tänavat asuvat üheksakorruselist elumaja. Ukraina siseministeerium teatas, et võimsas plahvatuses hukkus üks inimene ja vigastada sai vähemalt 34, sealhulgas 3 last.
Keskuses ei juhtunud mitte midagi – vaid üks hoone kõrval seisnud inimene sai kildudest viga.
Arricanole kuulub Ukrainas viis kaubanduskeskust. Firma aktsiatega kaubeldi tänavu jaanuarini Londoni börsil. Ettevõtte suurimateks kasusaajaks on Rauno Teder (Hillari poeg), aktsionäride sekka kuulub ka teine eestlane Jüri Põld.
Ants Rootslane sai Keili Sükijaineni käest koslepi
TV3 saadet „Uus algus Ants Rootslasega“ vaatas eelmisel nädalal palju vähem inimesi kui Keili Sükijaineni juhitud „Südamesoovi“ Kanal 2s. Kuna saated olid neljapäeva õhtul eetris samal ajal, siis selgus, et eestlased eelistavad ehtsat heategevust üles haibitud libapsühholoogi imeravile.
Sõõrumaa saab linnalt 20 000 eurot peenarde tegemiseks
Suurettevõtja Urmas Sõõrumaa firma Rotermanni City sai Tallinna linnalt 20 000 eurot toetust kesklinna kahe lillepeenra tegemiseks.
Selle raha eest rikastab Sõõrumaa Rotermanni kvartalit kahe 20 meetri pikkuse lillepeenraga, mis olla „putukate jaoks atraktiivse haljastusega“ ja tehakse taaskasutatud materjalist. Seega maksab üks meeter putukasõbralikku lillepeenart Tallinna maksumaksjatele 500 eurot.
Kokku küsis Sõõrumaa firma linnalt toetust 120 000 eurot, kuid sai toetust ainult Rotermanni tänaval maa-aluse parkla kohal asuva linnamaa haljastamiseks.
Raamatu laenutamine võiks maksta euro
Kultuuriministeeriumis esitletud uuringus „Loometöö tasustamine Eestis ja loomepalkade mõju hindamine“ leiti, et loometöö eest makstav tasu on liiga väike ega ulatu Eesti keskmiseni ühelgi loomealal.
Uuring annab mõned poliitikasoovitused, millest olulisim on see, et kõik riiklikud toetused-stipendiumid hõlmaksid alati neilt makstavat sotsiaalmaksu ning suurenema peaksid kultuuritöötaja miinimumtasu määrad.
Spetsiifilisemate ideedena pakutakse välja idee luua kulka disaini sihtkapital ning suurendada mitu korda autorihüvitusfondi. Praegu saavad kirjanikud ühe raamatu laenutuskorra eest 2–10 senti, autorite ettepanekul võiks see tulevikus olla üks euro.
Loomepalga meedet soovitatakse laiendada režissööridele, stsenaristidele, lavastajatele ja heliloojatele. Samuti võiks kirjanikupalga saajate arvu suurendada kümneni tingimusel, et saajatena on kaasatud toimetajad ja kriitikud.
Näitleja läks krüptorahaga alt
Netflixi filmis „Luther. The Fallen Sun“ mänginud eestlane Einar Kuusk investeeris rolli eest saadud 26 000 eurot krüptovaluutasse ja kaotas kogu summa.
Jõuametid pelgasid infoleket
Kui Moneyvali komitee hindajad eelmisel aastal Eesti rahapesu vastast võitlust hindamas käisid, olid jõuametid mures. Kardeti, et ehk Vene kodanikud saavad ligi infole Eesti suurimate nõrkuste kohta.
Komiteed haldab Euroopa Nõukogu, kust Venemaa küll välja heideti, ent üle 90 Vene taustaga inimese töötab seal edasi.
Nüüd lahkus ametist Moneyvali tegevdirektor Igor Nebõvajev, kelle isa on Vene välisluure SVR kindral. Kuuldavasti jääb ta ka edaspidi Euroopa Nõukokku tööle. „Ma kasvasin üles Washingtonis, olin üks esimesest kuuest lapsest NSVLi saatkonnas, kes Ameerika koolis käisid. Parem maailm on seal minevikus – vähemalt praeguseks. Aga pole kahtlustki, see on ka tulevik,“ lõpetas Nebõvajev oma lahkumiskirja.
Raplas avatakse esimene robotapteek
BENU avab kolmapäeval Raplas Eesti esimese apteegi iseteenindusautomaadi. Frantsiisijuht Rainer Kaseväli selgitas Ekspressile, et tegemist ei ole välismaal levinud lihtsa rohukapiga. „Teistes riikides võib kohata üsna tüüpilist vending-masina ehk automaadi tüüpi kioskeid, kus sortiment ja valik on piiratud. Meil on tegemist apteegi täisteenusega, kus robot toob kliendile vastavalt tellimusele käsimüügiravimid, apteegikosmeetika ja vitamiinid/toidulisandid.“ Ta lisas, et testperioodi järel on valmisolek ka retseptiravimite pakkumiseks.


Ostjana esinevad petturid toovad ettekäändeks ülekande tõrkeTALLINN, 28. märts, BNS – Politsei teatel on viimastel päevadel on sagenenud skeem, milles petturid esitlevad end ostjana ja väidavad nagu oleks raha ülekandmisel tekkinud tõrge.
„Nii-öelda ostja pakub välja lahenduse, et tasub nii kauba kui ka saatmise eest. Väidetav ostja saadab lingi, millele vajutades avaneb hästi järele tehtud Omniva koduleht ning raha kättesaamiseks tuleb sisestada oma krediitkaardi andmed ja PIN-koodid,” edastas Põhja prefektuur.
Politsei palub asju müües olla ettevaatlik oma andmete jagamisel ja sisestamisel. „Tegemist on pettusega ja Omniva neid andmeid ei küsi. PIN2 on võrdne allkirjaga paberil ja kui mõni koduleht seda küsib, siis on tegemist kindlasti võltsitud veebilehega,” märkis Põhja prefektuur.
Tallinna toimetus, +372 610 8814, sise@bns.ee
Baltic News Service


Olari Taal: ehk peaks siseminister sellise jama peale tagasi astuma?Politseijuht Elmar Vaheri ametist viinud kelmusevaidluse tulemusena algatas siseminister Lauri Läänemets PPAs ja kapos teenistusliku järelevalve. Endise siseministri Olari Taali hinnangul tuleb näpuga näidata hoopis ministri enda ja tema eelkäijate poole.
On uskumatu, et praegu, kui taasiseseisvumisest on möödas üle kolmekümne aasta, tekib jõuametkondade vahel erimeelsus, mille peab lahendama lõpuks vist kohus.
See, et ametid vaatavad mõnikord probleemidele erineva nurga alt, on normaalne. Üheksakümnendatel oli ikka tõsiseid omavahelisi maajagamisi, sest tegevuspiirid polnud päriselt paika loksunud ja egod lõõmasid. Aga kui ametite juhid saavad usaldada ministrit, siis ikka klaaritakse vastuolud juba eos. Milleks muidu meil neid ministreid vaja on kui mitte riigi arengu tasakaalus hoidmiseks ja elu edendamiseks?
See, et politseinikel ja kapokatel on tekkinud ületamatu vastuolu, näitab, et mõnda aega on olnud siseministeeriumi eesotsas ebapädevad või ebaobjektiivsed ministrid. Sellist tüüpi poliitikud, kes ei ole suutnud olla meeskonna (pean silmas eri ametkondade juhte) kokkusidujad. Ehk nagu öeldakse, neil ei ole piisaval määral „inimeste juhtimise geeni“.
See, et siseminister organiseerib teenistusliku järelevalve, on ikka vaid poliitiline hämamine. Umbes nagu käeviipe peale õhuhäire sireenide käivitamine.
Tegelikult võiks hoopiski läbi viia „teenistusliku juurdluse“ ministri tegemiste kohta (muidugi utoopia). Selgitamaks, mida on minister teinud või tegemata jätnud, et asjaolud just selliseks kujunesid.
Vanainimesele tundub (loodetavasti ekslikult), et ministrite pädevuse ja võimekuse allakäigutrepp on muutunud pea iga valitsusega „järsemaks“. Eks üheks põhjuseks on ka see, et kolmes viimases valitsuses jagasid koalitsioonipartnerid ministrikohad võrdselt.
Kuuldavasti saab selline tobe olukord nüüd ikkagi otsa. Loogiline, et rahvalt suurema mandaadi saanud erakonnad on suutnud kaasata ka rohkem helgeid päid.
Kahjuks pole tõenäoline, et parlamendiliikmete või vaid valitsuse liikmete pädevust hakatakse riiklikult hindama objektiivsete kriteeriumite järgi. See oleks rahvaesindajatele isiklikult ebamugav ja demokraatia pisidetaile arendavadki nemad.
Aga ajakirjandus võiks ministrite pädevuse hindamist hakata pisitasa korraldama. Riigikorraldusele oleks see samm edasi ja kodanikelegi igati meelepärane.


Süvavõltsingu tehnoloogia võib teha igaühest pornostaari ja see pole keelatudVõltsitud videodega meenuvad tavaliselt propagandakõned maailma liidrite poolt, naljakad juhtumised või filmide paroodiad. Nüüd on süvavõltsingute tehnoloogia jõudnud pornoni. Tehnoloogia areng koos puuduliku seadusandlusega on viinud selleni, et igaüks võib tahtmatult saada pornostaariks. See ei ole vaid kuulsuste jaoks probleemiks. Veebisaidid, kust saate videoid tellida, saavad tohutul hulgal kõige erinevamaid taotlusi. Pilte saadetakse tädidest ja ämmadest, sõpradest ja tuttavatest, töökaaslastest ja eksidest, naabritest ja suunamudijatest... Nimekiri on lõputu, teoreetiliselt võib ohvriks sattuda igaüks, kellel on sotsiaalmeedias mõni konto. Pornosaidil nimega MrDeepFakes on üle 250 000 kasutaja, lehekülge külastatakse kuus 13 miljonit korda.
BBC Three uus film «Deepfake Porn: Could You Be Next?» intervjueerib naisi, kes on langenud räige võltsimise ohvriks ja kes üritavad teha kampaaniat seadusandluse muutmiseks. Dokumentaalfilmi toimetaja Jess Davies proovis ka ise mobiiltelefoni abil üht sellist videot teha ja sattus hämmingusse, kui lihtne see on. «See võttis aega vaid mõne sekundi ja tulemus on.. ütleme nii, et piisavalt autentne.»
Süvavõltsingutega seotud videosaidid ütlevad oma reeglites, et videoid ei tohi kasutada teiste kahjustamiseks ja tuleb austada isikuvabadust. Intervjueeritud videoloojad aga ei kavatse lõpetada enne, kui seadus seda keelama hakkab.
With deepfake technology becoming more and more sophisticated, deepfake pornography is also on the rise. What will @_JessicaDavies uncover?

? Deepfake Porn: Could You Be Next?
▶ Watch now on BBC iPlayer pic.twitter.com/i5d3EevcS1
— BBC Wales ??????? (@BBCWales) October 27, 2022

Võltsvideotes kasutatakse enamasti ehtsaid pornovideoid ja pilte, kus näitleja pea on asendatud teise inimese omaga. «Süvavõltsitud videod on väljamõeldis ja fantaasia, seega pole nende tegemiseks ja levitamiseks luba vaja. Naised peaksid sellega lihtsalt harjuma,» nendib anonüümne videoprodutsent. «Seni on sihtmärgiks olnud kuulsad inimesed, aga see tendents muutub kiirelt,» lisas ta.
Kõik saavad aru, et süvavõltsitud videodega tekib kohutavalt palju ja suuri probleeme.
«Kõik naised on ohus,» ütles Florida osariigi senaator Lauren Book, keda video võltsija šantažeeris. Naine oli just oma lapsed kooli viinud ja kontorisse jõudnud, kui sai väljapressijalt sõnumi: «Kui saadan pildid uudisteagentuuridele, lõpeb sellega teie karjäär. Seda saad vältida, kui nõustud sellega, mida ma sul teha käsen,» ähvardas anonüümne väljapressija, kes oli suutnud Booki isiklikud fotod pornoks häkkida.
Book meenutab seda hetke kui õudusunenägu. «Ma sain paanikahoo, värisesin üle kogu keha ja ei teadnud, mida teha. Enim valdas mind häbi- ja piinlikkustunne,» meenutab ta. Naine võttis koheselt ühendust politseiga ja jätkas ka väljapressijaga suhtlemist. Ta nõudis minult 5000 eurot või 3000 eurot ja oraalseksi. «Leppisime kokku kohtumise kohvikus, kus pidin talle üle andma 5000 eurot. Politseiga koostöös õnnestus mees teolt tabada. Kuid võltsimise eest teda karistada ei saa, süüdistus esitati ainult väljapressimise eest,» on Lauren nördinud.
Nagu kogu seksuaalse ahistamise ja vägivalla puhul, on see seotud võimu kuritarvitamisega.
Süvavõltsingute pornofilmifenomenil on tegelikult kaks ohvrit paralleelselt: ka pornovideoid kasutatakse ilma loata. Dokumentaalfilmist ei selgu, miks seda autoriõiguse aspekti ei saa seadusandlusega kaitsta.


Eesti 200 võtab kohtu all olevalt ärimehelt vastu annetusi ja silm ka ei pilguValitsusse Reformierakonna puudliks pürgiv suhteliselt uus erakond Eesti 200 võttis Lätis kohtu all olevalt ärimehelt Oleg Ossinovskilt vastu suurannetuse ega näe selles mingit probleemi.
ERR soovis eelmisel nädalal saada selle kohta kommentaari Eesti 200 esimehelt Lauri Hussarilt, kes lubas vastata e-kirja teel. ERR saatis esmalt küsimuse seoses Ossinovski annetustega Hussarile nädal aega tagasi ning küsis, kas Hussar erakonna esimehena peab õigeks ja eetiliseks võtta vastu rahalist annetust isikult, kelle suhtes käib aktiivne kohtumenetlus.
Nädala aja jooksul Hussar aga ERR-i küsimustele vastamiseks aega ei leidnud. Teisipäeval saatis Eesti 200 pressiesindaja Rauno Veri järgmise kirja: “Kuna Lauri on koalitsiooniläbirääkimistega hõivatud, siis edastan kaks lauset. 1. Käsitleme kõiki annetusi võrdselt toetusena maailmavaatele. 2. Eesti 200 ei võta vastu keelatud annetusi“.
Läti prokuratuur esitas 2015. aasta juulis miljonärist ettevõtjale Oleg Ossinovskile süüdistuse Läti toonasele raudteedirektorile Ugis Magonisele 499 500 euro altkäemaksu andmises. Prokuratuur nõudis meestele nelja aastast vanglakaristust.
Kuigi Limbaži maakohus otsustas 2021 jaanuaris, et Oleg Ossinovski ei andnud Läti raudtee endisele juhile Ugis Magonisele altkäemaksu, on nüüd otsus edasi kaevatud.
Oleg Ossinovski kohtuasi on endiselt menetluses ja on jõudnud Riia ringkonnakohtusse, kus istung peaks tulema märtsi lõpus. Ossinovski lööb kaasa videosilla vahendusel.
Erakond Eesti 200 sai selle aasta veebruari viimasel nädalal Oleg Ossinovskilt 30 000 euro suuruse annetuse. Veebruari keskel oli ta teinud ka 5000 euro suuruse annetuse.
2022. aastal annetas Oleg Ossinovski Eesti 200-le 10 000 eurot.
2021. aastal tegi Oleg Ossinovski Eesti 200-le 5000 euro suuruse annetuse ja 2020. aastal samuti 5000 euro suuruse annetuse.
Allikas: ERR


USA süüdistab FTX-i asutajat altkäemaksudes Hiina ametnikeleNEW YORK, 28. märts, AFP-BNS – USA ametnikud kahtlustavad krüptovaluutabörsi FTX asutajat Sam Bankman-Friedi 40 miljoni dollari ulatuses altkäemaksu andmise heakskiitmises Hiina ametnikele, seisis teisipäeval esitatud uuendatud süüdistustes.
Maksed tehti, kui Hiina ametnikud külmutasid 2021. aastal umbes miljardi dollari ulatuses krüptovaluuta kontosid FTX-i sõsarfirma Alameda all, ütlevad süüdistajad.
Tegemist on 13. süüdistusega Bankman-Friedi vastu, kes viibib praegu vabaduses USA-s.
USA võimud esitasid esmaspäeval süüdistused krüptovaluuta platvormile Binance ja selle asutajale Changpeng Zhaole mitmete väidetavate rikkumiste eest.
USA regulaatori CFTC juht Rostin Behnam ütles, et süüdistused Binance'i vastu on osa kampaaniast tuvastada ja peatada rikkumised muutlikul ja kõrge riskiga digivaraturul.
AFP – Baltic News Service


Heido Vitsur: teise pensionisamba vead on parandatud. Inimeste kaotatud usku taastada on keerulisem40 aasta pikkuse horisondiga toimingutes saab inimene loota peamiselt iseendale. Valitsuse ülesanne on luua selleks lihtsad võimalused
Kui vaadata tagasi teise pensionisamba 20-aastasele elukäigule, hakkavad silma eelkõige vaidlused võimalike finants- ja demograafiliste suundumuste üle. Kuigi tagantjärele tarkuse kohta öeldakse irooniliselt, et see olevat täppisteadus, ei ole elu tavaliselt nii lihtne. Ka tagantjärele on võimalik eksida ja kuidas veel!
Eitamata vähemalgi määral prognooside tähtsust, ehkki vältimatult sisaldavad nad suurt määramatust – minu meelest siiski ainuke, mida oma 20-aastase kogemuse põhjal väita saame, on see, et 40-aastase horisondiga toimingutes saab inimene loota peamiselt iseendale. Valitsuse ülesanne peaks olema luua tingimused võimalikult lihtsaks ja riskivabaks tegutsemiseks.
Kas jooksvale finantseerimisele jäämine oli vale?
Enne selliseid tingimusi looma hakkamist tuleks vastata küsimusele, kas pensionikorraldus jooksva finantseerimise mudelile (pensione makstakse tööealistelt kogutavast maksust) üles ehitada oli algusest peale põhimõtteliselt vale? Kas Eesti tegi pärast iseseisvuse taastamist vea, kui jätkas toetumist üksnes jooksva finantseerimise süsteemile? Või on jooksva finantseerimise süsteemiga ikka võimalik kõiki pensioniga seotud probleeme lahendada?
Tagantjärele targana võib konstateerida, et eelmise sajandi keskpaiga sotsiaal-majandusliku reaalsuse ja mõtlemise seisukohast ei saa täispanust jooksva finantseerimise süsteemile veaks pidada. Sellist asja, et rahuajal langeb sündimus alla rahvastiku taastootmise taset, nägi maailm esimest korda alles 1972. aastal Jaapani puhul. Ka ei olnud sotsiaalteadlased inimese käitumist uurides jõudnud tasemele, kus oleks tajutud, millised moraalsed riskid on ühiskonnas seotud erisuguste pensionisüsteemi finantseerimise meetoditega.
Samuti ei ole mõtet iseseisvuse taastanud Eesti esimest valitsust ja seadusandjat süüdistada selles, et nad säilitasid Eestis jooksval finantseerimisel põhineva pensionikindlustuse süsteemi. See oli võimalikest kõige lihtsam korraldus ja üks vähestest nõukogude aja põhimõtetest, mis tundus olevat kasutuskõlblik.
Asi hakkas kraavi poole kiskuma alles siis, kui sai selgeks, et jooksva finantseerimise süsteem ei võimalda meil pikaajalises perspektiivis – üle mitme põlvkonna – maandada demograafilise seisu muutumisest tulenevaid rahalisi ja muid riske ilma maksukoormuse kasvu või pensioni asendusmäära languseta.
Paraku oli see teadmine tol ajal üksnes arvutuslik – paari esimese kümnendi jooksul avaldas vähenenud sündimus demograafilise dividendi (töötava elanikkonna osakaalu kasvu) kujul sotsiaalmaksu laekumisele hoopis positiivset mõju. Peale selle, jooksva finantseerimise süsteemi tasakaalustamisele aitab praeguseni kaasa pensioniea järkjärguline tõstmine. Ka aitas ja aitab meie jooksva finantseerimise süsteemi jätkusuutlikkusele siiamaani kaasa Euroopa üks kiiremaid palgatõuse.
Asjaolu, et oleme seni oma põhiliselt jooksvale finantseerimisele tugineva pensionisüsteemiga kuidagi (Euroopa viletsamate hulka kuuludes) toime tulnud, ei taga, et senise korralduse juurde jäädes pääseme kõige viletsamate pensionimaksjate ringist välja. Seni jooksva finantseerimise süsteemi toetanud tegurid on oma mõju juba kaotanud või kaotavad selle peagi.
Aga kas me viletsamate seast välja pääsemist vajalikuks peamegi? Eesti pensionisüsteemi tulevikust rääkimise kõige suurem põhimõtteline takistus tundubki seisvat selles, et me pole seni otsinud ja andnud vastust küsimusele: kas meie pensionikorraldus peab võimaldama inimestel vanaduspõlve väärikalt mööda saata või on selle ülesanne üksnes hädavajalik toimetulek kindlustada?
Põhimõte ei ole eesmärk
Mulle tundub, et meie otsustamatust ei põhjusta mitte niivõrd meie ükskõiksus, kuivõrd ebakindlus. Me ei tea, milleks tulevikus suutelised oleme. Oleme kõigil aastatel panustanud sellele, et oleme kiired kohanejad, aga mitte ise endale tee rajajad. See asjaolu on määranud meie otsuste ajahorisondi. Ka pensioni küsimuses.
Samuti on meil alatasa põhimõtte ja eesmärgi vahele seatud võrdusmärk. Mitte kulutada pensionideks raha rohkem kui võimalik on ju põhimõte. See ei ole eesmärk. Eesmärk võib olla kindlustada igale eakale minimaalne vajalik toimetulek või hoopis väärikas vanaduspõlv.
Kui oleme seisukohal, et kõigile vanadele inimestele väärika elu kindlustamine ei muutu ka praegusest jõukamas Eesti ühiskonnas kuigi oluliseks, siis on tõepoolest kõige lihtsam mitte midagi ette võtta ja tiksuda edasi minimaalse taseme tagaval ja demograafilistel lainetel üles-alla kõikuval jooksva finantseerimise süsteemil. Las lisapensionisüsteemid jääda oma praegusel kujul neile, kes nendest huvitatud on.
Kui aga eeldada, et järgmise põlvkonna pensionärid ei ole nii leplikud ja vähe informeeritud kui praeguse generatsiooni omad ja nende nõudmised hakkavad järjest rohkem sarnanema Lääne-Euroopa eakaaslaste omadega? Siis on üsna kindel, et meil tuleb lähitulevikus valida maksude tõstmise või jooksva finantseerimise süsteemile praegusest tõhusama täienduse loomise vahel.
Selle tõhusama täienduse loomine ei ole üksnes matemaatiliselt lahenduv finantsülesanne. Valikuid tehes tuleb arvestada mitmesuguste moraalsete riskidega. Põhiline probleem on üksikisiku ja riigi kohustuste defineerimine, solidaarsuse ja isikliku vastutuse optimaalne vahekord, põlvkondadevahelised probleemid, aga ka sellised riskid, mis tulenevad ainult või peamiselt ühele kaardile panustamisest.
Üldisemalt öeldes, maailmas kasutatavate pensionisüsteemide edukusest kumab selgelt läbi tõsiasi, et keerulise süsteemi stabiilsuse tagamiseks peab see süsteem olema arenemis- ja kohanemisvõimeline.
Kuus saatuslikku viga
Kui loomuliku iibe pöördumine püsivalt negatiivseks sai Eestis selgeks juba möödunud sajandi lõpus, sai selgeks ka see, et mõnekümne aasta pärast hakkab jooksval finantseerimisel põhinev pensionikindlustuse süsteem kinni jooksma ja kindlasti ei saa selle abil väärikat pensionipõlve võimaldada. Sai selgeks, et tuleb makse tõsta, kuid sellest hoolimata jäävad meie pensionid Euroopas ikkagi kõige väiksemate hulka.
Seetõttu oli loomulik, et need, kes oskasid mõnest aastast kaugemale ette vaadata, hakkasid jooksval finantseerimisel põhinevat pensionisüsteemi täiendama.
Põhimõttelisi alternatiive ei olnud palju. Suurendada sotsiaalmaksu, suunata inimesi pensionipõlveks raha kõrvale panema või luua tingimused tööandjapensionide tekkeks.
Kuna Eestis ei tundunud taanlastele sobiva maksukoormuse kehtestamine olevat otstarbekohane või üldse võimalikki, otsustati kohustusliku kogumispensioni kasuks. Kuid nii nagu ka kümme aastat varem ei osanud pensionisüsteemi reformijad arvestada mitme asjaoluga, mis lõppkokkuvõttes said teisele pensionisambale ja ilmselt ka väga paljudele Eesti pensionäridele saatuslikuks.
1. Ei arvestatud sellega, et pensionisüsteemi remondi käivituskulu inimeste ja ettevõtjate kanda jätmine võib tulevikus kätte maksta.
2. Käivituskulu negatiivset mõju suurendas see, et riskide maandamiseks suruti pensionifonde paigutama pensionikogujate raha väikese riskiga instrumentidesse, mille tulusus muutus pärast 2008. aasta finantskriisi nullilähedaseks ja jäi selliseks kümmekonnaks aastaks. Tõsi, fondide investeerimisvõimalusi laiendati samm-sammult, kuid saamata jäänud tulu jäi saamata jäänud tuluks ja fondide keskmine tootlus nii väikeseks, et küllalt paljude inimeste usk kogumispensionisse kadus.
3. Saatuslikuks veaks tuleb pidada ka ülekaaluka panuse tegemist riskivaba kindlustussüsteemi kaudu väljamaksete korraldamisele. See ei sobinud Euroopa keskmisest tunduvalt kõrgema keskmise inflatsioonitasemega ja sissetulekute kasvuga keskkonda. Õigem oleks olnud teha põhiline panus fondipensionile, mis oleks suutnud inflatsiooniga sammu pidada.
4. Pärast finantskriisi sai selgeks ka see, et 2% + 4% skeem kellegi õuele õnne ei too ja et vajalik on anda suuremate sissemaksete võimalus.
5. Puudu jäi ka ausast kommunikatsioonist, inimestele jäeti ütlemata, et järgmiste põlvkondade pensionikindlustuse parandamiseks mõeldud reformi algaastate paratamatult suured tegevuskulud maksavad osaliselt kinni esimesed ühinejad, kes ühinemisest ise erilist kasu ei pruugi saadagi. Riigi lisatud 4% ei läinud täiel määral nende tuleviku kindlustamiseks, vaid suurel määral reformi käivitamise kuludeks.
6. Kogumispensioni süsteemi mainele ei mõjunud hästi ka see, kuidas riik rahaliste raskuste korral endale võetud kohustustesse suhtus.
Põhimõtteliselt õigel teel
Kokkuvõttes olid Eesti pensionisüsteemi reformijad põhimõtteliselt siiski õigel teel, kui lõid süsteemi, mis lubas hakata vastutust pensionikindlustuse eest riigi ja üksikisiku vahel jagama. Selle sammuga avati tee tulevikus pensionide suurendamiseks, ilma et oleks vaja maksude suurendamise küsimust tõstatada.
Paraku ei suutnud sotsiaalse närvita bürokraatia koos kõikjal lokkava ebakompetentsusega toimuvat jälgida. Kiirelt muutuvad olud tegid arengust maha jäävas süsteemis suurt kahju. See, et praeguseks on süsteemi suurimad ebakõlad kaotatud, olukorda enam ei päästa, sest negatiivne püsib inimestel paremini meeles.
Pensionisüsteemi reformijad oskasid jooksva finantseerimise süsteemi umbejooksmist piisava täpsusega ette näha, kuid kogumispensioni tulupoole kujunemist nii kerge modelleerida ei olnud.
Esiteks eksitasid neid eelmise sajandi viimase ja selle sajandi esimese kümne aasta tulemused. Püsis ju meie majanduskasv kuni finantskriisini sellisel trajektooril, et oleksime eelmise aasta lõpuks jõudnud ühe inimese kohta tuleva sisetoodangu järgi Taaniga samale tasemele. Ja seda mitte mingites ostujõu dollarites, vaid stabiilsetes rahvusvahelistes dollarites.
Teiseks, kuigi see aeg oli turgudelt väheriskantse tulu teenimiseks küllalt soodne, jäi see tulu tunduvalt alla krediidimulliga kaasnenud palgatõusule. Liiatigi ei olnud sajandivahetusel võimalik ette näha, et juba vähem kui kümne aasta pärast tuleb väikese riskiga võlapaberitele peale maksma hakata.
Aga süsteemile ei saanud saatuslikuks ainuüksi turgudel ja meie majanduses toimuv, vaid ka asjaolu, et esimese 20 aasta jooksul tundsid inimesed järjest, et lubatu ja tegelikkus ei lange kokku. Ei saanudki langeda, sest pensionisüsteemi uuenduskulud jäid alguses paratamatult väikese mahuga fondide (st fondidesse raha kogujate) kanda ja seda keskkonnas, kus fondid said seaduse tõttu investeerida vähese tulususega või tulu mitte toovatesse instrumentidesse.
Veel absurdsemaks muutis olukorra väljamaksete tegemise kord, mille järgi igaüks, kellel oli vähegi mõistlik summa kogunenud, pidi valima minimaalse tulususega kindlustuse kaudu väljamaksete tegemise ega saanud otsustada raha reaalväärtust kasvatava fondipensioni kasuks.
Nüüdseks on õigusliku poole pealt vigade parandused tehtud (investeerimispiiranguid leevendatud, valitsemistasusid langetatud, väljamaksmise võimalusi laiendatud), kuid on karta, et inimeste kaotatud usku taastada on tunduvalt keerulisem, kui oli mõnd silmanähtavalt vajalikku, kuid sellest hoolimata palju aega nõudnud sätet seadustada.
On vaja rääkida fondipensionist, suuremate sissemaksete võimalusest, sellest, et 20 aasta jooksul on süsteemi kitsaskohad likvideeritud, ja sellest, et tulevikus osatakse süsteemi muutuva maailmaga paremini sobitada. Kuid eelkõige sellest, et kurvilisel teel on riskantne tahavaatepeegli järgi sõita.


Teise pensionisamba vead on parandatud.  Inimeste kaotatud usku taastada on keerulisem40 aasta pikkuse horisondiga toimingutes saab inimene loota peamiselt iseendaleAsjaolu, et oleme seni oma põhiliselt jooksvale finantseerimisele tugineva pensionisüsteemiga kuidagi (Euroopa viletsamate hulka kuuludes) toime tulnud, ei taga, et senise korralduse juurde jäädes pääseme kõige viletsamate pensionimaksjate ringist välja. Seni jooksva finantseerimise süsteemi toetanud tegurid on oma mõju juba kaotanud või kaotavad selle peagi.Aga kas me viletsamate seast välja pääsemist vajalikuks peamegi? Eesti pensionisüsteemi tulevikust rääkimise kõige suurem põhimõtteline takistus tundubki seisvat selles, et me pole seni otsinud ja andnud vastust küsimusele: kas meie pensionikorraldus peab võimaldama inimestel vanaduspõlve väärikalt mööda saata või on selle ülesanne üksnes hädavajalik toimetulek kindlustada?Põhimõte ei ole eesmärkMulle tundub, et meie otsustamatust ei põhjusta mitte niivõrd meie ükskõiksus, kuivõrd ebakindlus. Me ei tea, milleks tulevikus suutelised oleme. Oleme kõigil aastatel panustanud sellele, et oleme kiired kohanejad, aga mitte ise endale tee rajajad. See asjaolu on määranud meie otsuste ajahorisondi.Samuti on meil alatasa põhimõtte ja eesmärgi vahele seatud võrdusmärk. Mitte kulutada pensionideks raha rohkem kui võimalik on ju põhimõte. See ei ole eesmärk. Eesmärk võib olla kindlustada igale eakale minimaalne vajalik toimetulek või hoopis väärikas vanaduspõlv.Kui oleme seisukohal, et kõigile vanadele inimestele väärika elu kindlustamine ei muutu ka praegusest jõukamas Eesti ühiskonnas kuigi oluliseks, siis on tõepoolest kõige lihtsam mitte midagi ette võtta ja tiksuda edasi jooksva finantseerimise süsteemil. Las lisapensionisüsteemid jääda neile, kes nendest huvitatud on.Kui aga eeldada, et järgmise põlvkonna pensionärid ei ole nii leplikud ja vähe informeeritud kui praeguse generatsiooni omad ja nende nõudmised hakkavad järjest rohkem sarnanema Lääne-Euroopa eakaaslaste omadega? Siis on üsna kindel, et meil tuleb lähitulevikus valida maksude tõstmise või jooksva finantseerimise süsteemile praegusest tõhusama täienduse loomise vahel.Kuus saatuslikku vigaKui loomuliku iibe pöördumine püsivalt negatiivseks sai Eestis selgeks juba möödunud sajandi lõpus, sai selgeks ka see, et mõnekümne aasta pärast hakkab jooksval finantseerimisel põhinev pensionikindlustuse süsteem kinni jooksma ja kindlasti ei saa selle abil väärikat pensionipõlve võimaldada. Seetõttu oli loomulik, et need, kes oskasid mõnest aastast kaugemale ette vaadata, hakkasid pensionisüsteemi täiendama.Põhimõttelisi alternatiive ei olnud palju. Suurendada sotsiaalmaksu, suunata inimesi pensionipõlveks raha kõrvale panema või luua tingimused tööandjapensionide tekkeks. Kuna Eestis ei tundunud taanlastele sobiva maksukoormuse kehtestamine olevat otstarbekohane või üldse võimalikki, otsustati kohustusliku kogumispensioni kasuks. Kuid nii nagu ka kümme aastat varem ei osanud reformijad arvestada mitme asjaoluga, mis lõppkokkuvõttes said teisele pensionisambale ja ilmselt ka väga paljudele Eesti pensionäridele saatuslikuks.1. Ei arvestatud sellega, et pensionisüsteemi remondi käivituskulu inimeste ja ettevõtjate kanda jätmine võib tulevikus kätte maksta.2. Käivituskulu mõju suurendas see, et riskide maandamiseks suruti pensionifonde paigutama pensionikogujate raha väikese riskiga instrumentidesse, mille tulusus muutus pärast 2008. aasta finantskriisi nullilähedaseks ja jäi selliseks kümmekonnaks aastaks. Tõsi, fondide investeerimisvõimalusi laiendati sammsammult, kuid saamata jäänud tulu jäi saamata jäänud tuluks.3. Saatuslikuks veaks tuleb pidada ka ülekaaluka panuse tegemist riskivaba kindlustussüsteemi kaudu väljamaksete korraldamisele. See ei sobinud Euroopa keskmisest tunduvalt kõrgema keskmise inflatsioonitasemega ja sissetulekute kasvuga keskkonda. Õigem oleks olnud teha põhiline panus fondipensionile, mis oleks suutnud inflatsiooniga sammu pidada.4. Pärast finantskriisi sai selgeks ka see, et 2% + 4% skeem kellegi õuele õnne ei too ja et vajalik on anda suuremate sissemaksete võimalus.5. Puudu jäi ka ausast kommunikatsioonist, inimestele jäeti ütlemata, et järgmiste põlvkondade pensionikindlustuse parandamiseks mõeldud reformi algaastate paratamatult suured tegevuskulud maksavad osaliselt kinni esimesed ühinejad.6. Kogumispensioni süsteemi mainele ei mõjunud hästi ka see, kuidas riik rahaliste raskuste korral endale võetud kohustustesse suhtus.Põhimõtteliselt õigel teelKokkuvõttes olid Eesti pensionisüsteemi reformijad põhimõtteliselt siiski õigel teel, kui lõid süsteemi, mis lubas hakata vastutust pensionikindlustuse eest riigi ja üksikisiku vahel jagama. Selle sammuga avati tee tulevikus pensionide suurendamiseks, ilma et oleks vaja maksude suurendamise küsimust tõstatada.Paraku ei suutnud sotsiaalse närvita bürokraatia toimuvat jälgida. Kiirelt muutuvad olud tegid arengust maha jäävas süsteemis suurt kahju. See, et praeguseks on süsteemi suurimad ebakõlad kaotatud, olukorda enam ei päästa, sest negatiivne püsib inimestel paremini meeles.Pensionisüsteemi reformijad oskasid jooksva finantseerimise süsteemi umbejooksmist piisava täpsusega ette näha, kuid kogumispensioni tulupoole kujunemist nii kerge modelleerida ei olnud.Esiteks eksitasid neid eelmise sajandi viimase ja selle sajandi esimese kümne aasta tulemused. Püsis ju meie majanduskasv kuni finantskriisini sellisel trajektooril, et oleksime eelmise aasta lõpuks jõudnud ühe inimese kohta tuleva sisetoodangu järgi Taaniga samale tasemele.Teiseks, kuigi see aeg oli turgudelt väheriskantse tulu teenimiseks küllalt soodne, jäi see tulu tunduvalt alla krediidimulliga kaasnenud palgatõusule. Liiatigi ei olnud sajandivahetusel võimalik ette näha, et juba vähem kui kümne aasta pärast tuleb väikese riskiga võlapaberitele peale maksma hakata.Aga süsteemile ei saanud saatuslikuks ainuüksi turgudel ja meie majanduses toimuv, vaid ka asjaolu, et esimese 20 aasta jooksul tundsid inimesed järjest, et lubatu ja tegelikkus ei lange kokku. Ei saanudki langeda, sest pensionisüsteemi uuenduskulud jäid alguses paratamatult väikese mahuga fondide (st fondidesse raha kogujate) kanda ja seda keskkonnas, kus fondid said seaduse tõttu investeerida vähese tulususega või tulu mitte toovatesse instrumentidesse.Veel absurdsemaks muutis olukorra väljamaksete tegemise kord, mille järgi igaüks, kellel oli vähegi mõistlik summa kogunenud, pidi valima minimaalse tulususega kindlustuse kaudu väljamaksete tegemise ega saanud otsustada raha reaalväärtust kasvatava fondipensioni kasuks.Nüüdseks on õigusliku poole pealt vigade parandused tehtud (investeerimispiiranguid leevendatud, valitsemistasusid langetatud, väljamaksmise võimalusi laiendatud), kuid on karta, et inimeste kaotatud usku taastada on tunduvalt keerulisem, kui oli mõnd silmanähtavalt vajalikku, kuid sellest hoolimata palju aega nõudnud sätet seadustada.On vaja rääkida fondipensionist, suuremate sissemaksete võimalusest. Sellest, et 20 aasta jooksul on süsteemi kitsaskohad likvideeritud. Sellest, et tulevikus osatakse süsteemi muutuva maailmaga paremini sobitada. Sellest, et kurvilisel teel on riskantne tahavaatepeegli järgi sõita. "Esimese 20 aasta jooksul tundsid inimesed järjest, et lubatu ja tegelikkus ei lange kokku. Ei saanudki langeda."Illustratsioon: Shutterstock EPLHeido Vitsur;LHV majandusekspert


Peaprokurör ei tee pättide elu kergemaksMärtsi alguses andis riigi peaprokurör Andres Parmas välja juhendi, mis annab õiguse perspektiivitud uurimised pausile panna. See ei tähenda aga seda, et poevargad ja muud kelmid vabalt tegutsema võiks hakata.Virumaal on sama süsteemi järgi menetlustoiminguid tehtud kogu aeg, kinnitavad Viru ringkonnaprokuratuuri II osakonna vanemprokurör Sirje Merilo ning politsei- ja piirivalveameti Ida prefektuuri prefekt Tarvo Kruup. “Pealkirjadest ja artiklitest on jäänud selline mulje, et me mingeid asju üldse ei menetle enam. See on täiesti vale arusaam. See, et politseiuurijad ja prokurörid peavad mingid asjad tähtsuse järjekorda panema või vähemalt kokku leppima menetlemise järjekorra, on ju kogu aeg nii olnud,” rääkis Merilo. “Me ei saa ega tohi lubada seda, et võtame asju ette suvaliselt või teeks lihtsamad ja kiiremad asjad enne, kui raskemate juhtumite menetlemisega alustame.”Ida prefekti sõnul pole elu muutunud ning lihtsamakoelisi vargusi, kaklusi ja kergemaid kelmusi on kogu aeg olnud, kuid esmajärjekorras tegeletakse ikka näiteks lähisuhtevägivallaga, kus osaliseks või ka kannatajaks on laps. “Seda peaprokurör oma juhisega ütlebki, et pisikuritegude ohvrid peavad varuma kannatust. Juhis pakub ka uurijatele kindlustunnet, et ei jäädaks kelmusi ja muid pisikuritegusid üle menetlema, vaid fookus peab eelkõige olema ühiskonnale suurema mõjuga kuritegude uurimisel,” kõneles Kruup ja lisas, et kui öelda uurijatele, et kõik juhtumid on sama tähtsad, töötavad näiteks viisteist Rakvere ametnikku end lõhki, aga piltlikult öeldes on sahtlid ikka juhtumeid täis.Vanemprokuröri sõnul on meie piirkonnas juhtumite prioritiseerimise kokkuleppeid tehtud iga aasta, lihtsalt peaprokurör on oma juhises need nüüd ühtlustatult välja toonud.Statistika näitab, et varguste arv on tõusuteel, kuid piiratud ressursi tingimustes tuleb teha valikuid, millele ja mis mahus relvastatud politseinik esimesena reageerib. Kruup rõhutas, et seaduskuulekal Eesti riigi kodanikul ongi õigus eeldada, et meil on siin turvaline elada, küll aga ei tohi ära unustada hoolsuskohustust individuaalsel tasandil.“Turvalisus algab meist endast. Keegi meist ei taha riiki, kus tänavad on politseinikke täis. Inimesed saavad näiteks ise palju ette võtta, et võimalikku kuritegu ennetada, ja siin saab olla politsei partneriks, andes juhiseid ja soovitusi,” toonitas prefekt.Hea näide on hiljutine juhtum, kus poes tabati pisivaras, kelle puhul ei olnud välja kujunenud selget käekirja, et ta võiks toime panna uue varguse. Kuid paar päeva hiljem pani suli uuesti toime samasuguse teo ja on nüüdseks vahi all. Ühest küljest säästis see uurijate aega esmaste menetlustoimingute tegemisel, aga kuna tegu kordus, otsustati isik vahistada. “Mitte mingil juhul ei ole nii, et vaatame, et pisivargus, ja lükkame selle kuskile sahtlisse. Nii see ei ole, aga me paneme juhtumid õigesse järjekorda,” selgitas Merilo.Juhendis on punkt, et kui kahe kuu jooksul juhtum lahendust ei leia, lõpetatakse uurimine. Kannatanul tekib õigustatud küsimus, kas tema juhtumiga on kõik ja lahendust ei saabugi.Nii see ei ole, sest kui selgub uut infot, siis toimikuid uuendatakse ning sama asjaga saab edasi minna. “Lõpetamine tähendab sisuliselt peatamist. Niikaua, kuniks kuritegu pole aegunud, ei ole asjad lõppenud ja taustal käib uute infokildude kogumine, näiteks seoses mõne teise kuriteoga, edasi,” ütles Kruup.Siinkohal toonitasid mõlemad, et oluline on siiski igast juhtumist politseile teada anda, sest iga infokild võib viia mõne suurema kuriteoseeria lahendamiseni."Niikaua, kuniks kuritegu pole aegunud, ei ole asjad lõppenud.TARVO KRUUPPPA Ida prefektuuri juht""Oluline on igast juhtumist politseile teada anda, sest iga infokild võib viia mõne suurema kuriteoseeria lahendamiseni.""Me ei saa ega tohi lubada seda, et võtame asju ette suvaliselt.SIRJE MERILOvanemprokurör"KEVIN VOLTER


Al-Arkarise valitud sahinadTEDERI KAUBANDUSKESKUS PÄÄSES NAPILTEelmise nädala kolmapäeval toimunud Venemaa raketirünnakus Zaporižžjale pääses napilt kaubanduskeskus, mida omab Hillar Tederi loodud firma Arricano.Üle Dnepri jõe kaldal asuva City Malli keskuse tuhisesid kolm raketti. Üks neist tabas keskusest teisel pool tänavat asuvat üheksakorruselist elumaja. Ukraina siseministeerium teatas, etvõimsas plahvatuses hukkus üks inimene ja vigastada sai vähemalt 34, sealhulgas 3 last.Keskuses ei juhtunud mitte midagi - vaid üks hoone kõrval seisnud inimene sai kildudest viga.Arricanole kuulub Ukrainas viis kaubanduskeskust. Firma aktsiatega kaubeldi tänavu jaanuarini Londoni börsil. Ettevõtte suurimateks kasusaajaks on Rauno Teder (Hillari poeg), aktsionäride sekka kuulub ka teine eestlane Jüri Põld.ANTS ROOTSLANE SAI KEILI SÜKIJAINENI KÄEST KOSLEPITV3 saadet „Uus algus Ants Rootslasega" TV3s vaatas eelmisel nädalal palju vähem inimesi kui Keili Sükijaineni juhitud „Südamesoovi" Kanal 2s. Kuna saated olid neljapäeva õhtul eetris samal ajal, siis selgus, et eestlased eelistavad ehtsat heategevust üles haibitud libapsühholoogi imeravile.SÕÕRUMAA SAAB LINNALT 20 000 EUROT PEENARDE TEGEMISEKSSuurettevõtja Urmas Sõõrumaa firma Rotermanni City sai Tallinna linnalt 20 000 eurot toetust kesklinna kahe lillepeenra tegemiseks.Selle raha eest rikastab Sõõrumaa Rotermanni kvartalit kahe 20 meetri pikkuse lillepeenraga, mis olla „putukate jaoks atraktiivse haljastusega" ja tehakse taaskasutatud materjalist. Seega maksab üks meeter putukasõbralikku lillepeenart Tallinna maksumaksjatele 500 eurot.Kokku küsis Sõõrumaa firma linnalt toetust 120 000 eurot, kuid sai toetust ainult Rotermanni tänaval maa-aluse parkla kohal asuva linnamaa haljastamiseks.RAAMATU LAENUTAMINE VÕIKS MAKSTA EUROKultuuriministeeriumis esitletud uuringus „Loometöö tasustamine Eestis ja loomepalkade mõju hindamine" leiti, et loometöö eest makstav tasu on liiga väike ega ulatu Eesti keskmiseni ühelgi loomealal.Uuring annab mõned poliitikasoovitused, millest olulisim on see, et kõik riiklikud toetused-stipendiumid hõlmaksid alati neilt makstavat sotsiaalmaksu ning suurenema peaksid kultuuritöötaja miinimumtasu määrad.Spetsiifilisemate ideedena pakutakse välja idee luua kulka disaini sihtkapital ning suurendada mitu korda autorihüvitusfondi. Praegu saavad kirjanikud ühe raamatu laenutuskorra eest 2-10 senti, autorite ettepanekul võiks see tulevikus olla üks euro.JÕUAMETID PELGASID INFOLEKETKui Moneyvali komitee hindajad eelmisel aastal Eesti rahapesu vastast võitlust hindamas käisid, olid jõuametid mures. Kardeti, et ehk Vene kodanikud saavad ligi infole Eesti suurimate nõrkuste kohta.Komiteed haldab Euroopa Nõukogu, kust Venemaa küll välja heideti, ent üle 90 Vene taustaga inimese töötab seal edasi.Nüüd lahkus ametist Moneyvali tegevdirektor Igor Nebõvajev, kelle isa on Vene välisluure SVR kindral. Kuuldavasti jääb ta ka edaspidi Euroopa Nõukokku tööle. „Ma kasvasin üles Washingtonis, olin üks esimesest kuuest lapsest NSVLi saatkonnas, kes Ameerika koolis käisid. Parem maailm on seal minevikus - vähemalt praeguseks. Aga pole kahtlustki, see on ka tulevik," lõpetas Nebõvajev oma lahkumiskirja.NÄITLEJA LÄKS KRÜPTORAHAGA ALTNetflixi filmis „Luther. The Fallen Sun" mänginud eestlane Einar Kuusk investeeris rolli eest saadud 26 000 eurot krüptovaluutasse ja kaotas kogu summa.


Noore talendi arendamine: kuidas meie uuenduskultuur soodustab professionaalset arengutEesti on alati olnud uue tehnoloogia ja arengu vallas esirinnas. Kuna krüptovaluutaturg areneb kiiresti, arutavad FinTech ja advokaadibüroo Gofaizen & Sherle vanempartnerid Mark Gofaizen ja Mihhail Sherle, mida on vaja selleks, et teistest sammu võrra ees püsida.2017. aastal oli Eesti üks esimesi riike maailmas, mis avas oma uksed krüptofirmadele. Liberaalne õiguspoliitika võimaldas virtuaalvääringu teenusepakkujate (Virtual Asset Service Provider ehk VASP) kiiret ja lihtsat asutamist ning 2021. aasta keskpaigaks oli Eesti koduks 50% maailma VASP-idest.Asutasime 2021. aastal ettevõtte Gofaizen & Sherle - Eesti ettevõtte, mis keskendub äriarendusele ja juriidilisele nõustamisele. Nüüdseks oleme laienenud ka Leetu Vilniusse. Tegutsemine Eestis, mis on krüptovaluuta teerajaja, on võimaldanud meil saada osaks õitsvast krüptovaluutakogukonnast, mis laieneb kiiresti kogu Euroopas.Vaatamata uutele ja rangematele eeskirjadele oleme pühendunud uue majanduse arengule ja aitame oma klientidel orienteeruda keerulises õiguskeskkonnas. Usume, et FinTechil ja krüptotehnoloogial võib olla äärmiselt tähtis roll pidevas majanduskasvus ja -arengus. Meie eesmärk on luua Eestis ja kõikjal Euroopas tervislik ja turvaline ärikeskkond, mis toetab uue tehnoloogia kasvu.Uus majandus muutub ja areneb kiiresti ning me oleme pühendunud sellele, et püsida nende muutuste esirinnas. Kuna maailmamajanduses toimuvad pidevalt tähtsad muutused, uurime aktiivselt uusi ja uuenduslikke viise, kuidas toetada majanduskasvu ja luua lihtsaid läbinägelikke lahendusi, mis aitavad ettevõtetel õitseda.Usume, et meie peamine saavutus on meie tugev meeskond. Enamik meist on pärit Eestist ja siit oleme saanud ka oma hariduse. Teame, et inimesed on iga ettevõtte tähtis osa, eriti nõustamisvaldkonnas. Meie meeskond koosneb advokaatidest ja projektijuhtidest, kes on mitte ainult tugevad spetsialistid, vaid ka paindlikud ja avatud meelega.Üheskoos oleme aidanud rohkem kui 700 kliendil mitmesugustes keerulistes valdkondades tootemarke üles ehitada. Me teeme oma klientidega tihedat koostööd, et mõista nende ainulaadseid vajadusi ja probleeme ning pakkuda lahendusi, mis vastavad nende spetsiifilistele nõuetele, pakkudes seega mitte ainult kvaliteetset teenust, vaid ka ületades klientide ootusi.Alati otsingutelPraegu koosneb meie Eesti ja Leedu meeskond umbes 20 liikmest, ent plaanime lähitulevikus meeskonda suurendada. Otsime alati kirglikke inimesi, kes on valdkonnast huvitatud ja kel on soov areneda. Jaanuaris käivitasime Eestis noortele spetsialistidele tasustatud praktikaprogrammi ning jätkame põnevusega noorte talentide kasvatamist ja arendamist. See on meie tööstusharu kasvuks ülitähtis ning me oleme pühendunud toetava keskkonna loomisele, kus praktikandid saavad uusi oskusi õppida ja arendada.Üks meie selle aasta plaanidest on käivitada haridusprojekt, mistõttu otsime praegu oma meeskonda mitut spetsialisti. Näiteks otsime kõrgetasemelist juhti uue ärivaldkonna arendamiseks. Meie täiuslikul kandidaadil peaksid olema tugevad oskused toote- või äritegevuse juhina ning huvi õiguse ja rahapesu tõkestamise vastu. Eelistame rahanduskogemusega inimest, kes soovib oma karjääris edasi liikuda.Praktikaprogrammi ootame juuratudengeid, kes valdavad õiguskeelt, kasuks tuleb inglise ja eesti keele oskus edasijõudnu tasemel. Oleme pühendunud praktikantide õpetamisele ja abistamisele tähendusrikaste ülesannete täitmisel ning pakume tasustatud praktikaprogrammi.Samuti on meile äärmiselt tähtis oma töötajaid nende erakordse töö eest tunnustada ja edutada. 2022. aastal edutasime nelja töötajat nende suurepäraste tulemuste eest. Näiteks sai meie kolleegist Maxim Gasanbekovist 2022. aastal noorempartner ja nüüd on ta müügimeeskonna juht. Lisaks töötajate edutamisele pakume neile ka võimalust osaleda uutes projektides.Paindlikkus soodustab kasvuMe püüame luua koostöö, loovuse ja sotsiaalse vastutuse kultuuri, kus meie kolleegid saaksid areneda nii isiklikult kui ka tööalaselt. Positiivset töökeskkonda ja ühiseid üritusi ei tasu alahinnata. Näiteks 2022. aastal korraldasime ürituse Hispaanias, kuhu tuli kolleege ka teistest riikidest. Üritus oli väga edukas ning aitas meie meeskonna sidemeid tugevdada ja sõbralikumat õhkkonda luua.Meie kontoris on muusikastuudio, mis aitab töötajatel loominguline olla. Me usume sotsiaalse vastutuse tähtsusesse ja kogukonna toetamisse. Seetõttu osalesid meie töötajad Tallinnas Ülemiste doonoripäeval, kus andsime panuse hea eesmärgi hüvanguks.Meie eesmärk on pakkuda paindlikku ja kohanemisvõimelist töökeskkonda, mis võimaldab töötajatel teha tööd nendele kõige sobivamal viisil, ent siiski ettevõtte edule kaasa aidates. Oleme loomasõbralik töökoht: kui teie karvane sõber oskab ilusti käituda, võite ta tööle kaasa võtta. Võite töötada Tallinna või Vilniuse kontoris või hübriidvormis, jagades aega töö- ja kodukontori vahel. Me mõistame, et mõned töötajad eelistavadki ainult kodus töötada, ja toetame seda.Meie meeskond on pühendunud uute projektide loomisele ning paljulubavate idufirmade ja ükssarvikute kasvu toetamisele Eestis. Usume, et õige toetuse ja õigete vahendite abil võib uus majandus kaasa aidata püsivale majanduskasvule ning luua uusi võimalusi nii ettevõtetele kui ka üksikisikutele. Kui otsite dünaamilist ja toetavat töökohta, siis julgustame teid meie meeskonnaga ühinema.Fotod: Tanel Meos


Käibemaksuga skeemitajatelt saadi kätte 30 miljonit eurotValed maksutagastuste küsimised, fiktiivsed arved ja arvevabrikud: skeemitamiste tagajärjel tuli ettevõtetel makse lisaks maksta viiendiku võrra rohkem kui aasta tagasi. Arvatav käibemaksu kahju on 94 miljonit eurot.
Maksu- ja tolliameti käibemaksu valdkonna juhi Kristi Veskuse sõnul tuli ametil möödunud aastal tegeleda 8000 ettevõttega, lisakohustusi tekkis ettevõtetele selle käigus 29,4 miljonit eurot.


Euroopa Prokuratuuri esimene kohtuasi Eestis: kohtupinki istuvad Lääne-Virumaa põllumehedMaikuus saab alguse Euroopa Prokuratuuri esimene kohtuasi Eestis, kui toimub eelistung kuue inimese ja seitsme ettevõtte üle, kes panid süüdistuse järgi toime soodustuskelmuse või aitasid sellele kaasa.
Euroopa Prokuratuur saatis eelmise aasta lõpus kohtusse esimese kohtuasja Eestis.
Foto: Andras Kralla/Äripäev
Euroopa Prokuratuur saatis eelmise aasta lõpus kohtusse esimese kohtuasja Eestis. See oli seotud valeandmete esitamisega põllumajandusprojekti või investeeringutoetuse omafinantseeringu osas, ütles Eesti Euroopa prokurör Kristel Siitam-Nyiri.


Kiri toimetajaltSel nädalal leiad ajakirja vahelt rohenäpu erinumbri. Mina pean küll tunnistama, et selle kokkupanek tekitas vastupandamatu soovi aianurgas veidi nokitseda. Nii põrutasingi nädalavahetusel vaatama, kuidas sügisel maha pandud lillesibulad on talve üle elanud. Vana talu ümber laiutav lumikellukeste väli, vesirottide-muttide lõunalaualt pääsenud sinetav krookusepuhmas, mullast järjest jõulisemalt välja pressivad hüatsindinupud ning vanade õunapuude otsas päikeses askeldavad sinitihased tekitasid tunde, et ei tahagi linna tagasi.Maal olemine tuletab iga kord meelde elu põhiväärtused ning selle, et õnnelik olemiseks ei pea kandma viimase moe järgi õmmeldud disainrõivaid ega väisama üht üritust teise järel. Ka kalossides mööda õue ringi tatsates ja pangega vett tuppa tassides saab elust rõõmu tunda.Iga rohenäpp külvab kevadel lootust - kuidas teisiti nimetada seemnete mulda poetamist, seejärel pikisilmi tärkavate taimede, õite või viljade ootust. Olgu hetk milline tahes - südames on rahulolev tunne, sest sa tead, et oled oma kätega looduse imedele kaasa aidanud. Tulemus on muutuv, aga kogu aeg olemas. Sellest vaimust on kantud kõik suvekuud, millest saadud energia aitab kunagi vääramatult saabuval sügisel ja suvel end hinges hoida.Ent eelolevad kuud kipuvad maaelu paratamatult ka üle romantiseerima. See on kahtlemata stressi maandav ja õnnelikuks tegev. Täpselt, nagu seda näidatakse telesaadetes - pane aga lavendel kasvama, naudi suvi otsa lõhnavaid õisi, sügisel topi kuivatatud kraam patjadesse ja saad rikkaks pealekauba. Aga kas stressivabadus püsib ka siis, kui üle päeva käib ära elekter või pärast suuremat lumesadu ei saa paar päeva külavahelt välja, kui just tuttavat sahameest pole?Ilmselgelt päris paljud end 21. sajandil sellistes oludes enam mugavalt ei tunne. Ja tegelikult ei oska sellele mõeldagi. Niisamuti, kui kevadel võetud lemmikloom kasvab sügiseks loikamiks, kelle iga sammuga kaasneb pori ja kellega peab soojas toas teleka vaatamise asemel tuisus ning tormis või haiguste kiuste ikka iga päev jalutamas käima.Aga hea küll. Vastu suurt kevadet võiks mõelda veidi helgemalt ja loota, et mis tahes otsuseid me vastu võtame, teeme seda targalt ja tulevikule mõeldes vastutustundlikult. Aiapidamine seda igatahes õpetab, ükskõik kas seda teha oma isiklikul maalapil või mõnes kogukonnaaias. Loodetavasti pakub tänane Naisteleht selleks inspiratsiooni.SILJA PAAVLE


Sergio Ermotti naaseb UBS-i juhiks, õhus on Credit Suisse'i omandamine (Täiendatud!)ZÜRICH, 29. märts, AFP-BNS – Sergio Ermotti naaseb pangandushiiu UBS tegevjuhi kohale, et katsetada raskustesse sattunud võistleja Credit Suisse'i omandamist, teatas panga juhatus kolmapäeval.
"UBS-i juhatus nimetas Sergio P. Ermotti grupi tegevjuhiks ja grupi juhatuse esimeheks alates 5. aprillist 2023," seisab juhatuse teadaandes.
Ermottil kulus üheksa aastat UBS-i maine taastamiseks pärast 2008. aasta ülemaailmset finantskriisi ning 2,3 miljardi dollari suurust kahjumit, mis pangale 2011. aastal kelmusega tekitati.
UBS.i senine juht Ralph Hamers on lubanud üleminekuperioodil Ermottiga koos töötada.
"Käesolev ülesanne on kiireloomuline ja väljakutseid pakkuv. Et teha seda jätkusuutlikult ja edukalt ning kõigi osaliste huvides, peame läbimõeldult ja süstemaatiliselt hindama kõiki võimalusi," vahendas juhatus Ermotti sõnu.
UBS-i ja Credit Suisse'i kokkuviimist on kiiruga korraldanud valitsus, kuna kolme USA piirkondliku panga kokkuvarisemise järel soovitakse võtta meetmeid üleilmse finantskrahhi vältimiseks.
Šveitsi keskpank on aga tunnistanud, et tekkiva megapanga suurus võib Šveitsile siseriiklikke probleeme põhjustada.
Hiljutine küsitlus näitas, et enamik šveitslasi lükkaks tehingu tagasi ja süüdistab tekkinud olukorras raskustesse sattunud Credit Suisse'i juhtkonda.
AFP – Baltic News Service


Ostjana esinevad petturid toovad ettekäändeks rahaülekande tõrkePolitsei teatel on viimastel päevadel on sagenenud skeem, milles petturid esitlevad end ostjana ja väidavad nagu oleks raha ülekandmisel tekkinud tõrge.„Nii-öelda ostja pakub välja lahenduse, et tasub nii kauba kui ka saatmise eest. Väidetav ostja saadab lingi, millele vajutades avaneb hästi järele tehtud Omniva koduleht ning raha kättesaamiseks tuleb sisestada oma krediitkaardi andmed ja PIN-koodid,” edastas Põhja prefektuur.
Politsei palub asju müües olla ettevaatlik oma andmete jagamisel ja sisestamisel. „Tegemist on pettusega ja Omniva neid andmeid ei küsi. PIN2 on võrdne allkirjaga paberil ja kui mõni koduleht seda küsib, siis on tegemist kindlasti võltsitud veebilehega,” märkis Põhja prefektuur.


Tartlane kahtlustab libakulleri külaskäikuTartlane jagab hirmuäratavat lugu, kuidas tema ukse taga käis kopsimas libakuller. «Teeme ka omalt poolt teavitustööd ning informeerime oma kliente, kuidas nad saaksid ära tunda internetis levivaid petuskeeme, libasõnumeid ja õngitsemiskatseid,» märgib kullerfirma DPD.«Juba kolmas pakk tuleb DPD poolt postiautomaati, kuigi ma pole midagi tellinud,» ütleb sotsiaalmeedias tartlane Mart (nimi muudetud, toimetusele teada), kes arvab, et teda on tiritud petuskeemi.
Mees sõnab postituses, et tundmatu kuller käis tema ukse taga. «Ust ma talle siiski avama ei hakanud,» märkis ta, lisades, et kuller ei tundunud õige olevat.
«See meesterahvas ei tundunud üldse kulleri moodi, sest tal olid ees mustad päikeseprillid ning pimedas koridoris näitas ta taskulambiga uksesilma,» rääkis Mart. «Olge valvsad ja ärge avage uksi libakulleritele!»

DPD sõnum.
Kuvatõmmis Facebookist

DPD kommenteerib olukorda
Kullerfirma DPD sõnab, et klient tunneb nende kulleri ära DPD logoga ja värvides vormirõivaste järgi. «Kõikidele DPD kulleritele on väljastatud töötõend ning kahtluse korral on kliendil õigus kulleri käest ka seda küsida. Ühtlasi sõidab kuller kaubikuga, millel on DPD logod, ning käib klientide juures pakke kohale viimas ja peale korjamas alati käsiskanneriga, milles on DPD tarkvara,» märgib ettevõte.
Ka ei ole ettevõte just viimasel ajal märganud, et pettuste oht oleks oluliselt suurenenud. «Erinevaid petuskeeme levib internetis pidevalt, mistõttu tuleb alati olla tähelepanelik, et libasõnumeid ja õngitsemiskatseid ära tunda,» paneb DPD klientidele südamele.
Kindlasti tuleb skeptiliselt suhtuda e-kirjadesse, mis saabuvad näiliselt DPD-lt või mõnelt muult pakiveoettevõttelt, ent mis on saadetud kahtlust tekitavalt meiliaadressilt. «Oluline on ka märkida, et DPD ei küsi kunagi pangakaardi andmeid, PIN-koode ega nõua ülekandeid või ettemaksu.»

DPD pakiautomaat.
Erakogu

Samuti tuleks jälgida kirja või sõnumi õigekirja ning sisu. Petukirjades on tihti palju kirjavigu ja ebaselget sõnakasutust. Kahtluse korral ei tohiks kindlasti avada kirjas või sõnumis olevaid linke ega manust. «Sarnaselt teiste teenusepakkujatega oleme meiegi internetis levivate petuskeemide kohta aeg-ajalt klientidelt teateid saanud,» märgib ettevõte.
DPD teeb ka teavitustööd ning informeerib oma kliente, kuidas nad saaksid ära tunda internetis levivaid petuskeeme, libasõnumeid ja õngitsemiskatseid.
«Kahtluse korral soovitame alati pöörduda DPD klienditeeninduse poole, kes selgitab paki saatja välja või selle, kas tegu on petusõnumiga. Kui kliendil on kahtlus, et talle proovib pakki toimetada «libakuller», siis soovitame paki vastuvõtmisest keelduda.»