Riigi raha toel jõuab Viljandi vallas ainus kiiret internetti toov kaabel tühja garaažiAastakümneid vana ja suuresti tühja garaažikompleksi Soe lasteaia väravas on tahetud lammutada juba mõnda aastat, aga nüüd leidsid üks Tallinnas tegutsev arendaja ja riigi tugiteenuste keskus, et just see, kohalike silmis mõttetu hooneköks on koht, kuhu Viljandi vallas ainsana tuleks riigi raha toel viia kiire internetiühendus.
Küsimusele, miks internetikaabel tuleks garaaži vedada, raha jagav riigiamet vastata ei oska. Arendust korraldava osaühingu Esterna Elekter juht Tarvi Velström aga ei avalda põhjust, miks peaks olema vaja tühja garaaži rajada 45 000 euro suuruse riigitoetuse eest ülikiiret internetiühendust lubav kaabel. Tema sõnul on see ärisaladus, kuidas ta oma tegevusega tulu hakkab lõikama.
Igal juhul on kindel, et garaažiomanikud – ja neid on järele jäänud paar üksikut – ei tea sellest midagi, et kellelgi on plaan hakata kaableid vedama. Ühe garaaži ja ühe kuuri omanik Tõnu Voltein kinnitas, et pole sellest midagi kuulnud ning garaaži pole kindlasti veebiühendust vaja.

Osa Soe küla vanast garaažikompleksist on maha jäetud ning mitmel kuuril pole enam uksigi ees.
Marko Saarm

Sakalat nõustanud asjatundjate hinnangul peitub garaažide ja kohati lausa usteta kuuride võlu asjaolus, et 16 pisikest ruumi on mõõdetud 17 kinnistuks. Seejuures on üks mõneteist ruutmeetri suurune garaaž lausa kahel kinnistul.
Väike kulu ühe kinnistu kohta
Et riigilt ehk siis otseselt majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumilt toetust saada, pidid riigihanke konkursil osalejad pakkuma riigi tugiteenuste keskusele (RTK) välja aadressid, kuhu nad sooviksid internetikaablit vedada, lisama soovitava toetuse summa ning näitama ära rahalise omaosaluse. Seejuures kehtis reegel, et ühele aadressile interneti andmine peaks jääma hinnalt alla 3000 euro.
17 ärilises mõttes kasutut kinnistut osutusid riigihanke reegleid lapates Exceli tabeli jaoks kullaauguks. Esterna Elekter küsis toetust veidi alla 45 000 euro ehk ühe aadressi eest pisut üle 2600 euro. Riigitoetuse reeglid näevad ette, et ettevõte ise peab lisama ligi 20 000 eurot.
RTK ning arenduseks üle Eesti tuhandeid aadresse välja pakkunud tarbijakaitse ja tehnilise järelevalve amet (TTJA) said ellest, et Soe küla aadresside taga peituvad sisuliselt tühjad garaažid, teada Sakalalt.
RTK kommunikatsiooniosakonna juhataja Katrin Romanenkov teatas, et riigiamet võtab uue info valguses Soe küla projekti eraldi tähelepanu alla, aga senine info ei paljasta ühtegi võimalikku petuskeemi.

  Anomaalne garaaž

Maa-ameti kaardilt on näha, et Soe lasteaia kõrval seisev garaažikompleks on mõõdetud 17 kinnistuks.
Kuvatõmmis
Millal kaheksa garaaži ja kaheksa kuuriga hoone Soele ehitati, ei mäleta täpselt vist keegi. 1990. aastatel said bokside kasutajad need endale erastada.
Hiljem selgus aga, et inimesed said garaažid endale vallasvarana ehk ostuga maad kaasa ei tulnud. Nüüdseks pole enam säilinud ka kunagise majandi arhiivi ning garaažide ostmise ja müümise kohta pole dokumente.
Maa garaažide all kuulub riigile ning Sakalale teadmata põhjusel on 16 garaaži mõõdetud 17 kinnistule. Maa-ameti andmetel tehti esimesed mõõtmised 2001. aastal ning viimased kanded on pärit 2021. aastast.
Paar aastat tagasi tuli vallas kõneks, et garaažid võiks lammutada ning Soe lasteaias käivate laste vanemad saaksid seal korralikud parkimiskohad. Sellega polnud paar allesjäänud garaažiboksi omanikku aga päri ja nii on hoone endiselt püsti, ehkki mitmel kuuril on uksed lõhutud. (Sakala)

Küsimusele, miks aadresse enne kümnete tuhandete eurode eraldamist üle ei vaadatud, selgitas TTJA sideosakonna juhataja Oliver Gailan, et seda ei peagi tegema, sest toetuse taotlejal tuleb kriitiliselt hinnata, kuhu ta võrku rajama hakkab. Kogu Eesti peale jagati toetust üle 10 miljoni euro, et viia kiire ühendus enam kui 6000 aadressini, ning kõigi objektide ükshaaval kontrollimine oleks riigiametitele üle jõu käiv käsitöö.
Sakalat nõustanud asjatundjate meelest võisid rahajagajaid eksitada Soe küla garaažide aadressid, mis meenutavad tavamõistes ridaelamu jaotust, mitte garaažikompleksi. Gailani sõnul pole ka garaažidesse kaabli vedamine sugugi arusaamatu tegevus, sest nii mõneski niisuguses töötavad autoremonditöökojad, mis vajavad veebiühendust. Soe küla garaažides küll midagi sellist ei leidu.
Riigiamet teeb panuse omaosalusele
Nii Kairit Romanenkovi kui Oliver Gailani meelest peaks tegevuse mõttetuse välistama asjaolu, et ettevõtja ise peab panema arendusse ligi 20 000 eurot. «Seega on toetuse saaja enda huvides, et võrk leiaks hiljem kasutust ning teeniks tagasi omafinantseeringuks kulunud summa,» lisas Romanenkov.
Küsimusele, kas on võimalik, et arendaja esitab pärast töö valmimist omaosalusena sisuliselt iseendale esitatud arveid või näitab panusena enda tehtud tööd, vastas Romanenkov, et mitterahaline panus ei saa olla omafinantseering ning iga kuludokumendi kohta peab arendaja esitama maksekorralduse. Seega peab ta kavandatud 65 000 eurot maksva töö algul oma raha eest valmis tegema ja siis on võimalik 45 000 eurot toetusena tagasi saada.
Kuidas hakkab võrk raha tagasi teenima, seda arendaja Tarvi Velström ei avaldanud. Tema sõnul loevad ka konkurendid lehte ning oma ärisaladusi ta paljastada ei saa. «Meil on plaan,» kinnitas ta.
Velström selgitas, et Soe küla garaažid valis ta välja riigihankekonkursile pandud materjalide seast. Ta kinnitas ka, et teab hästi, millised garaažid tema valikusse sattusid. «Meie plaan on pika perspektiiviga. Arenguvõimaluste loomine. Sellise võrgu väljaehitamine ei too hõlptulu,» selgitas ta.
Viljandi vallavanem Alar Karu avaldas juhtunu üle sügavat hämmingut. Enne riigihankekonkursi korraldamist küsiti ka vallalt nõu, kuhu võiks kiire internetikaabli vedada. Reeglid olid üsna ahistavad ehk asulad pidid jääma juba mahapandud põhikaabli vahetusse lähedusse. Vald pakkus välja hulga rohkem külasid, kui neilt oli oodatud, ning valikusse läks ka Soe. Küll mitte garaažikompleks.
Ükski teine Viljandi valla asula arendajates huvi ei äratanud ning garaažidesse kaabli vedamine pani vallavanema lausa nördima. «Riiklikult on üllas eesmärk, aga otsustusõigus antakse laua taga istujatele, kes vaatavad numbreid,» nentis Karu. Ta näeb juhtunu põhjusena eeskätt seda, et garaaži internetiga ühendamise rahastamine tundub Exceli tabelit vaadates rahaliselt soodsaim tegevus.
Et arendajal pole kohustust sõlmida enne arenduse algust võimalike liitujatega eellepinguid ning näidata, kuidas ja kust peaksid tulema kliendid tulevikus, ei piira ka kasutajate puudus kinnistutel kuidagi rahastuse küsimise võimalust.
Minister Kristjan Järvan kuulutas jaanuari lõpus, et riigi toel hakatakse kiiret internetiühendust rajama 45 omavalitsuses üle Eesti ning kaabel jõuab 6300 aadressini. Tema sõnul peaksid kõik ühendused valmis saama 2024. aasta lõpuks ning siis saavad aadressidel elavad inimesed liituda võrguga ning liitumistasu ei tohiks olla üle 200 euro.

  Karksi-Nuias saab kiire interneti üle 280 aadressi
  Lisaks Soe külale leidus veel üks arendaja, kes soovis Viljandimaal kiiret veebiühendust luua. Osaühing Citynet sai enam kui 360 000 eurot abi, et ellu viia 518 000 eurot maksev ehitus Karksi-Nuias, kus kiire veebikaabel jõuaks 281 aadressini.
Karksi-Nuias elav Mulgi valla abivallavanem Dmitri Orav sõnas, et uudis võimaliku arenduse kohta on sedavõrd värske, et vallajuhid pole jõudnud veel esitatud aadresse üle vaadata. Tegelikult pole see ka vallavõimu ülesanne, sest isegi anomaaliate avastamise korral pole kohalikul võimul volitust ettevõtmisele vetot panna. Orav avaldas lootust, et ehk Karksi-Nuias ei soovita internetti viia tühjadesse garaažidesse. (Sakala)


Elva vallajuhid said kriminaalasjast priiksElva vallavalitsuse jagatud tegevustoetused kohalikele spordiklubidele tõid eelmise aasta lõpus kaasa kriminaalmenetluse, sest õhus oli kahtlus, et vallavanem Priit Värv (pildil) ja vallavalitsuse liige Margus Ivask on raha eraldades rikkunud toimingupiirangut.Veebruari alguses teatas prokuratuur, et kuritegu ei leitud. Politsei uurib nüüd asja väärteomenetluses.Liiga väike summaElva vallavalitsuses kinnitati mullu märtsis tegevustoetuste eelnõu, mis lubas rahalist toetust 64 ühingule. Kõige suurema abi sai spordiklubidest jalgpallimeeskond FC Elva, mida vald otsustas toetada enam kui 44 000 euroga. Lisaks sai pea 11 000-eurose toetuse korvpalliklubi BC Elva.Varsti pärast seda juhtis revisjonikomisjon tähelepanu võimalikule toimingupiirangu rikkumisele. Nimelt selgus, et toetusraha eraldamise otsustamisel olid poolthääle andnud kõik vallavalitsuse liikmed. Nende seas ka BC Elva ja FC Elva juhatusse kuulunud vallavanem Priit Värv ja vallavalitsuse liige Margus Ivask.Toona kinnitas ringkonnaprokuratuuri avalike suhete nõunik Kauri Sinkevicius, et selle juhtumi asjus on alustatud menetlust, kuid süüdistust ei ole kellelegi esitatud.Lõuna ringkonnaprokuratuuri prokuröri Toomas Koitmäe sõnul lõpetas prokuratuur kahtlustust esitamata kriminaalmenetluse, milles selgitati, kas Elva vallavalitsuse liige võis endaga seotud spordiklubile tegevustoetuse eraldamise otsustamisel osalemisega panna toime toimingupiirangu rikkumise.«Karistusseadustiku järgi on toimingupiirangu rikkumine kuritegu, kui otsuse väärtus on üle 40 000 euro ehk tegemist on suure ulatusega. Nende otsuste rahaline ulatus oli aga väiksem kui 40 000 eurot, mistõttu uurib politsei nende toetustega seotud asjaolusid väärteomenetluses,» kommenteeris Koitmäe otsust.Uurimise käigus ilmnes, et Elva valla tegevustoetuste taotlemise ja eraldamise kord sätestab, kuidas spordiklubidele tegevustoetuse suurus määratakse ja arvutatakse. See tähendab, et kõik Elva valla spordiklubid saavad tegevustoetust sarnastel alustel ja ühtse loogika järgi.Oht puudusKuigi ametiisik võib sellises olukorras olla näivas huvide konfliktis, ei ole ametiisikul sellise otsuse tegemisel võimalik muuta ega mõjutada otsuse sisu, näiteks eelistada endaga seotud spordiklubi teistele, sest kõikidele määratakse toetusi sama süsteemi alusel liikmete arvu põhjal, selgitas Lõuna ringkonnaprokuratuuri prokurör Koitmäe.Kuna tegevustoetust sai hulk spordiklubisid varem kokku lepitud kindla korra järgi ja võrdsetel alustel, hindas prokuratuur, et konkreetsel juhul oli tegemist nn rutiinse otsusega, millega ei kaasnenud korruptsiooniohtu."Prokuratuur hindas, et konkreetsel juhul oli tegemist rutiinse otsusega, millega ei kaasnenud korruptsiooniohtu."KRISTOFER SEEMA


Vargaid jagub enamgi kui enne koroonakriisiJustiitsministeeriumi 2022. aasta kuritegevuse ülevaatest selgub, et varavastased kuriteod moodustasid suurima osa ehk 46 protsenti kuritegudest. Enim registreeriti neid Harju-, Ida-Viru- ning Tartumaal, kuid Pärnuski oli neid rohkem kui enne koroonakriisi algust.Kui 2020. aastani registreeriti varavastaseid kuritegusid järjest vähem, on nüüd nende arv taas suurenenud eeskätt varguste tõttu. “Vargused on varavastaste kuritegude seas domineerinud läbi aastate. Nendele järgnevad kelmused ja arvutikelmused ning omastamised,”ütles justiitsministeeriumi analüüsitalituse nõunik Andri Ahven.Aastaga suurenes ennekõike kauplustes toime pandud varguste arv, mida registreeriti pea veerandi võrra enam kui aasta varem. Pärnumaal registreeriti mullu 675 varavastast kuritegu, kuid see pole täielik arv, sest kõiki kauplusevargusi kuritegudena ei registreerita. Alla 200 euro suuruse kahjuga vargusi menetletakse esimesel ja teisel korral väärtegudena. Eeskätt varastati esmatarbekaupa, nagu juust, vorst, šokolaad ja kohv, aga ka kosmeetikat ja alkoholi. Suurem osa kauplusevargustest oli süstemaatilised vargused.Sõidukivarguste arv vähenes aastaga 17 protsenti. Pea järjepidevalt on vähenenud röövimised, mida registreeriti mullu kuus korda vähem kui eelmise kümnendi algul.Ahvena sõnutsi registreeritakse varavastaseid kuritegusid rohkem eeskätt linnades, kus on palju varastele huvi pakkuvaid suuri kauplusi. Eelteadmine vargusi toime pannud inimeste kohta võimaldab otsustada, kuidas oleks sääraseid kuritegusid võimalik ühe või teise inimeste grupi seas vähendada,” selgitas Ahven.Kuritegevuse ametlik statistika kajastab politseile ja teistele õiguskaitseasutustele teatavaks saanud kuritegusid. Registreeritud juhtumite statistika üksi ei näita kuritegude arvu, vaid peegeldab ainult osa kogu kuritegevusest. Statistika kõrval jälgib justiitsministeerium ka uuringutega kogutud teavet.Pärnumaal registreeriti mullu 675 varavastast kuritegu.Alla 200euroste varguste puhul kauplustest esimesel kahel korral kriminaalkaristust ei järgne. Elmo RiigKristo Niglas


Riigi raha toel jõuab Viljandi vallas ainus kiiret internetti toov kaabel tühja garaažiARENDUSAastakümneid vana ja suuresti tühja garaažikompleksi Soe lasteaia väravas on tahetud lammutada juba mõnda aastat, aga nüüd leidsid üks Tallinnas tegutsev arendaja ja riigi tugiteenuste keskus, et just see, kohalike silmis mõttetu hooneköks on koht, kuhu Viljandi vallas ainsana tuleks riigi raha toel viia kiire internetiühendus.Küsimusele, miks internetikaabel tuleks garaaži vedada, raha jagav riigiamet vastata ei oska. Arendust korraldava osaühingu Esterna Elekter juht Tarvi Velström aga ei avalda põhjust, miks peaks olema vaja tühja garaaži rajada 45 000 euro suuruse riigitoetuse eest ülikiiret internetiühendust lubav kaabel. Tema sõnul on see ärisaladus, kuidas ta oma tegevusega tulu hakkab lõikama.Igal juhul on kindel, et garaažiomanikud - ja neid on järele jäänud paar üksikut - ei tea sellest midagi, et kellelgi on plaan hakata kaableid vedama. Ühe garaaži ja ühe kuuri omanik Tõnu Voltein kinnitas, et pole sellest midagi kuulnud ning garaaži pole kindlasti veebiühendust vaja.Sakalat nõustanud asjatundjate hinnangul peitub garaažide ja kohati lausa usteta kuuride võlu asjaolus, et 16 pisikest ruumi on mõõdetud 17 kinnistuks. Seejuures on üks mõneteist ruutmeetri suurune garaaž lausa kahel kinnistul.Väike kulu ühe kinnistu kohtaEt riigilt ehk siis otseselt majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumilt toetust saada, pidid riigihanke konkursil osalejad pakkuma riigi tugiteenuste keskusele (RTK) välja aadressid, kuhu nad sooviksid internetikaablit vedada, lisama soovitava toetuse summa ning näitama ära rahalise omaosaluse. Seejuures kehtis reegel, et ühele aadressile interneti andmine peaks jääma hinnalt alla 3000 euro.17 ärilises mõttes kasutut kinnistut osutusid riigihanke reegleid lapates Exceli tabeli jaoks kullaauguks. Esterna Elekter küsis toetust veidi alla 45 000 euro ehk ühe aadressi eest pisut üle 2600 euro. Riigitoetuse reeglid näevad ette, et ettevõte ise peab lisama ligi 20 000 eurot.RTK ning arenduseks üle Eesti tuhandeid aadresse välja pakkunud tarbijakaitse ja tehnilise järelevalve amet (TTJA) said ellest, et Soe küla aadresside taga peituvad sisuliselt tühjad garaažid, teada Sakalalt.RTK kommunikatsiooniosakonna juhataja Katrin Romanenkov teatas, et riigiamet võtab uue info valguses Soe küla projekti eraldi tähelepanu alla, aga senine info ei paljasta ühtegi võimalikku petuskeemi.Küsimusele, miks aadresse enne kümnete tuhandete eurode eraldamist üle ei vaadatud, selgitas TTJA sideosakonna juhataja Oliver Gailan, et seda ei peagi tegema, sest toetuse taotlejal tuleb kriitiliselt hinnata, kuhu ta võrku rajama hakkab. Kogu Eesti peale jagati toetust üle 10 miljoni euro, et viia kiire ühendus enam kui 6000 aadressini, ning kõigi objektide ükshaaval kontrollimine oleks riigiametitele üle jõu käiv käsitöö.Sakalat nõustanud asjatundjate meelest võisid rahajagajaid eksitada Soe küla garaažide aadressid, mis meenutavad tavamõistes ridaelamu jaotust, mitte garaažikompleksi. Gailani sõnul pole ka garaažidesse kaabli vedamine sugugi arusaamatu tegevus, sest nii mõneski niisuguses töötavad autoremonditöökojad, mis vajavad veebiühendust. Soe küla garaažides küll midagi sellist ei leidu.Riigiamet teeb panuse omaosaluseleNii Kairit Romanenkovi kui Oliver Gailani meelest peaks tegevuse mõttetuse välistama asjaolu, et ettevõtja ise peab panema arendusse ligi 20 000 eurot. «Seega on toetuse saaja enda huvides, et võrk leiaks hiljem kasutust ning teeniks tagasi omafinantseeringuks kulunud summa,» lisas Romanenkov.Küsimusele, kas on võimalik, et arendaja esitab pärast töö valmimist omaosalusena sisuliselt iseendale esitatud arveid või näitab panusena enda tehtud tööd, vastas Romanenkov, et mitterahaline panus ei saa olla omafinantseering ning iga kuludokumendi kohta peab arendaja esitama maksekorralduse. Seega peab ta kavandatud 65 000 eurot maksva töö algul oma raha eest valmis tegema ja siis on võimalik 45 000 eurot toetusena tagasi saada.Kuidas hakkab võrk raha tagasi teenima, seda arendaja Tarvi Velström ei avaldanud. Tema sõnul loevad ka konkurendid lehte ning oma ärisaladusi ta paljastada ei saa. «Meil on plaan,» kinnitas ta.Velström selgitas, et Soe küla garaažid valis ta välja riigihankekonkursile pandud materjalide seast. Ta kinnitas ka, et teab hästi, millised garaažid tema valikusse sattusid. «Meie plaan on pika perspektiiviga. Arenguvõimaluste loomine. Sellise võrgu väljaehitamine ei too hõlptulu,» selgitas ta.Viljandi vallavanem Alar Karu avaldas juhtunu üle sügavat hämmingut. Enne riigihankekonkursi korraldamist küsiti ka vallalt nõu, kuhu võiks kiire internetikaabli vedada. Reeglid olid üsna ahistavad ehk asulad pidid jääma juba mahapandud põhikaabli vahetusse lähedusse. Vald pakkus välja hulga rohkem külasid, kui neilt oli oodatud, ning valikusse läks ka Soe. Küll mitte garaažikompleks.Ükski teine Viljandi valla asula arendajates huvi ei äratanud ning garaažidesse kaabli vedamine pani vallavanema lausa nördima. «Riiklikult on üllas eesmärk, aga otsustusõigus antakse laua taga istujatele, kes vaatavad numbreid,» nentis Karu. Ta näeb juhtunu põhjusena eeskätt seda, et garaaži internetiga ühendamise rahastamine tundub Exceli tabelit vaadates rahaliselt soodsaim tegevus.Et arendajal pole kohustust sõlmida enne arenduse algust võimalike liitujatega eellepinguid ning näidata, kuidas ja kust peaksid tulema kliendid tulevikus, ei piira ka kasutajate puudus kinnistutel kuidagi rahastuse küsimise võimalust.Minister Kristjan Järvan kuulutas jaanuari lõpus, et riigi toel hakatakse kiiret internetiühendust rajama 45 omavalitsuses üle Eesti ning kaabel jõuab 6300 aadressini. Tema sõnul peaksid kõik ühendused valmis saama 2024. aasta lõpuks ning siis saavad aadressidel elavad inimesed liituda võrguga ning liitumistasu ei tohiks olla üle 200 euro.Anomaalne garaažMillal kaheksa garaaži ja kaheksa kuuriga hoone Soele ehitati, ei mäleta täpselt vist keegi. 1990. aastatel said bokside kasutajad need endale erastada.Hiljem selgus aga, et inimesed said garaažid endale vallasvarana ehk ostuga maad kaasa ei tulnud. Nüüdseks pole enam säilinud ka kunagise majandi arhiivi ning garaažide ostmise ja müümise kohta pole dokumente.Maa garaažide all kuulub riigile ning Sakalale teadmata põhjusel on 16 garaaži mõõdetud 17 kinnistule. Maa-ameti andmetel tehti esimesed mõõtmised 2001. aastal ning viimased kanded on pärit 2021. aastast.Paar aastat tagasi tuli vallas kõneks, et garaažid võiks lammutada ning Soe lasteaias käivate laste vanemad saaksid seal korralikud parkimiskohad. Sellega polnud paar allesjäänud garaažiboksi omanikku aga päri ja nii on hoone endiselt püsti, ehkki mitmel kuuril on uksed lõhutud. (Sakala)Karksi-Nuias saab kiire interneti üle 280 aadressiLisaks Soe külale leidus veel üks arendaja, kes soovis Viljandimaal kiiret veebiühendust luua. Osaühing Citynet sai enam kui 360 000 eurot abi, et ellu viia 518 000 eurot maksev ehitus Karksi-Nuias, kus kiire veebikaabel jõuaks 281 aadressini.Karksi-Nuias elav Mulgi valla abivallavanem Dmitri Orav sõnas, et uudis võimaliku arenduse kohta on sedavõrd värske, et vallajuhid pole jõudnud veel esitatud aadresse üle vaadata. Tegelikult pole see ka vallavõimu ülesanne, sest isegi anomaaliate avastamise korral pole kohalikul võimul volitust ettevõtmisele vetot panna. Orav avaldas lootust, et ehk Karksi-Nuias ei soovita internetti viia tühjadesse garaažidesse. (Sakala)Maa-ameti kaardilt on näha, et Soe lasteaia kõrval seisev garaažikompleks on mõõdetud 17 kinnistuks. KUVATÕMMIS Osa Soe küla vanast garaažikompleksist on maha jäetud ning mitmel kuuril pole enam uksigi ees. 2 × MARKO SAARMMARKO SUURMÄGI


Netipätid koorisid läänevirulastelt kümneid tuhandeidRegistreeritud pangapettuste kahju ulatus Lääne-Virumaal mullu 15 730 euroni, samuti kaotati ligi 10 000 eurot investeerimispettuste kaudu. Tänavu on ühelt läänevirulaselt välja petetud 9100 eurot.Sel aastal on Lääne-Virumaal politseile teatatud ühest pettusest. 17. jaanuaril tellis inimene Facebooki Marketplace'ist (müügikeskkond Facebookis) miniekskavaatori väärtusega 9100 eurot. Talle anti välismaine arvelduskonto number, pärast summa tasumist ei vastatud enam tema kirjadele ega kõnedele.“Siin tasubki inimestele meelde tuletada, et internetist tellides on oht saada petta. Soovitame enne guugeldada ettevõtte või müüja tausta,” ütles politsei pressiesindaja Barbara Lichtfeldt.“Viimasel ajal on sagenenud ka skeemid, kus ostjaks osutub kelm. Ta väidab müüjale, et too ei pea tegema muud kui andma oma telefoninumbri, e-posti aadressi ja sisestama ühele veebilehele pangakaardi andmeid. Tegelikult tahab ta müüjalt kätte saada tema isiklikud andmed, et nendega toime panna pettusi, asja ostmisest ta päriselt huvitatud ei ole.”Politsei hoiatab viimasel ajal tihti ka kelmide tehtud libasaitide eest, mis on äravahetamiseni sarnased mõne panga või teenusepakkuja kodulehega.Kui panga libaleht avastatakse, reageerib sellele reeglina esimesena pank ise, võttes ühendust teenusepakkujaga, näiteks Google'iga, kes eemaldab veebist libalehe. Kui ettevõtja märkab, et tema ettevõtte kodulehte on jäljendatud ja kasutatakse pettusteks, võib ta samuti pöörduda riigi infosüsteemide ameti poole.“Eestis langeb mõne pettuse ohvriks keskmiselt kaks inimest päevas. Levinumad pettused on panga- ja investeerimispettused,” ütles Ida prefektuuri kriminaalbüroo juht Rainet Juuse.Politseile teadaolevalt langes eelmisel aastal Lääne-Virumaal pangapettuse ohvriks kaheksa inimest. Neist viis kaotas raha petukõne tõttu, nende kogukahju on veidi üle 15 000 euro.Kolm inimest vajutasid õngitsussõnumiga tulnud lingile ja sisestasid hästi järele tehtud kodulehel oma pangaandmed - nemad kaotasid kokku 730 eurot.Veel kaheksa inimest langes maakonnas mullu investeerimispettuse ohvriks, kaotades kokku 10 000 eurot.Investeerimispettuse korral pakutakse inimesele võimalust paigutada oma raha tulusatesse investeeringuobjektidesse, näiteks aktsiatesse, võlakirjadesse, krüptorahasse, väärismetallidesse, kinnisvarasse välismaal või taastuvenergiasse. Pettuse eesmärgiks on survestada inimesi tegema firmadele ülekandeid või võtta üle pilt ohvri arvutist.Politsei on veendunud, et tegelikult on ohvreid mitu korda rohkem ja kahjud on palju suuremad. Väiksemate summade kaotusel ei pöörduta alati politsei poole.Kuidas tunda ära libalehte?Rakvere politseijaoskond hoiatas sotsiaalmeedias Omniva ja Swedbanki libalehtede eest. Kuidas sellist libalehte eristada tegelikust veebilehest?• Inimese postkasti saabub e-kiri, mille väidetavalt on saatnud Omniva. Kirjale lisatud lingile vajutades avaneb hästi järele tehtud koduleht, kus palutakse sisestada pakisaaja andmed ning maksta pakisaatmise tasu.• Kirjeldatud juhul peaks kahtlusi äratama saatja meiliaadress, mis ei ole omniva.ee lõpuga. sellise kirja saajal tuleks kiri lihtsalt kustutada.• Kelmid on loonud ka peaaegu identse swedbanki kodulehe. Petulehele juhtivaid linke saadetakse inimestele nii sMs-i kui ka e-kirja teel. Tegemist on väga kavala pettusega, sest tavaliselt inimesed sisenevad esmalt oma internetipanka ja alles siis hakkavad internetipangas toiminguid tegema. Jäljendatud pangalehtedel aga üldiselt peale ülekande ühtegi teist toimingut teha ei saa.• Politsei juhib tähelepanu sellele, et panka sisenedes ei küsita kunagi esimesena PiN2 koodi. Kui mõne “panga” veebileht seda küsib, on tegemist petulehega. Mõlema koodi sisestamise korral väidetavale pangakontole ligi ei pääse ja kurjategijad saavad kätte andmed, millega teevad tegeliku pangakonto tühjaks.• Lisaks tuleb meeles pidada, et kui siseneda panka äpi asemel brauseri kaudu, ei ole alati otsingu esimene tulemus õige veebileht. Kõige parem on panka minna äpi kaudu või salvestada õige veebileht oma internetibrauseri järjehoidjaribale. (VT)Oluline on alati kontrollida veebilehe aadressi. Praegusel juhul on tegemist suvalise numbrijadaga, mis ei saa kindlasti olla õige koduleht. MART RAUBA


Häbi on, aga ei tunnePÄEVAKOMMENTAARKäes on valimiste-eelne magus aeg, kui poliitikud sooviks meediapilti jääda ainult erakonnavärvides jopedes, poetades oma partei valimislubadusi igasse võimalikku kommentaari ja pressiteatesse. Magus periood ka ajakirjanikele, sest kohati tüütuks muutunud valimisdeliiriumis on poliitikud siiski tavapärasest aktiivsemad ja just praegu tunduvad korruptsioonihõngulised leiud eriti mõjukad.Üks selline näide on praegu riigikogulaste möödunud aasta kuluhüvitised: kel priskem(ad) kaust(ad), kellel täiesti tühi. Esimest korda nendega tutvununa teataks mu eakas, ent särtsakas vanaema suure tõenäosusega, et «kukub nähtust per*eli»: üle 4000-eurose brutopalgaga saadikud - mitmesugustest erakondadest - hüvitavad liialdamata kõike: kümneid paarieuroseid kohvisid või ostetud pastapliiatseid. Selline tšekkide kogumine on ju juba vaevanõudev raamatupidamine!On jabur arvata, et lihtne inimeseloom sellise võimaluse ees oma töötšekke erilise hoolega analüüsiks - see on juurdunud trend ja justkui vaikiv kokkulepe, eriti kuna kõik teised sada saadikut võivad talitada täpselt samamoodi. Nii paistis ka näiteks kahe reformierakondlase kuluhüvitistest, kellest üks maksis maksurahast kinni oma öiseid peosõite ja teine korraldas valijatele mitme tuhande euro eest uhke kogunemise, mida ise tegelikult õigeks ei pea. Asjakohane näide on ka keskerakondlane, kes müüs oma auto maha ja rendib sedasama sõidukit nüüd maksumaksja raha eest.Veel makstakse maksumaksja rahast kinni erakondlikke reklaame Facebookis, tellitakse ohtralt välismaist perioodikat ja kaheksa valijaga Võrus kohtumiseks renditakse Tallinnast tippklassi mersu - ja see on lubatud, sest kõik, mis seostub või mida saadik suudab oma tööga seostuma panna, kuulub hüvitamisele.Kui mõni tähelepanuväärselt kentsakas hüvitis (või mis iganes muu poliitikukarjääri eetiline möödapanek) trükimusta vääribki, ei kõla Toompealt või erakondade kontoritest mitte selgitusi ega vabandusi, vaid et «tegu on tellimuslooga». Kusjuures mitte isegi ainult ühe partei retoorikast. Usun, et teate isegi, et sellist nähtust pole olemas mujal kui sisuturunduses. Aga vaat kuluhüvitiste või möödapanekutega, eriti valimiste eel, pole reklaamimaailmas midagi peale hakata.Kõneldes julgelt küll paljude eest, väidan, et ajakirjanik ei vaidle seaduslikkusele vastu, kuid seisab mitte ainult «esimese Eesti», vaid ka «teise», «kolmanda» ja kõigi kümne ülejäänud Eesti eest. Et ka vanaema-vanaisa teaks, mille peale meie raha kulub.BRITA-MARIA ALAS, ajakirjanik


Krantsid koolide kallalKolumnist Maarja Vaino kirjutab maaraamatukogude ja -koolide sulgemisest ja leiab sarnasusi Bulgakovi «Koera südame» ja Tammsaare 1934. aastal kirjutatud artikliga.Ei teagi, kas tahaks või ei tahaks teada, mis toimub nende inimeste peas, kes kurva koerapilguga teatavad vajadusest sulgeda väikseid raamatukogusid ja koole. Seda ühtaegu raha kokkuhoiu ja kohalike elanike õitsengu nimel. Eks paradoksid ilmestavad poliitelu sageli, kuid samamoodi ilmestab seda ka asjaolu, et soovi korral leitakse vajalik raha ikka. See on poliitilise tahte küsimus.Usun, et ka koole ja raamatukogusid sulgema asunud Lääneranna vallas leiduks eelarvet ja olemasolevaid kulusid hoolikalt üle vaadates vajalik raha. Ilmselt on lihtsalt eelistused teised.Ausalt öeldes isegi üllatab, et nii tugevat kohalike vastuseisu toov otsus enne valimisi üldse tehti. See vist näitab omakorda, kuivõrd ükskõikseks jätab vallavalitsust külades elavate inimeste tegelik elu. Kotkaperspektiiviga oma valla kohal lennates ei ole seesugusel tühjal-tähjal ilmselt tõesti tähtsust, aga konnaperspektiiviga kohapeal elades on see vahel lausa elu ja surma küsimus.Mina ei ole kohalik üheski külas, kuigi olen sünnist saadik ühe Lääneranna külakesega lähedalt seotud olnud. Seetõttu on minuski suurt uhkust tekitanud see, kui sõidan oma maakoju ja näen, et külaplatsile on ehitatud uus kiige, välijõusaal, laste mänguväljak. Majad jõudumööda renoveeritud, aiad hoolitsetud.Jõulude ajal sõidad läbi külakeskuse nagu muinasjutust - nii palju on vaeva nähtud oma kodude ehtimisega. Kõikjalt paistab kokkuhoidev ja tubli kogukond, kes vaatamata väiksele elanike arvule on suutnud korda saata suuri asju ning oma kodukohta tõesti armastab.Sellised kogukonnad hoiavad elu maapiirkondades üleval vaatamata sellele, et «riik» on ennast aina koomale tõmmanud ning jätnud oma maakohtades elavad kodanikud looduslike valikute ette. Tegelikult peaks riigiks olema muidugi needsamad kodanikud ja see, mis ennast kokku peaks tõmbama, on aina paisuv riigina identifitseeritav bürokraatiamasin.Kujutlen suurepäraselt olukorda, kus lähen hästi köetud ja hubasesse maaraamatukokku, login ennast e-valla keskkonda ja lahendan koos tehisintellektiga vajalikud bürokraatlikud asjaajamised. Kui kusagil, siis just sellistes toimingutes võiks vabalt loobuda vallaametnikest, kes on kusagil eemal «keskuses» ja suhtuvad sinusse sama ükskõikselt kui Tl. Võib isegi juhtuda, et iseõppivate programmide kaudu muutuvad tehisintellektid varsti empaatilisemaks.Vallavalitsuse enamiku võiks saata tootvale tööle, mis annaks kenasti puuduolevad summad, et inimesed saaksid rahulikult kasvatada oma lapsi, neile parimal tasemel haridust anda, elada tähendusrikast kogukonnaelu ning olla võimalikult palju aega perega oma kodus. Tundub utoopiana?Aga kui lapsed on sunnitud käima kodust kaugel suurtes kombinaatkoolides, kogukonnakeskused surevad välja, sest inimesed on pidevalt autoroolis, et iseennast ja lapsi kõikide vajalike asutuste vahel solgutada ning suure tõenäosusega on ühel hetkel sunnitud oma kodust ära kolima, sest elamine selles on muutunud võimatuks? Düstoopia?Sellest vaatenurgast on meie regionaalpoliitika tõepoolest parajalt düstoopiline. On lausa veider, et seda kõike soodustavad riiklikud instantsid, mis samal ajal hoogsalt tunnevad muret laste ja nende vanemate vaimse tervise pärast, korraldavad koolikiusuvastaseid kampaaniaid, manitsevad inimesi elama «roheliselt», st vähem autosid kasutama ning võimalikult palju tervislikult vaba aega veetma (liikuma looduses, olema sõprade/perega).Kõik need elemendid, mida nüüd reaalse poliitika elluviimisega välja juuritakse, on praegustes toimivates väikestes kogukondades olemas. Kindlasti mitte ideaalselt, sest ideaalseid maailmu ei ole olemas. Selliste toimivate võrgustike ja süsteemide lõhkumine on parimal juhul nürimeelne, halvimal juhul...Bulgakovil on mõtlemapanev teos «Koera süda», kus selgus, et teatud operatsioonidega on võimalik koerast teha keegi, kes näeb välja ja pealtnäha käitub nagu inimene. Aga hiljem selgub, et sisimas on ikka krants edasi, ainult inimese kujul muutub veel ohtlikuks ja võimukaks krantsiks. Miks tundub aina sagedamini, et valitsemine Eestis kipub olema kuidagi krantslik?Las kõneleb meie aegumatu aare, kes artiklis «Õnnelikest ja õnnetuist aegadest» kirjutas: «Nõnda siis sündis, et kui saavutasime riikliku iseseisvuse ja eesti mees hakkas ajama Eesti asju, siis pettusime temas. Meie leidsime, et temal puuduvad unistatud voorused, nagu polekski ta õige eesti mees. Tema tahaks, nagu iga teinegi, äri ajades saada võimalikult suurt kasu ja tasuda võimalikult väikesi makse; tema näeks hea meelega, et tema palka kergendataks ja tööd vähendataks; tema armastab onupojapoliitikat; tema pistab vahetevahel käe riigi tasku; tema jätab oma võlad maksmata ja teeb pankrotte; ta võltsib veksleid ja mõnikord süüdistatakse teda isegi altkäemaksu andmises ja võtmises; ta koob intriige ja kasutab demagoogiat võimu ahnitsedes; ta tõrvab ausaid ja lupjab autuid, kui seda nõuab isiklik või parteikasu; ta on võimuahne, nii et iga parteiliige tunneb end liidrina, iga ministeeriumi uksehoidja ministriabina; tal on üldse kõik omadused, mida oleme näinud ja kuulnud olevat kõigil teistel võimukandjail. Aga niisugusena ei kujutelnud keegi eesti meest, kui ta mõtles oma riigist..».Nii vist ongi ka praegu, kuigi artikkel sai kirjutatud 1934. aastal. Kuidagi ei ole esikohal kohalike huvid, vaid ikka mingid muud skeemid, mis teenivad kes teab kelle huve.Aga ehk on 1934. aastaga võrreldes eestlased õppinud demokraatiat ja valimisi rohkem hindama ja paremini kasutama?2 MÕTET• Kohalikud kogukonnad hoiavad elu maapiirkondades üleval vaatamata sellele, et «riik» on ennast aina koomale• Vallavalitsuse enamiku võiks saata tootvale tööle, mis annaks kenasti puuduolevad summad, et inimesed saaksid elada tähendusrikast kogukonnaelu ning olla võimalikult palju aega perega oma kodus.Maarja Vaino


Müürilehe keskmine lugeja ei kanna nahkvestiINTERVJUULeidub neid, kes ütlevad, et nad loevad ainult Müürilehte ja muid lehti üldse ei tunnista, ja neid, kes ütlevad, et tunnistavad kõiki teisi lehti, aga Müürilehte mitte.Selliste radikaalsete suhtumiste skaala ilmneminegi näitab, et järelikult tehakse midagi Müürilehes õigesti. Laupäeval tähistab see idealismist sündinud leht Tartus Genialistide Klubis ja Uues Teatris oma 15. sünnipäeva. Arutatakse maailma asju, esinevad bändid ja DJd. Rääkisime sel puhul peatoimetaja Aleksander Tsapoviga ja soovisime õnnegi. Otsustasime ka sinatada.Kas selline rõivaese eksisteerib, mida kandes kunagi Müürilehe toimetuse uksest sisse ei pääse?Ei eksisteeri, sest tavaliselt selgub inimese riietus alles siis, kui ta on juba sisse astunud. Kuna kontor asub meil Tallinna vanalinnas, siis vahepeal satub ka veidrikke toimetusse. Sügisel näiteks astus uksest sisse ilmselgelt purjus mees, kes küsis vene keeles, kas siin on lasteaed. Kui oleks minu teha, siis paneks muidugi uksele UGGi saabaste ja MUHOOVi pusade detektori, mis annaks toimetusele saabuvast ohust varakult teada.Kas sa tead, kes on Müürilehe lugeja, kas on teda kuidagi võimalik «keskmiselt» profileerida?Hiljuti tehti kultuuriministeeriumi tellimusel suurem kultuuriajakirjanduse lugejauuring, milles me osalesime. Ega see ei üllatanud, et enamus vastanuid märkis endale kõrghariduse. Sooliselt kipub meil olema nii 60 protsenti naised ja 40 protsenti mehed, nii palju kui digitaalselt kogutavat statistikat usaldada saab. Vanuseliselt jääb enamus sinna 18 ja 40 eluaasta vahele. Sellest saaks järeldada, et keskmine lugeja on 30-aastane kõrgharitud naine (naerab), aga see väion muidugi kergelt nonsenss. Ma pakun, et keskmine lugeja ei kanna nahkvesti ega ole väga konservatiivse maailmavaatega.Milline on Müürilehega seotud klišee, mis ei pea paika?See, et me oleme mingid Kalamaja punased või naiivsed lumehelbekesed. Seda sõna üldse kasutatakse veel? See on selliste onukeste ja trollide jutt, kes kõvatada üritavad, kui maailmakord nende jaoks liiga feministlikuks läheb. Vaata kasvõi Lauri Vahtre valimisreklaame, ta kutsub üles põhimõtteliselt väljasurevat liiki kaitsma. Meie tiim on muuseas üle Eesti laiali - Tallinn, Tartu, Peipsiääre, Kuressaare.Milline on Müürilehega seotud klišee, mis peab paika?See, et me oleme naiivsed, juhul kui naiivsus tähendab seda, et sa pole luuüdini tehnokraatlik ja küüniline. Oleme ju toimetuses ka kõik kriitilist teooriat lugenud ja ümbritseva maailma problematiseeriminegi veres, aga päris halbadest harjumustest püüame eemale hoida. Ja väikese toimetusega paratamatult kõigeks pädevust ei jätku, meil pole eraldi poliitika- või majandustoimetajat.Müürileht nagu ilmselt üks õige ajaleht kunagi võtab suhestuda ka poliitika ja «otsustajate ringiga». Kas sellel on mõju ka?Tahaks uskuda, et ikka on. Ma arvan, et see on selline vee tilkumine kivile - pika aja peale tekib kivisse ikka lohk. Mõned otsustajad saadavad jõulukaarte ka ikka.Kuidas hindad praegusel ajal ajakirjanduse võimet ja võimalusi kedagi või midagi mõjutada?Uuriv ajakirjandus ja uudised ikka mõjutavad otseselt, kui paljastatakse kellegi korruptiivne tagatuba vms. Aga kui me räägime polariseerunud ja radikaliseerunud rahvast, siis neile on muidugi kui hane selga vesi kõik, millega nad a priori ei nõustu. See on aga muidugi nii äraleierdatud teema.Laiemas pildis on meedia mõjuväli kahtlemata ajas ahenenud ja kui sul on niikuinii mindei-koti suhtumine, siis on meedia täiesti ebaoluline. Eesti meedias võiks olla ka vähem «arvamusliidreid», kes konveierina midagi arvama peavad. Ei pea kogu aeg arvama, vaikimine on tihti ka kuld.Kuidas sa kirjeldaksid Müürilehe toimetuse argipäeva (kui selline juhtub olema) aastal 2023?Tallinna kontoris algab päev tavaliselt kelpa ajamisega. Tehakse nalja (alati ei ole naljad õnnestunud, aga meil on ametisse määratud töökeskkonnavolinik, kes vajadusel sekkub) ja pannakse aeg-ajalt üksteisele ka «puid alla». Siis toimub rituaal, kus asetame Sorose pildi ette värsked nelgid.Vahepeal räägitakse tõsist juttu, planeeritakse, toimetatakse ja arutatakse olulist. Lõuna ajal tuleb tavaliselt ränt, et vanalinnas pole normaalseid lõunapakkumisi, ja minnakse jälle norus peaga Pika tänava Rimisse, et juusturulli või spinatistruudlit osta. Pealelõunal sarjatakse, et mõni kaasautor pole oma teksti kokkulepitud kuupäevaks ära saatnud. Lõpuks leitakse ühiselt, et «kus täna sai tööd murtud», ja minnakse laiali.Keda Müürileht oma konkurentideks peab?Tähelepanumajanduses oleme ju kõik konkurendid - sina, mina, teised väljaanded, kellegi kõõrdi vaatav koer TikTokis või Türgi tisleri YouTube'i kanal. Paar aastat tagasi esitasin sarnase küsimuse ühele idumeedia juhile, ta ütles, et talle sõna «konkurents» ei meeldi. Aga minu meelest asi pole meeldimises - kui tähelepanu on valuuta, mida taga aetakse, on see paratamatus.Kas kirjutajaid on kerge või raske leida?Enamasti ikka raske. Enamik inimesi kirjutab oma põhikohustuste kõrvalt, seega räägime suurest ajadefitsiidist. Teiseks on teemasid, millest kirjutajaid Eestis lihtsalt pole või neid on kaks ja need kaks juba mõne väljaande poolt hõivatud. Kolmandaks pole kirjutamise eest saadav honorar kuigi motiveeriv, et keegi seda põhitegevusena ja vabakutselisena üldse teha saaks. Kõik see kokku teeb ikka kirjutajate (ja eriti veel säravate kirjutajate) leidmise raskeks. Aga eks seda tead sa isegi.Kuidas üldse praegust Eesti kultuuriajakirjanduse seisu hindad? Mida on puudu, mida on üle, mida on parasjagu?Kvantitatiivselt on ju kultuuriajakirjandust üsna palju, rohkem, kui keegi lugeda, vaadata või kuulata jaksaks, sama nagu globaalse meedia- või meelelahutussisuga laiemalt. Aga kindlasti vajaks mõni väljaanne osalist verevahetust. Mu arvates on kogemusel väärtus, aga keegi ei peaks 30 aastat ühel kohal toimetaja olema, las keegi teine ka möllab ja visioneerib vahepeal. Saan muidugi aru, väli on väike ja kuhu sa siin nii väga lähed, kui tahad kultuuriajakirjanduses töötada. Surnud ring.Aga eks üldiselt on seis 21. sajandile omane, kultuuriajakirjandus, nagu meedia laiemalt, lahustub või on nišš suures massis. Ma ei tea, kas selle vastu mingit rohtu on või kas peakski olema. Juba on inimesi, kes pressiteksti mustandeid Chat GTP-1 lasevad teha.Kuidas Eesti kultuuri seisu hindad? Mida on puudu, mida on üle, mida on parasjagu?Suurepärane küsimus, kallis ajakirjanik, võrratu, et sa seda küsisid. Vastan suurima heameelega, kohe kui oma vestil nööbid kinni saan...Proportsionaalselt on Eestis kultuuri lademetes - tuhat väljapanekut, lavastust, kontserti jne. Minu jaoks isiklikult (überegotsentriliselt) võiks enamus nendest lavastustest, kontsertidest ja näitustest muidugi olemata olla. Need ei anna maailmatajule mingit lisa või täiendavat mõõdet, see on kellegi jaoks lihtsalt töö. Tavaline töö, aga kultuuris peab töö olema kahjuks ebatavaline, muidu on jura.Mäletan, kui käisin Linnateatris ja kogu saal rõkkas kergelt ropu nalja peale - ei ole vaja. Eelarverealt välja! Sulle meeldib panna kokku autorehv ja klaasipuru ning sinna juurde kirjutada pretensioonikas tekst antropotseenist - ei ole vaja. Välja! Esitad liftimuusika kavereid maakirikus? Ei ole vaja! Kiriku uksed kinni! Oled turundaja, kes leidnud luulepisiku, esitades banaalseid mõtteid elust ja kastes need üle «müstikaga», ei ole vaja. Konto raporteerida poeetilise kuriteo parag rahvi alusel!Kas sinu jaoks eksisteerib ideaalne ajakirjanduslik lugu?Üldiselt ei eksisteeri, aga eks lood, mida loed kui head filmistsenaariumit või novelli, ole ikka vastupandamatud."Suurepärane küsimus, kallis ajakirjanik, võrratu, et sa seda küsisid. Vastan suurima heameelega, kohe kui oma vestil nööbid kinni saan..."Esimese Müürilehe esikaas 2008. aastal.Müürilehes talve ei pealjata: pildil eest taha lugedes tegev- ja sotsiaaltoimetaja Henri Kõiv, kultuuritoimetaja Sanna Kartau, kirjandus- ja teadustoimetaja Maia Tammjärv, elustiili- ja muusikatoimetaja Mariliis Mõttus ja peatoimetaja Aleksander Tsapov.JANAR ALA, ajakirjanik


76aastane proua veedab telefonis neli tundi päevas: „Mul on vist sõltuvus juba!“KEskkooliõpilased nakatavad eakaid nutipisikuga„Tahaksin osata pilte arvutisse tõmmata ja digiallkirja anda,“ räägib Tiiu (73) oma nutitelefoni uurides. Umbes sarnastel põhjustel on Tähtvere päevakeskusse digioskusi arendama tulnud kokku 22 eakat.Loengu teema on seekord sotsiaalmeedia. Luunja keskkooli 11. klassi õpilased Stefan Allev ja Marcus Sirp seavad slaidide näitamiseks tehnikat üles.Silvi (71) kasutab arvutit, millega külastab Facebooki ja maksab arveid. Silvil on nuppudega telefon, kuid ta kaalub nutiseadme soetamist. „Üha rohkem mõtlen, et hea, kui näiteks teatri- või kontserdipilet oleks seadmes olemas. Poodides tuleb mingid äpid alla laadida,“ loetleb Silvi võimalusi, mida annaks tänapäevane telefon.Silvi möönab, et lastel on kiire ja lapselaps veel liiga väike, et saaks teda aidata. „Sellepärast siia tulingi,“ lisab ta.Ajendas vanaema abistamineNoormeestele pole see päris vabatahtlik panustamine. Stefan Allev, Marcus Sirp ja Markus Merila asutasid DigiAbi õpilasfirmana. Eesmärk on aidata eakamatel kaaskodanikel nutimaailmas hakkama saada.Allevis tärkas selline idee koroonakriisi ajal. „Mu vanaema on õpetaja ja kui koroona tuli, pidi ta kaugtunde andma,“ ütleb Allev. Tema pidi seejuures vanaema juhendama.„Et ma saaksin selle asjaga [näitab nutitelefoni] hakkama,“ räägib Tiiu (73) kursusele tuleku põhjusest. „Et ma oskaksin pilte arvutisse tõmmata, digiallkirja anda, et mälu täis ei saaks.“Projektor paigas, võib loeng alata. Allev ja Sirp tutvustavad seekord sotsiaalmeedia platvorme. Mitmed saalisviibijad teevad märkmeid - paberile.Allev räägib, et TikTok on äärmiselt sõltuvust tekitav rakendus. Edu peitub algoritmis, mis kogub inimese telefonist infot tema eelistuste kohta. Ehk kui vaatad palju videoid jalgpallist või otsid selle kohta teavet, näed ka TikTokis videoid samast spordialast.„Ma tean noori, kes veedavad päevas kuus tundi TikTokis,“ ütleb Allev.„Ma vaatan üle tunni aja iga päev TikTokki,“ täiendab esireas istuv Asta.Samuti hoiatavad noormehed, et TikTok on netikiusu pesa. Rakenduses on väga lihtne libakontot teha isegi väljamõeldud meiliaadressiga. „Kiusaja isikut on seeõttu väga raske tuvastada,“ räägib Allev.Mida teha küpsistega?Sotsiaalmeediat iseloomustab info ülikiire levik. Allev arutleb, et kui teise maailmasõja ajal levisid rindeteated päevadega, siis praegu laevad Ukraina sõdurid ise uudiseid sotsiaalmeediasse üles. Pisut liialdades saab sõda otse selle tulipunktist reaalajas jälgida.„Kui sa millegagi hakkama ei saa, leiad YouTube'ist juhendvideo,“ tutvustab Allev.„Kui on vaja näiteks kududa, leiab selle kohta õpetuse,“ täiendab Sirp.Üks loengukuulaja tunneb huvi, kui tõene on YouTube'is olev info.„Seda on raske öelda,“ tõdeb Allev ja lisab, et osa vastab kindlasti tõele, kuid levib ka valeinfot.Ent tuleb ka praktilisemaid küsimusi: kui tihti peaks telefonile taaskäivituse ehk restardi tegema?Sirp selgitab, et tänapäeval polegi see vajalik. Telefon läheb ise n-ö magamisrežiimile, sisemälu koormab see, kui käivitada palju rakendusi ja need tagaplaanil lahti jätta.Jututeemad liiguvad aga ka petuskeemidele, mille ohvriks langevad sageli just vanemaealised. „Just Facebookis levib palju petuskeeme. Kui keegi teeb oma seinale postituse ja märgib teid ära, siis olge ettevaatlikud. Ka mu vanaema langes selle ohvriks,“ räägib Allev.Ettevaatlik tuleb samuti olla Facebookis enda asju müües. Sirp mainib, et petturite kontod on sageli alles hiljaaegu loodud. Samuti võivad nende kontodel olla kummalised, mõnikord välismaised nimed.„Kuidas te nendesse küpsistesse suhtute?“ kostub saalist küsimus.Allev selgitab, et küpsised midagi halba ei tee. Tänu nendele saab veebileht aru, missugust sisu järgmine kord pakkuda. „Ma tavaliselt nõustun kõigi küpsistega. Nende pärast ei pea liiga palju muretsema,“ lisab Allev.Nutimaailm laiendab silmaringiAuditooriumist kostub pahameelt ka reklaamide osas. „Neid on lihtsalt nii palju! Vaatad toiduretsepti ja siis tuleb reklaam. Praegu on valimised, siis on eriti hull!“ kurdab üks kuulajatest.Sirp õpetab, et arvutile saab panna reklaamiblokeerijad: „Selle lisamine käib üpriski lihtsalt. Võite selle kohta uurida.“Mart (80) kasutab nuppudega Samsungi telefoni ja palub abi sõnumi saatmisel. „Tavaliselt ma helistan. Aga Tartu ja Tallinna vahel on küllalkti kehv levi. Nagu Tartu ja Lõuna-Eesti vahel, mäed on vahel. Võib-olla WhatsAppi kaudu saaks parema ühenduse.“Härra, kes oma nime avaldada ei soovi, võttis loengusse kaasa tahvelarvuti. „Sotsiaalmeedia, veebipõhine suhtlusvahend,“ on ta paberile üles märkinud.„Ma ei tea midagi! Kõik on ununenud!“ ütleb härra, kes tegelikult ühtteist siiski oskab. Ta näitab, kuidas avab internetiotsingu ja loeb e-kirju.Allev tunnistab, et sotsiaalmeediat oli keeruline käsitleda. „Me ei teadnud täpselt, millest rääkida. Tegime ülevaate, aga detailidesse ei laskunud, sest neil on kõigil erinev tase ja erinevad seadmed,“ ütleb ta.Allevi sõnul on mõni eakas väga osav ja digimaailmaga sina peal, teisel ei ole oma arvutit ega nuputelefoni. „Kindlasti on eakaid, kes tahavad lihtsalt kodus istuda ja seebikaid vaadata. Päevakeskuste külastajad üritavad aga maailmaga kaasas käia.“Asta Tamm (76) murrab stereotüüpe. Ta kasutab kõige rohkem Facebooki, aga veedab ka palju aega TikTokis. Rootsis elava pojaga suhtleb WhatsAppi kaudu, sest siis ei pea välismaale sõnumite saatmise eest maksma.Asta postitab Facebooki ja YouTube'i videoid oma juhendatavast tantsutrupist Rõõmurullid. Samuti kuulub Asta eakaid koondavasse Facebooki gruppi „Aktiivsed, kõbusad, lõbusad“. See on vanemaealiste kogukond, mis sündiski just sotsiaalmeedias, ent kohtutakse ka päriselus.Asta vaatab sotsiaalmeediastMaksim Galkini ja Alla Pugatšova videoid. „Sellest see [huvi sotsiaalmeedia vastu] alguse sai. Nüüd tuleb mul hästi palju videoid maavärinast ja Ukraina sõjast.“„Veedan päevas neli tundi telefonis. Mul on tõesti vist sõltuvus juba!“ naerab Asta.Astal ei ole eakaaslasi - peale kaks aastat noorema õe -, kes sama palju aega sotsiaalmeedias veedaksid. „Mu kõige noorem poeg on 42, tema tutvustas mulle nutitelefoni. Ma ei uskunud, et seda kasutama hakkan!“ muljetab seitsmekordne vanavanaema.Digiringid üle EestiAllev unistab, et õpilasfirma laieneks teistessegi linnadesse ja valdadesse. Ja et omavalitsused maksaksid digitundide eest. Veebruaris maksab Tähtvere päevakeskuses loengud kinni päevakeskus. Edaspidi tuleb huvilistel oma taskust välja käia viis eurot korrast.Noormehed pakuvad ka individuaaltunde, esimene tund maksab 15 eurot. Seni on nad käinud umbes kümne eaka kodus. Digi-Abil pole veel oma veebilehte, aga Tartu sotsiaaltöötajad jagavad õpilasfirma flaiereid potentsiaalsetele huvilistele.Päevakeskuse juhatajal Reet Näkk-Kupitsal on väga hea meel. „Nagu näha, rahvast ikka käib!“ ütleb Näkk-Kubits. „Väga hea algatus ja väga tublid poisid!“Päevakeskuses tegutseb 19 ringi, kõik pilgeni täis. Varsti peab maja suuremaks ehitama, kommenteerib üks töötajatest.Eelmisel nädalal võttis digitunnist osa 16 inimest, sel esmaspäeval juba 22. Järgmine loeng Tähtvere päevakeskuses toimub 20. veebruaril ja juttu tuleb interneti ohutusest.MUNA ÕPETAB KANA: Luunja keskkooli 11. klassi õpilane Marcus Sirp juhendab päevakeskuse külastajaid. Maria KilkVANUS EI LOE! Asta Tamm vaatab TikTokki ja tunnistab, et on nutisõltlane.MEIE TAHAME KA! Võimalus õppida tundma digitehnoloogiaid tõi Tähtvere päevakeskuse saali rahvast täis.KADRI KUULPAK


JuhtusEakalt tartlaselt varastati raha14. veebruaril varastati Tartus Kaunase puiestee kortermaja ees eaka inimese taskust 1050 eurot.Mees võttis kelmi palvel laenuPolitseisse pöördus Tartus elav mees, kes oli saanud väidevalt politseist telefonikõne, milles teatati kahtlastest tehingutest ta pangakontol.Probleemide kõrvaldamiseks paluti mehel teha kaks ülekannet ning võtta lisaks laenu 3000 eurot. Seda ta ka tegi ning kandis laenu etteantud pangakontole.Esialgne kahju on 3060 eurot ning kelmusjuhtumi üksikasju selgitab politsei kriminaalmenetluses.Korstnajalas süttis tahm14. veebruaril kella 23 paiku põles TabiveresÜlesõidu tänaval elumaja korstnajalga kogunenud tahm.Korsten oli pikemat aega puhastamata. Päästjad eemaldasid osa tahma ning tagasid hoone tuleohutuse.Prügikast leegitses14. veebruaril kell 20.30 kustutasid päästjad Tartus Roosi tänaval posti küljes põlenud prügikasti. Tule summutamiseks piisas ämbrist veest.Päästjad rookisid keldris reostust14. veebruaril kella 10 paiku avastati Põltsamaal Pajusi tänava elumaja keldri torustikušahtis vedelkütuse reostus.Päästjad kogusid reostuse anumasse ja tuulutasid ruumid. Inimestele tõsisemat ohtu ei tekkinud. Esialgsetel andmetel tekkis ohtlik olukord, kui purunes vedelikku sisaldanud purk.


Elva vallajuhid said kriminaalasjast priiksTALLINN, 16. veebruar, BNS - Elva vallavalitsuse jagatud tegevustoetused kohalikele spordiklubidele tõid eelmise aasta lõpus kaasa kriminaalmenetluse, sest õhus oli kahtlus, et vallavanem Priit Värv ja vallavalitsuse liige Margus Ivask on raha eraldades rikkunud toimingupiirangut - veebruari alguses teatas prokuratuur, et kuritegu ei leitud ning politsei uurib nüüd asja väärteomenetluses.
Elva vallavalitsuses kinnitati mullu märtsis tegevustoetuste eelnõu, mis lubas rahalist toetust 64 ühingule. Kõige suurema abi sai spordiklubidest jalgpallimeeskond FC Elva, mida vald otsustas toetada enam kui 44 000 euroga. Lisaks sai pea 11 000-eurose toetuse korvpalliklubi BC Elva, kirjutab Tartu Postimees.
Varsti pärast seda juhtis revisjonikomisjon tähelepanu võimalikule toimingupiirangu rikkumisele. Nimelt selgus, et toetusraha eraldamise otsustamisel olid poolthääle andnud kõik vallavalitsuse liikmed. Nende seas ka BC Elva ja FC Elva juhatusse kuulunud vallavanem Priit Värv ja vallavalitsuse liige Margus Ivask.
Toona kinnitas ringkonnaprokuratuuri avalike suhete nõunik Kauri Sinkevicius, et selle juhtumi asjus on alustatud menetlust, kuid süüdistust ei ole kellelegi esitatud.
Lõuna ringkonnaprokuratuuri prokuröri Toomas Koitmäe sõnul lõpetas prokuratuur kahtlustust esitamata kriminaalmenetluse, milles selgitati, kas Elva vallavalitsuse liige võis endaga seotud spordiklubile tegevustoetuse eraldamise otsustamisel osalemisega panna toime toimingupiirangu rikkumise.
«Karistusseadustiku järgi on toimingupiirangu rikkumine kuritegu, kui otsuse väärtus on üle 40 000 euro ehk tegemist on suure ulatusega. Nende otsuste rahaline ulatus oli aga väiksem kui 40 000 eurot, mistõttu uurib politsei nende toetustega seotud asjaolusid väärteomenetluses,» kommenteeris Koitmäe Tartu Postimehele otsust.
Uurimise käigus ilmnes, et Elva valla tegevustoetuste taotlemise ja eraldamise kord sätestab, kuidas spordiklubidele tegevustoetuse suurus määratakse ja arvutatakse. See tähendab, et kõik Elva valla spordiklubid saavad tegevustoetust sarnastel alustel ja ühtse loogika järgi.
Kuigi ametiisik võib sellises olukorras olla näivas huvide konfliktis, ei ole ametiisikul sellise otsuse tegemisel võimalik muuta ega mõjutada otsuse sisu, näiteks eelistada endaga seotud spordiklubi teistele, sest kõikidele määratakse toetusi sama süsteemi alusel liikmete arvu põhjal, selgitas Lõuna ringkonnaprokuratuuri prokurör Koitmäe.
Kuna tegevustoetust sai hulk spordiklubisid varem kokku lepitud kindla korra järgi ja võrdsetel alustel, hindas prokuratuur, et konkreetsel juhul oli tegemist nn rutiinse otsusega, millega ei kaasnenud korruptsiooniohtu.
Tallinna toimetus, +372 610 8832, sise@bns.ee
Baltic News Service


Valimisvalvur Steven Hristo Evestus: erakondade rahastamisviisides on korruptsiooniohtuKuigi erakondade rahastamise paneb paika seadus, siis valimisvalvuri Steven Hristo Evestuse hinnangul on rahastamisreeglid olnud omajagu aega muutumatud.
"See muutmisprotsess läheb vaevaliselt, sest valdkond pole ilmselt prioriteetne. Kui suurannetaja tahab oma maailmavaadet raha abil läbi suruda, siis selles peitub suurem korruptsioonioht," ütles Evestus Äripäeva hommikuprogrammis.


Ehituse maksuvõlglaste TOPis ilmnevad uued mustrid ja skeemidEhitusvaldkonna ettevõtete võlad maksuametile on visad taanduma ja lisaks juba tuntud võlgnikele tasub hoolikamalt jälgida uute partnerite tausta ja varasemat käekäiku, sest ilmnema hakkavad uued skeemid ja huvitavad vangerdused.
Foto: Andres Haabu
Kuigi mitmed võlad jäävadki tõenäoliselt klaarimata, ei tähenda maksuvõlg alati, et ka koostööpartneritele jäädakse võlgu. Siiski tasub varasemalt hoolikamalt kontrollida ettevõtte tausta, kellega minna uude töösuhtesse, sest lisaks juba palju räägitud raskustes valdkondade ettevõtetele on lisandunud ka uusi ettevõtteid teistest aladelt.


„MA EI OLE SELLEGA SEOTUD!“ Tuntud perearstid on nördinud, et nende nime ja pilti kasutatakse võltsreklaamides, mille abil müüakse libaravimeidÕhtuleht on mitu korda kirjutanud, kuidas meie tuntud kardioloogide nime ja näopilti kasutatakse petuskeemides, mille abil müüakse libaravimeid. Näiteks selliseid, mis teevad vererõhu korda juba ainsa kasutuskorraga! Nüüd on identiteedivarguse ohvriks langenud ka perearstid Madis Veskimägi ja Karmen Joller.
„MA EI OLE SELLEGA SEOTUD,“ kirjutab Tõstamaa perearst Madis Veskimägi suurte tähtedega ühismeedias, pöördudes hoiatusega sõprade ja patsientide poole. Veebis liiguvad reklaamid, kus Veskimägit tutvustatakse kui Eesti kardioloogi ja ülikooliprofessorit.
Aga see pole veel kõik! Veskimägi olevat tuntud ka selle poolest, et ravib inimesi tablette välja kirjutamata. Suurtele lubaduste tipuks on väide, et sellele vaatamata saavad kõik patsiendid, kes Veskimägi poole pöörduvad, terveks. Professori juures käivat ka paljud tuntud inimesed…
Madis Veskimägi on hinnatud arst küll, aga mitte kardioloog, vaid endiselt Tõstamaa perearst. Ta ei ole ka ülikooliprofessor. Kindlasti ei soovita ta mingit imeravimit.
Madis Veskimägi on endiselt Tõstamaa perearst, mitte kardioloog, nagu väidetakse võltsreklaamides.
(Erakogu)
„Minu nime ja fotoga reklaamitakse mulle tundmatut ravimit, mulle on antud tiitleid, mida mul ei ole,“ kirjutab Veskimägi. „Tegemist on võltsreklaamiga, identiteedi- ja fotovargusega.“ Perearst tegi avalduse ka politseile. Ta palub, et kõik, kes seda reklaami loevad, ei seostaks seda tema isikuga.
Tõstamaa perearstile Madis Veskimägile omistatakse võltsreklaamis sõnu ja ametinimetusi, mis talle ei kuulu.
(Erakogu)
Võltsreklaamid ja uhhuu-ravimid
Samalaadse pöördumise tegi ka perearst Karmen Joller, kes palub talle teada anda, kui mõnes reklaamis kasutatakse tema pilti ja nime. „Annan teada, et ma pole mitte kunagi osalenud mitte üheski ravimireklaamis ja ei plaani ka osaleda.“
Joller kirjutab, et ka teised Eesti arstid on sama murega hädas. „Meie fotosid ja nimesid kasutatakse inimeste petmiseks. Enamasti reklaamitakse nn uhhuuravimeid, millel on „imeline toime" ja mis on just nüüd ja ainult sulle „soodushinnaga“. Joller palub hoida pea selge. „Kui kellelgi tekib kiusatus sellist „ravimit“ osta, siis mõelge, ehk oleks selle rahaga hoopis midagi targemat teha.“
Perearst Karmen Joller palub hoida pea selge: „Kui kellelgi tekib kiusatus sellist „ravimit“ osta, siis mõelge, ehk oleks selle rahaga hoopis midagi targemat teha.“
(Stanislav Moškov)
Ohtlikult lihtsad lahendused
Kardioloog Margus Viigimaa on varasemas intervjuus Õhtulehele olnud, et Facebookis levib tema nimel vähemalt viis petuskeemi. „See on täiesti kontrolli alt väljunud valeinfo Facebookis.“
Liikvel on ka võltsreklaamid, kus naerusuine kardioloog Rein Vahisalu soovitab mingit imeravimit vererõhu raviks ning jagab oma pikaealisuse ja hea tervise saladust. Kuid dr Vahisalu suri mullu oktoobris….
Ettevaatust, see on võltsreklaam! Pikaealisuse ja hea tervise saladust on petturid pannud jagama kardioloog Rein Vahisalu, kes suri mullu oktoobris.
(Kollaaž (erakogu / Pexels))
Võltsreklaamides kasutatakse sageli ka sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo nime ja pilti. Teda tutvustatakse kui veresoonte ravi ja taastamise eksperti, kellel on anne selgitada keerulisi asju lihtsalt, nii et kõik saavad sellest aru. Võltsreklaamis kirjutatakse, et Riisalo usub, et meie tervis sõltub sellest, kui puhtad on meie veenid. Ja muidugi leidub veresoonte puhastamiseks kohe ka imeravim!
Võltsreklaamis tutvustatakse sotsiaalkaitseminister Signe Riisalot kui veresoonte ravi ja taastamise eksperti.
(Erakogu)
Liiga hea, et olla tõsi
„Imeravimite“ müüjad soovitavad sageli tavaravimitest üldse loobuda ja osta selle asemel mingit täiesti looduslikku ravimit. Häirekellad peaksid alati hakkama lööma, kui pakkumine on liiga hea, et olla tõsi. Väga lihtne on osta näiteks HeartTonust, millel on alati 50% soodusmüük – ükskõik, millal pakkumise lehekülgedele sattuda. Ja neid lehekülgi on oi kui palju!
Normaalset vererõhku lubatakse juba esimesest kasutuskorrast – rõhk normaliseeruvat kuue tunni jooksul. Ravimi tarvitamine viivat infarkti ja insuldi riski suisa nullini! „Alustage ravi nüüd ja muutuge täiesti terveks,“ soovitatakse inimestele libaravimit, mille loomine olevat olnud teadlaste epohhiloov läbimurre. HeartTonust soovitab näiteks keegi Robert Jakobson, aga selle reklaamiks on kasutatud ka Viigimaa, Vahisalu jt Eesti arstide nime ja pilti.
HeartTonus on üks toidulisanditest, mis on Eestis kantud ebaseaduslike toidulisandite nimekirja. Toidulisanditele ei tohi omistada raviomadusi, ammugi mitte selliseid, mis on võimatud.


Keskerakond tahab pankade hiigelkasumid maksustadaRiigikogulase Taavi Aasa (KE) hinnangul peab riik kiiresti ja otsustavalt sekkuma, et lõpetada Eesti inimeste arvelt ülisuure kasumi teenimine. Samuti peaks valitsus tema silmis pakkuma elanikele võimalust osta riiklikke võlakirju, et seeläbi survestada panku hoiuseintresse tõstma. «Baltimaades tegutsevad pangad teenisid eelmisel aastal kokku miljard eurot kasumit, Eesti osa on sellest umbes kolmandik. See raha tuleb valdavalt Eesti inimeste ja ettevõtete taskust ning suur osa sellest viiakse erinevaid skeeme kasutades riigist maksuvabalt välja,» ütles Aas pressiteates, lisades, et prognoosi kohaselt võib pankade kasum tänavu kolmekordistuda ning Eesti riik ei tohi seda lihtsalt pealt vaadata. «Välismaiste pankade kasumist on maksustatud 14 protsenti, kuid tänases olukorras on seda selgelt vähe.»
Kui rakendada Eestis tegutsevatele pankadele 20-protsendilist kasumimaksu, siis tooks see Taavi Aasa sõnul riigikassasse täiendavalt 150 miljonit eurot. «Selle raha eest saaks ehitada näiteks 30 kilomeetrit neljarajalisi maanteid või panustada erakorralisse pensionitõusu, hoolitsedes seeläbi eakate toimetuleku eest,» lisas endine majandus- ja taristuminister, viidates erakonna valimisplatvormile.
Ajal, kui laenude teenindamine on inimeste jaoks hüppeliselt kasvanud ja pangad väljastavad uusi laene kohati ülikarmidel tingimustel, makstakse hoiustele jätkuvalt minimaalset intressi, tõi Aas välja veel ühe murekoha: «Riik peab avaldama pankadele survet tõsta hoiuseintresse. Üheks võimaluseks on riiklike võlakirjade emiteerimine. See oleks mitmepoolselt kasulik – esiteks kaasab riik täiendavaid vahendeid näiteks suurte taristuobjektide ehitamiseks ning teiselt poolt annab see meie inimestele võimaluse panustada ühiskonna arengusse ja teenida vähese riskiga intressitulu,» ütles ta.


„Ta on kohutav inimene!“ Wagneri eraarmeesse värvatud mõrvarid naasevad kodulinnadesseSüüdi mõistetud varas ja mõrvar Anatoli Salmin saabus vanglast koju juba aastaid enne tähtaega. See on tema tasu enesetapumissioonil osalemise eest Ukrainas – ja selle eest, et ta suutis seal ka ellu jääda.
Ukrainas, kus palgasõdurite ülesandeks on olnud Venemaa kõige meeleheitlikumad missioonid, on hukkunud või raskelt haavatud sajad süüdimõistetud. Nimelt on vangid värvatud ärimees Jevgeni Prigožiniga seotud erasõjaväelise grupeeringu Wagner ridadesse.
Möödunud kuul avaldatud videost on näha, et mitukümmend endist süüdimõistetut – nende hulgas mõrvarid, narkodiilerid ja koduvägivalla toimepanijad – suunduvad tagasi oma kodulinnadesse Põhja-Venemaal. Väidetavalt on nad saanud armu, kuna suutsid Ukrainas Wagneri ridades vastu pidada kuus teenistuskuud.
Salminit tundvad inimesed räägivad The Guardianile, et kardavad kokku sattuda mehega, kes kunagi nende kodulinna terroriseeris. Arvatavasti on ta tänu oma seotusele Prigožini, Venemaa ühe kurikuulsaima tegelasega, saanud ka puutumatuks.
„Paari nädala eest hakkas teda linnas näha olema,“ lausub üks kohalik elanik, kes Salminit juba aastaid tundnud. „Ta on ohtlik mees, me kõik teame, mida ta oma sõbraga tegi. Ütlesin oma lastele, et nad ei või lähipäevil üksi ringi joosta. Asi pole mitte ainult selles, mida ta oma sõbraga tegi, vaid ta varastas inimestelt, sattus paljudesse kaklustesse ja ahistas tüdrukuid. Ta jõi palju, tarvitas narkootikume ja oli vägivaldne.“
„Me ei taha selliseid inimesi Pikalevosse tagasi,“ ütleb inimene, kes kartusest kättemaksu ees palus oma nime mitte avaldada. „Mis kangelane ta on?“
Salmin värvati Wagnerisse, kui ta kandis vanglakaristust varguse eest, kuid 2011. aastal mõisteti ta süüdi ka mõrvas. Kohtus kirjeldati tapmist järgmiselt: Salmin ja ta sõber jõid end kohalikus karjääris kala püüdes purju ja hakkasid vaidlema. Seejärel haaras Salmin kivi ja lõi oma sõpra kaks korda pähe. Salmin hoidis kätega vehkiva sõbra pead vee all, kuni too enam ei liigutanud.
„See on väike osa tema toime pandud kuritegudest,“ ütles teine tuttav selle aasta alguses venekeelsele BBC-le antud intervjuus, vahetult pärast seda, kui Salmini vabastamine avalikuks tuli. „On inimesi, kes ikka veel väga kardavad, et ta meie linna tagasi tuleb. Mina tunnen suurt hirmu selle ees, et Salmin neile midagi teeb. Ta on kohutav inimene.“
Wagneri heaks vabatahtlikult töötavate süüdimõistetute vabastamine tekitab venelaste seas vaidlusi. Paljud kardavad, et mehed panevad toime uusi kuritegusid.
Eelmisel kuul kaitses Kreml seda tegevust, öeldes, et süüdimõistetutele anti armu „rangelt Venemaa seadusi järgides“. Venemaa põhiseadus lubab armu anda ainult presidendil ja kriitikud viitavad tõsiasjale, et Kreml pole selliseid dekreete avaldanud alates 2020. aastast.
Paljud on paadunud kurjategijad
Dmitri Kurjagin mõisteti süüdi oma 87aastase vanaema mõrvas ja vanaema korteri müügist saadud raha omastamises. Teised kurjategijad kannavad aastakümnetepikkusi karistusi väljapressimise, amfetamiini müümise või juveelipoodide röövimise eest.
„Tihti nõustuvad Wagneriga liituma inimesed, kellel on jäänud kanda kõige rohkem karistusaastaid,“ räägib Venemaal tegutsev vangide õiguste eest võitleja. „Ja see tähendab, et tavaliselt on tegu kõige raskemaid kuritegusid toime pannud inimestega.“
Prigožin väitis hiljuti, et Wagner on vanglatest värbamise juba peatanud, kuid tehtud otsuse kohta ta tõendeid ega selgitusi ei esitanud.
Viimaste uudiste põhjal tekkis Wagneril vangide värbamisel raskusi, sest nood olid kuulnud lahingusse saadetud Venemaa süüdimõistetute suurest ohvrite määrast.
„Kui suur protsent meie [Ukrainasse] läinud meestest on veel elus?“ päris üks vang detsembris Wagneri värbajalt sõltumatu väljaande Mediazona teatel. „Selle peale hakkas [värbaja] kokutama; ta ei osanud vastata ja lõpetas oma kõne.“
Möödunudnädalases avalduses väitis Prigožin, et Wagner „täidab lõpuni seni võetud kohustused nende suhtes, kes nende heaks praegu töötavad“, mis viitas tõenäoliselt tema lubadusele anda täielikult armu neile vangidele, kes grupeeringuga liitusid.
Isegi valitsusele lähedal seisvad eksperdid on tõstatanud kahtlusi, kas vanglatest kõige meeleheitlikumate kinnipeetute otsimine, nende Ukrainasse vägivaldsetele missioonidele saatmine ja seejärel tagasi ühiskonda lubamine on mõistlik.
„Nüüd naaseb [sõjapiirkonnast] veel üks grupp vange. Oluline on teada saada, kas psühholoogid on nendega tegelenud,“ ütles hiljutises raadiointervjuus Vene inimõiguslane Ivan Melnikov. „Kui midagi ette ei võeta, võib meid lähitulevikus tabada tohutu tagasilangus kriminaalsesse käitumisse.“
Melnikov viitas andmetele, et vähemalt pooled vabaks saanud Venemaa süüdimõistetutest satuvad tõenäoliselt uuesti vanglasse.
Vabaduse nimel valmis tapma
Vabastatavad mehed on pärit Loode-Venemaa linnadest ja väikelinnadest, Prigožini kodupiirkonnast, kust ta võis oma mobilisatsioonikampaania käigus leida mõned esimesed vabatahtlikud. Arvatakse, et Wagner värbas kümneid tuhandeid vange, kes on valmis oma vabaduse nimel tapma.
Mõned nende kuriteod on eriti kohutavad. „Mustaks kinnisvaraarendajaks“ tituleeritud Aleksandr Tjutin mõisteti süüdi oma äripartneri ja tema perekonna palgamõrva tellimises 2005. aastal. Palgamõrvar tulistas surnuks neljaliikmelise perekonna, teiste seas 14-aastase tütre ja 10-aastase poja.
Vaid mõni kuu pärast vanglast Wagnerisse minekut vabastati Tjutin väidetavalt pensioniealiseks saamise tõttu ja ta lendas Venemaalt oma naise juurde Türki.
Prigožin näis vabastamise fakti oma avalduses kinnitavat, öeldes, et parem on saata sinna „mõrvarlik kinnisvaraarendaja“, kes on sõjas „väärt kolm või neli või isegi rohkem lillelast“, kelle hulka kuuluvad ka „teie poeg, isa, abikaasa“.
„Mõelge, mida te rohkem soovite: et võitlema saadetakse mõrvarlik kinnisvaraarendaja või teie lähedased, kelle te lõpuks saate tagasi tinakirstus,“ lisas Prigožin.
Selle aasta alguses lubas Prigožin Ukrainas lepingut täitnud endistele süüdimõistetutele esinedes neid aidata, kui nad korrakaitsjatega hätta jäävad. „Politsei peaks teid austusega kohtlema. Kui nad on ebamõistlikud, helistan ma ise ja lahendan asjad kuberneridega ja nii edasi. Me leiame lahenduse.“
Mõrvarid ja koduvägivalla toimepanijad naasevad koju
Paljud pelgavad, et vabaks lastavad mehed võivad nüüd üritada kodus arveid klaarida.
2014. aastal mõisteti Segežast pärit Kirill Neglin narkoäri ja perevägivalla eest 12 aastaks vangi. Pärast kõva joomahoogu lõi ja peksis ta korduvalt oma naist, terroriseerides teda nii kodus kui ka järgnedes naisele nende suvilasse, kus naine enda sõnul talus vaikselt järjekordset rünnakut, kuna kartis nende laste elu pärast.
Pärast seda, kui naine oma mehe vastu tunnistas, ähvardas Neglin teda kohtus. „Ta ei ela kaua,“ ütles Neglin kohtu stenogrammi kohaselt, mille avaldas sõltumatu väljaanne Verstka. „Ükskõik mis karistuse kohus määrab, võrdub see talle elada jäänud ajaga.“
2014. aastal, aasta enne Neglinile karistuse määramist, on tema sotsiaalmeedias regulaarselt näha ülipatriootlikke meeme, sealhulgas selliseid, mis soovitasid USA-d tuumarelvadega rünnata. Sugulane, kes kinnitas, et Neglin oli Ukrainas võidelnud, ütles, et teda üllatas Neglini vabatahtlik sõttaminek.
Kohtuprotokollid näitavad, et vanglas viibimise ajal kaebas mehe enda ema ta kohtusse saamaks tagasi laenu Segežas asuva korteri eest. Neglinit ega tema endist abikaasat ei õnnestunud The Guardianil tabada.
Wagneriga seotud väljaande avaldatud videos esitas Neglin patriotismist ja pereväärtustest nõretavaid vabandusi. „Te ei võitle siin mitte lihtsalt millegi eest, vaid võitlete oma laste eest,“ ütles ta. „Ja loomulikult oma perede, raha ja kodumaa nimel, see on selge ... Nii et, poisid, hoolitsege enda eest, hoolitsege oma lähedaste eest.“
Kuid neid eelmainitud mehi tundvad inimesed ütlevad, et kardavad, mis saab siis, kui nad naasevad.
„Teame üksteist palju aastaid,“ ütles üks Salmini tuttavatest. „Ta ei ole meeldiv inimene, tegelikult on ta väga ohtlik. Ta on ettearvamatu. Ja ta on linnas tagasi.“
© Guardian News and Media 2023


Võltsreklaamidesse on sattunud ka Veskimägi ja JollerPerearstid Madis Veskimägi ja Karmen Joller teatasid kolmapäeval oma sotsiaalmeedia kontodel, et nende nime ja fotoga reklaamitakse internetis tundmatuid ravimeid.
Reklaamides tutvustatakse Veskimäge inimesi ravimiteta terveks raviva arstina.
Foto: Facebook
"Minu nime ja fotoga reklaamitakse mulle tundmatut ravimit ja mulle on antud tiitleid, mida mul ei ole. Tegemist on võltsreklaamiga, identiteedi ja fotovargusega. Ma ei ole sellega seotud. Tegin avalduse politseile. Kõik, kes seda reklaami loevad, palun ärge seostage seda minu isikuga," kirjutas Veskimägi.


Jaanuarikuu õiguskorra ülevaadePOLITSEI ANNAB TEADA

Ajavahemikul 27.12.2022- 24.01.2023 registreeriti:
• 92 juhtumit;
• 9 väärtegu; • 2 kuritegu; • 4 lähisuhtevägivalla juhtumit.

Meelespea autojuhtidele
Talvised teeolud on muutlikud ning sihtkohta jõudmiseks on oluline varuda piisavalt aega. Vastavalt ilmastikule on sõidustiili ja sõidukiiruse valimine väga oluline. Halvema ilma puhul tuleks võimalusel vältida möödasõite ning kindlasti hoida tavapärasest suuremat pikivahet. Muutlike ning halbade teeolude korral soovitab politsei võimalusel oma sõit ära jätta või edasi lükata.
Seadusest tulenevalt peab sõidukijuht enne sõidu alustamist veenduma, et tema vaateväljas ei oleks midagi sellist, mis takistaks nähtavust. Seega on oluline, et enne sõitma asumist oleksid sõiduki klaasid jääst ja lumest puhastatud.
Liiklusõnnetuste põhjuseks on tihti olnud just ootamatult muutunud liiklusolud, autojuhtide harjumatus ja oskamatus libedal teel ohutult sõita ja ka teeoludele mittevastavate rehvide kasutamine.
Liiklusõnnetuse vormistamine sündmuskohal
Juhtunust tuleb õnnetuskohalt politseisse teatada, kui:
• liiklusõnnetuses on vigastatuid või hukkunuid; • juhtumit ei ole võimalik kohapeal vormistada, näiteks üks osalistest keeldub õnnetuse vormistamisest; • kahju saaja (näiteks parkiva auto, aia, liiklusmärgi või tänavavalgustusposti omanik) ei ole sündmuskohal.

Kui liiklusõnnetuses osalenud vormistavad õnnetuse ise, saab nutitelefonis kasutada liikluskindlustuse fondi veebirakendust avarii.lkf.ee. Sisestada tuleb õnnetuses osalenud sõidukite info ja õnnetuse asjaolud, lisada fotod sõidukitest ja sündmuskohast ning kui andmed on kinnitatud, siis saadetakse kahjuteade läbivaatamiseks enda valitud kindlustusseltsile. Liiklusõnnetuse teadet võib vormistada ka blanketil.
Kui veebirakendust ei ole võimalik kasutada ja blanketti ei ole käepärast, tuleb juhtum vormistada nii, et on selgelt aru saada:
• millal ja kus õnnetus juhtus; • kes ja mis sõidukitega õnnetuses osalesid;
• mis toimus, sh õnnetuse skeem;
• kes õnnetuse põhjustas.

Juhtumi vormistamisel tuleb silmas pidada, et mida täpsemalt on dokumendid sündmuskohal vormistatud, seda lihtsam on edasine asjaajamine - mõnikord ei ole valesti või oluliste puudustega vormistatud dokumentide põhjal võimalik hüvitist üldse saada. Seni, kuni liiklusõnnetuses osalejad vormistavad dokumente, peavad sõidukid paiknema nii, nagu need pärast õnnetust jäid. Isikute ja sõidukite andmete kirjapanemisel tuleb nende õigsus dokumentidest üle kontrollida.
Läbi tuleb lugeda ka teise osapoole kirjapandu ja vigade ilmnemisel need parandada. Mõistlik on teha kohapeal fotosid või filmida sündmuskohta.

Kuhu pettuse ohvritel pöörduda?
Pank
Võta kohe ja alati ühendust oma pangaga, kui avastad, et oled kelmidele pangamakse teinud. Täiendav info: Swedpank, SEB Pank, LHV, Luminor.
Politseid saab küberkuritegudest teavitada veebiaadressil https://cyber.politsei.ee/. Võta ühendust, et politseile kelmidest teada anda. Sinu antud teave võib aidata politseil kelme paremini tabada.
Veebipolitseinik (Anna-Liisa Kreitsman)
Võta ühendust siis, kui kahtlustad kedagi kelmuses või oled kelmiga kokku puutunud.
Võlanõustamine
Võta ühendust siis, kui oled kelmide käe läbi sattunud võlgadesse, mida sul on raske tagasi maksta.
Tasuta õigusabi
Võta ühendust siis, kui oled kelmide tõttu sõlminud tehinguid, mis on osutunud pettuseks.
Tarbijavaidluste komisjon
Võta ühendust siis, kui satud müügipettuse ohvriks või soovid kontrollida, kas mõni kaupmees on tarbijakaitse mustas nimekirjas.
Psühholoogiline esmaabi telefonis 116 123
Võta ühendust siis, kui oled sattunud kelmuse ohvriks, oled endast täiesti väljas ja ei tea, mida edasi teha.
Ole ka nende tuhandete inimeste seas ja lae nutiseadmesse alla riigi infosüsteemide ameti Encrypted DNS äpp, mis aitab libalehtedele sattumise võimalust vähendada ja blokeerib teadaolevate ohtlike veebilehekülgede külastamise.

Kose piirkonnapolitseinik;KRISTEL TALV


Armastuspettuse ohvriteks on ka mehedArmastuspettust iseloomustab see, et esialgu räägivad kelmid ohvri ära ilusate lubaduste ja ahvatlevate tulevikupiltidega. SEB Turbekeskuse turbejuht Kätlin Kukk selgitab, et esmase tutvumise järel hakatakse ootamatult küsima rahalist abi – kuigi võidakse alustada väikestest summadest, võib ohvri lõppkahju ulatuda tuhandetest kuni kümnete tuhandete eurodeni ning paljud võtavad selleks ka laenu. SEB statistika näitab, et möödunud aastal tuvastatud armastuspettuste arv kahekordistus ja see on jätkuvalt kasvutrendis.
Kõige suurem väljakutse seda tüüpi pettustega on see, et neid on keeruline tuvastada ja ära hoida ning politseiga või pangaga võtavad sellel teemal ühendust vähesed. Isegi kui pank kasutab armastuspettuste tuvastamiseks ja kliendi hoiatamiseks oma ennetussüsteeme, siis tänaseks on petturid juba nii vilunud, et ohvrid tihtipeale eitavad seda fakti, kuniks on juba liiga hilja ning petuskeem on laastanud inimese nii hingeliselt kui ka majanduslikult.
Lisaks juhtub armastuspettustega sageli, et ohvrid ei kasuta kelmide abistamiseks mitte ainult oma sääste, vaid võtavad selleks ka laenu. Laenamine omakorda viib olukorrani, kus hiljem tuleb tagasi maksta laen ja ka sellele lisanduv intress.
Kuidas armastuspettust ära tunda?
Armastuspettuste skeemid ja mustrid on ajas enamasti muutumatud – petturid kohtuvad potentsiaalsete ohvritega sotsiaalvõrgustikes või tutvumisportaalides. Kui kontakt on saavutatud, siis jätkatakse suhtlust e-posti või mõne sõnumisaatmise rakenduse kaudu. Suhtlus kestab tavaliselt nädal või paar, kuniks pettur on võitnud ohvri usalduse ja tihti ka südame. Kuigi pettur päriselus ohvriga ei kohtu, siis lähedane kontakt saavutatakse veenvate sõnumite ning realistlike ja usaldusväärsete piltide jagamisega.
Legendid, kuidas petturid end esitlevad, võivad olla väga erinevad. Kõige sagedamini tutvustatakse ennast kui salateenistuse sõdurit, kodumaast kaugel salarajatist ehitavat inseneri, sõjatsoonis töötavat arsti või vangi langenud välisdiplomaati. Kui usaldus on saavutatud, tekitatakse ohvril tunne, et ta on ainus inimene maailmas, kes suudab oma uut kaaslast erinevatest raskustest välja aidata, et mõlemad saaksid lõpuks koos õnnelikud olla.
Andres, kes ootab Eleanori
Kuigi tihti arvatakse, et armastuspettuse ohvriks langevad valdavalt naised, siis elu võib olla ettearvamatu. Oleme päris juhtumite põhjal koostanud ühe näite, et tõsta teadlikkust petturite meetoditest.
Andres tutvus Eleanoriga internetis. Jagatud piltide põhjal oli ta väga ilus naine, pealegi huvitava ametiga - ta teenis USA armees Süüria erivägedes. Pärast lühikest suhtlust ootas ta Andresega kohtumist väga kannatamatult, oli vaja vaid dokumendid korda ajada. Selles küsimuses soovitas ta pöörduda Küproselt pärit vahendaja Erichi poole.
Andres soovis olla igati abiks, et kohtumine toimuks võimalikult ruttu - tasuda oli vaja vaid piletite ja dokumenditöötlusega seotud kulude eest ning maksta vahendajale. Andres võttis selleks mitu laenu ja soovis teha Erichile Küprosele makseid 2 100 euro ja 1 500 euro väärtuses, märkides, et tegemist on pereabiga.
Pangal tekkis kahtlus kliendi maksete õiguses, kuna seni polnud klient oma kontolt Küprosele ühtegi makset teinud. Andres selgitas, et tema tüdruksõbral Eleanoril on vaja Eestisse lennata ning Erich on vahendaja, kes aitab naise dokumente korda ajada. Andres saatis panka tõenduseks isegi Eleanori ajateenistust tõendava tunnistuse. Dokumenti analüüsides oli selle võltsing aga üpris lihtsasti tuvastatav - see oli kokku kleebitud teistest dokumentidest ja erinevate kirjastiilidega. Kui pank siiski keeldus makseid tegemast, võttis Andres summa välja sularahas.
Hiljem on Andres üritanud korduvalt teha makseid erinevatele Küprose pankade kontodele, kuid pank lükkab maksed kahtlastena tagasi. Sealjuures laekuvad mehe kontole jätkuvalt laenud, mille ta sularahas välja võtab ja tõenäoliselt alternatiivseid võimalusi kasutades edasi kannab ning ilmselt on ta endiselt petturite lõksus.

Soovitame pettuste eest kaitsmiseks järgmist:
Ärge kiirustage reageerimisega - võtke aega, et kirjeldatud olukorda analüüsida.
Uurige tausta ja täpsustage, millise inimese, ettevõtte või organisatsiooniga on tegu. See aitab kaardistada detaile ja saada selgust.
Kui teilt küsitakse isikuandmeid, pangaandmeid või paroole, olge eriti ettevaatlik, neid ei tohiks edastada mitte kellelegi. Näiteks PIN2-kood on sisuliselt võrdne allkirjaga ja seda tohiks sisestada ainult juhul, kui olete ise mõne tehingu või toimingu algatanud ja soovite seda kinnitada oma allkirjaga.
Tundmatutele inimestele ei tohiks lubada kaugjuurdepääsu arvutile või nutiseadmele, sest sellega saab piiramatu ligipääsu seadmes toimetada.
Kui arvate, et olete sattunud petturite lõksu, pöörduge politseisse ja samuti teavitage sellest viivitamatult oma panka, kasutades panga ametlikul kodulehel olevaid kontakte. Mida kiiremini pangaga ühendust võtta, seda tõenäolisem on kiiremini sulgeda edasist kuritarvitust võimaldavad teekonnad.


KelmusedKelmusi on arvatavasti toime pandud raha kasutusele võtmise algusest saati. Kuid aja jooksul on pidevas muutumises olnud kelmuste iseloom ja toimepanemise viis. Kui veel mõni aasta tagasi pandi enamik kelmusi toime telefoni teel, siis nüüd levivad pettused massiliselt internetis. See aga tähendab, et aasta-aastalt laieneb ka ohvrite ring, mistõttu peame olema järjest kriitilisemad ning valmis kaitsma end kelmide eest, kelle eesmärk on omandada meie isiklike andmeid ning raha.
Internetiavarustes levivad kelmused jagunevad laias laastus kaheks. Ühel juhul on tegu andmepüügiga ehk internetipettusega, kus kasutajatelt püütakse välja petta isiklikke või tundlikke andmeid. Sageli sisaldab väljapetetud informatsioon näiteks kasutajanimesid, paroole ja krediitkaardiandmeid. Tavaliselt tehakse seda e-kirja või kiirsuhtluse kaudu.
Näiteks jõudis hiljaaegu politseisse juhtum, kus kodanik nägi internetileheküljel, mis esitles end jalatsitootja Vans edasimüüjana, head pakkumist ja otsis sealt ühe paari jalanõusid 37 euro eest. Naine tasus ostu eest internetimaksega. Tegelikkuses aga kanti pärast kaardiandmete sisestamist tema kontolt tuvastamata Hiina arveldusarvele 40,49 eurot. Mõningase aja möödudes teostati ilma naise nõusolekuta sama Hiina arveldusarvele ka teine ülekanne summas 46,10 eurot. Seejärel sai naine aru, et asi ei saa olla õige, sulges oma kaardi ja pöördus politsei poole. Asjaolude väljaselgitamise käigus tuvastas politsei, et tegu oli võltsitud leheküljega, mille domeeni ei ole registreeritud. Ühtlasi kasutati leheküljel jalatsitootja Vans ametlikul koduleheküljel olevaid sooduspakkumise pilte.
Teise enamlevinud internetikelmuse puhul on tegu olukorraga, kus esinetakse näiteks tuntud firma või riigiasutusena, eesmärgiga panna ohvrit täitma nende korraldusi.
Kõige tavalisem näide sellistest kelmusest on viimasel ajal massilisel levinud nn pangakõned, kus inimesele helistatakse näiliselt panga telefoninumbrilt ning tutvustatakse end pangatöötajana. Nii juhtus ka hiljuti ühe naisega, kellele väideti telefonis, et tema pangaarvelt üritatakse varastada raha. Varguse takistamiseks palus väidetav pangatöötaja sisestada naisel enda Smart-ID koodid, et pank saaks arveldusarvele panna kaitseprogrammi. Kuid pärast kõne lõppu märkas naine, et tema kontolt kanti edasi välismaisele kontole 3045 eurot.
Mõlema kelmuse liigi puhul jäetakse ohvrile mulje justkui päris asjast.
Üha virtuaalsemaks muutuv keskkond muudab meie elu ja toimetusi aina lihtsamaks. Kuid sellega kaasnevad ka ohud. Oska ohte näha ja ära tunda! ●

TRIIN ŠKUBEL
Politsei- ja Piirivalveamet, Lääne- Harju politseijaoskond, grupijuht

Selleks, et mitte langeda kelmise ohvriks tuleks käituda järgnevalt:

■ Suhtu internetis leiduvasse teabesse ülikriitiliselt. Eriti pööra tähelepanu kohtadele, kus palutakse saata andmeid oma dokumentidest, pangakaardist või kinnitada mingi toiming Smart-ID koodiga. Kontrolli alati üle, isegi kui näiliselt kirjutab su enda sõber.
■ Kaitse oma seadmeid, kasutades toimivat viirutõrjet. Üksnes töötav ja toimiv viirusetõrje kaitseb sinu seadmeid.
■ Kontrolli ja jälgi URL-aadressi.
Kelmid üritavad väga täpselt jäljendada originaalaadressi. Kui internetilehekülje avalehe aadress sisaldab lisaks firma nimele veel mingit kahtlast lühendit või sõna, kontrolli kindluse mõttes üle, kas nii peabki olema.
■ Kontrolli domeeni registreeringut.
Seda saab teha leheküljel www. whois.com. Sisestades sinna lehekülje domeeni, saate kontrollida kuhu ja millal on vastav domeen registreeritud. Kui registreering puudub või on tegemist aastase registreerimise, soovitan kaaluda ostu tegemata jätmist.
■ Tegutse koheselt, kui sul on tekkinud kahtlus, et võisid sattuda kelmuse ohvriks. Kui edastasid kellelegi kaardiandmed, tuleks pangakaart koheselt sulgeda. Kui said petta müügitehingul eraisikuga, teavita sellest koheselt portaali omaniku või administraatorit.


Kohtla-Järve uueks volikogu esimeheks sai Eduard OdinetsKohtla-Järve volikogu valis neljapäeva õhtul volikogu esimeheks sotsiaaldemokraat Eduard Odinetsi, kes on olnud opositsioonis enam kui veerand sajandit.Odinetsi poolt oli 15 saadikut. Kohtla-Järve volikogus on 25 liiget.
Odinetsi rääkis sel nädalal, et põhimõtteline kokkulepe tema volikogu esimeheks valimiseks viie sotsi ja viie keskerakondlase vahel olemas ja seda on lubanud toetada veel neli saadikut. Need neli on Keskerakonna nimekirjast volikogusse valitud Anton Dijev, Zaur Abbassov ja Deniss Veršinin, kes läksid eelmisel aastal omadega tülli ja tegid oma fraktsiooni, ning Maria Merkulova valimisliidust Progress. Kõik need neli on ka kahtlusalused oktoobris vallandunud korruptsiooniskandaalis.
Saadikutel tuli esimeest valida neljapäevasel istungil kaks korda. Esimene katse nurjus puudulikult  ettevalmistatud hääletussedelite tõttu.
Odinets, kes on ka riigikogu liige ja sotsiaaldemokraatliku erakonnna peasekretär ütles enne hääletust, et saab Kohtla-Järve volikogu juhtimisega hakkama, sest on olnud selle liige 1996. aastast, tunneb väga hästi kohaliku omavalitsuse korralduse seadust ja teisi õigusakte ning on juhtinud paljusid meeskondi ja organisatsioone.
Odinets ütles, et peab võimupöörete keerisesse sattunud Kohtla-Järve linna juhtimisel oluliseks omavahelist rääkimist saadikute vahel. "Volikogu ei toimi, kui nii headest kui ka halbadest asjadest räägitakse selja taga," märkis ta lisades, et otsustamisel on määravad küll volikogus enamuse moodustavad saadikud, kuid arvestada tuleb kõigi volikogu liikmetega.
Nii Odinets kui ka volikogu keskerakondlaste fraktssiooni juht Sergei Lopin  ütlesid, et valminud on Keskerakonna ja sotside koalitsioonilepe, kus on kirjas konkreetsed tegevused linna juhtimisel. Lopini sõnul on kavas sellele alla kirjutada lähipäevil.
Samas kinnitasid nad, et eelmisel esmaspäeval ametisse kinnitatud linnapea Virve Linderi vähemusvalitsust ei ole praegu kavas tagandama hakata.
Odinets ütles teisipäeval, et juhul, kui ta valitakse volikogu esimeheks, kavatseb ta kohtuda Linderiga, et arutada, kuidas koos linna juhtida. Kohtla-Järvel on kujunenud ebatavaline olukord, kus volikogu esimees on valitud ametisse ühe leeri poolt ja linnavalitsus kinnitatud ametisse teise leeri poolt.
Eelmisele volikogu aseesimehele Hendrik Agurile avaldasid need volikogu liikmed, kes on nüüd valimas ametisse Odinetsi, umbusaldust eelmisel esmaspäeval. Umbusaldajad leidsid, et alles paar kuud ametis olnud Agur ei tule volikogu juhtimisega toime.
Oktoobri lõpus avaldas volikogu umbusaldust volikogu esimehele Tiit Lillemetsale, kes sattus samuti korruptsiooniskandaalis kahtlusaluste ringi.


Maksumaksja rahastab EKRE paranoiat ja eneseuuringuidLigi 20 000 euro eest Norstati uuringuid sihtrühma ja ideede kohta ning 2000-eurone, kuid ajapikku aegunud rakendus salasuhtluseks – EKRE fraktsiooni sinistest kaustikutest paistab nii mõndagi huvitavat, mida maksumaksjal hüvitada on lastud.Kuigi politsei, prokuratuur ja kohtud lahendavad järjepanu jälitamisohvriks langenud Eesti inimeste juhtumeid ning kapo on aasta jooksul teatanud arvukate putinistide riigist väljasaatmisest, levib EKRE ridades endiselt uskumus, et neil asutustel koos müstilise süvariigiga on rahvuskonservatiivide suhtes kinnisidee. Erakonna liikmetega suheldes ilmneb, et paranoia juured paiknevad 2021. aasta jaanuari Porto Franco korruptsiooniskandaali puhkemises.
«Seal peame (erakonna juhtidega) maha oma sensitiivsed jutud,» põhjendas Martin Helme tasulise suhtlusrakenduse BlackBerry Message (BBM) kasutamist. «Me kõik teame, et telefonides suhtlemisel vähemalt kolm-neli erinevat asutust istuvad ja kuulavad,» sõnas ta.
Kuigi Helme nõustus ajakirjanikuga, et seadus võiks inimest jälitamise eest kaitsta, usub ta siiski, et «info liigub».

Kulurida kuluhüvitistes
Kuvatõmmis

Suhtlusrakenduse kasutamisega seotud kulu hüvitamise avaldus – 2160 eurot – jagati kolme saadiku vahel: Mart ja Martin Helme ning Urmas Reitelmann, kes ise rakendust ei kasutagi.
«Kuna minu riigikogu arvutist otsitakse regulaarselt «materjale», siis on ilmselge, et ka telefon kuulub jälgitavate kanalite nimekirja ning WhatsApp ja Messenger mingit privaatsust ei taga,» märkis Reitelmann, viidates süvariigile ja riigipöördeid kavandavatele julgeolekuasutustele.
Fraktsiooni juht Henn Põlluaas avaldas muret, et kõik nende ideed, mõtted ja kavatsused eelnõude või teemade kohta on mööda mingeid müstilisi radu jõudnud oponentideni. «Ma ei oska tõesti öelda, kust see on tulnud: kas on pealtkuulatud või on mõni meie inimene selle kogemata välja lobisenud,» põhjendas Põlluaas ettevaatlikkust, täpsustades, et ka tema seda rakendust ei kasuta, kuna on seda tülikaks pidanud.

Anti Poolamets.
Tairo Lutter

Anti Poolamets, kes jäi kolleegide eelistustest rääkides kidakeelseks, viis arutelu laiemalt riigikogu töö peale. Poolamets viitas «huvitavatele aegadele» ja Ukraina sõjale ning meenutas vihjamisi möödunud aastat, kui riigikogu ruumidest pääses tundlik info liikuma. Ta selgitas, et kui näiteks peaminister käib mõnes komisjonis rahvasaadikuid briifimas, vahendab seal muu hulgas ELi ja NATO poliitküsimusi, siis mõni pahatahtlik inimene võib häkkida komisjoniruumis olevate parlamendiliikmete telefonidesse. Siis ongi džinn info näol pudelist väljas.

Turvaline variant, aga vajadusel näritaks läbi

Postimehega suhelnud jõustruktuuride allikad naersid välja EKRE uskumused BlackBerry BBM müstilisse ja pealtkuulamist tõkestavasse mõjusse ning tõdesid, et vajadusel saaks kapo ja teised asutused krüpteeritud sidest hõlpsasti läbi näritud.

Tanel Tammet
Erik Prozes

Tallinna tehnikaülikooli arvutiteadlane professor Tanel Tammet nentis jällegi, et sellise rakenduse kasutamises tööelus pole midagi imelikku: seda teevad paljud asutused.
«Miks just BlackBerry? BlackBerry oli kunagi populaarne eripärane mobiilisüsteem, mis on praeguseks natuke ära vajunud,» kirjeldas ta fraktsiooni meelisrakendust.
«Inimesed, kes kunagi on BlackBerryt kasutanud, on harjunud seda tarkvara kasutama. See on täitsa mõistetav, sest BlackBerry kasutajaid oli palju ja neil oli oma ökosüsteem,» arutles ekspert.

BlackBerry Message on üks esimesi telefonipõhiseid suhtlusrakendusi, mille populaarsuse tipp jäi 2000. aastate esimesse kümnendisse. 2019. aastast BBM enam mitmeid telefonisüsteeme ei toeta, kuid on tasulisena siiski kättesaadavaks jäänud.
Wikipedia

«Selliseid süsteeme on päris-päris palju ja osa neist on loomulikult tasulised,» ütles Tammet. Ta selgitas, et mahukad tasuta rakendused elatavad end näiteks reklaamitulust: «Kui sa tahad olla suurest ettevõttest sõltumatu ega taha, et sulle reklaame saadetakse, siis sa peadki praktiliselt maksma. Keegi peab selle ju kinni maksma. Selles suhtes pole see üldse väga imelik.»
Krüpteeritud suhtlusrakendust kasutavad näiteks ka Eesti riigiasutused, küll aga mitte tingimata tasulist.

RIA infoturbeosakonna juhataja Martin Paas

BlackBerry on maailmas tuntud, kuid ettevõtte lahendused ei ole Eestis sellisel tasemel kanda kinnitanud. Enne iPhone’ide populaarsuse kasvu olid ettevõtte telefonid väga tuntud ning seda iseäranis lääne partnerite kaitsetööstusvaldkonnas ning riigisektoris.
Kuna me ei ole ettevõtte siseasjadega kursis, siis me ei tea, kuhu suunas nad on arenenud. Varasemalt oli neil kasutusel oma turvaline ökosüsteem.
Minu hinnangul ei ole turvalisuse seisukohast vahet, kas eelistada üht või teist krüpteeritud suhtlusrakendust, olgu selleks Signal, BB või Facetime Audio. Infoturbejuhina on tervitatav, kui turvalisi kanaleid kasutatakse. Eelistus, millist lahendust kasutada, sõltub sageli suhtlusringkonnast ja konkreetsest vajadusest.
RIA seda lahendust ei kasuta, aga seda, kuidas on teiste ametite ja asutustega, ei oska me öelda. Eestis ei ole see tõenäoliselt laialt kasutuses.

Uuringutest kuuleme hiljem

Eelmise aasta vältel tellis EKRE Norstatilt hulga sotsioloogilisi uuringuid, koguni 18 600 euro väärtuses. Mis uuringutest täpsemalt jutt, ei soostunud Martin Helme esialgu avaldama. Nendest räägib ta enda sõnul tagantjärele – ja ka siis valikuliselt –, sest uuringud on ajatundlikud.
Siiski avaldas Helme, et nad on tellinud teemauuringuid selle kohta, millistes sotsiaaldemograafilistes gruppides mingid poliitküsimused inimesi kõnetavad.
Ühtlasi on nad teinud populaarsusteste. Teisisõnu, katsetanud valimiste eel, kuidas mõni poliitik kindlas ringkonnas rahva seas «lendab». Helme täpsustas: «Ka seda, mida meie poliitikutele ette heidetakse ja milles peetakse eeskujuks. Meil on vaja pilti endast, et mida peame enda juures prandama ja mida edasi arendama.»
Sotsioloogilisi uuringuid tellis EKRE mitme saadiku kohta, kuid riigikogu kantseleile esitatud arvel oli oma küsimuse välja toonud vaid Paul Puustusmaa. Tema uuris, kas rahva arvates võiks viieprotsendilist riigikogu valimiskünnist tõsta, langetada või samaks jätta.

Henn Põlluaas
Konstantin Sednev

Kui taolised küsimused on riigikogu liikme töö kujundamisel mõistetavad, siis kuidas on omavahel seotud rahvasaadiku töö ja poliitiku populaarsuse mõõtmine valimiste eel? «Loomulikult on, miks ta siis ei ole?» küsis Põlluaas retooriliselt. «On ju teada, milliseid vaateid-seisukohti mõni poliitik esindab, mida ta mingisuguses küsimuses on välja öelnud, ja siis on ju näha, kuidas see mõjutab tema enda populaarsust rahva reas.»
Põlluaasale sekundeeris Kert Kingo: «Riigikogu liige valitakse oma piirkonnast ning niimoodi on võimalik tagasisidet saada, kuidas valitud saadiku tööd hinnatakse.»

Poliitkonkurendid tõmbasid maksumaksja raha eest isiku-uuringutele vee peale

Aastate jooksul on sotsioloogiliste uuringute lembelisusega silma paistnud ka Isamaa. Peasekretär Priit Sibul kinnitas aga, et nad pole seda kunagi teinud kuluhüvitistest, vaid erakonna enda rahast.
Taolised uuringud on Sibula sõnul riigikogu liikme tööga seotud siis, kui need tõepoolest on mingi poliitilise teemaga seotud. Kui aga, nagu EKRE puhul juhtus, uuritakse erakonna populaarsust või seda, kuidas mingit kandidaati mingis piirkonnas hinnatakse, siis Sibulal on raske mõista, kuidas see parlamenditööga suhestub.
Keskerakonna fraktsiooni esimees Jaanus Karilaidki pidas EKRE isiku-uuringuid kummaliseks. «Maksumaksja raha eest tellida iseenda reitinguid, et näha, kui populaarne ma mingis piirkonnas olen... Mulle tundub kummaline.»

Viimasel ajal on EKRE välise kuvandi puhul märgata teatavat rahunemist. Kas sedagi võib pidada nende uuringute teeneks?
«See väide ei ole vale,» tunnistas Helme. Küsimus on poliitika dünaamikas. Kui oled alles saanud parlamenti, on üks dünaamika, kasvufaasis on teine ning siis kui oled juba sellel tasandil, et püüdel peaministripartei saatust, siis on kolmas dünaamika,» selgitas erakonna esimees. «Küsimus on, mida taotled ja kuidas hoida vajadused ja võimalused tasakaalus. Igal juhul peame aga jääma truuks oma tuumikvalijale,» lisas ta.

EKRE kuluhüvitiste kaustad olid kõigi fraktsioonide võrdluses ühed kõige hõredamad: liisingumakseid ja taksoarveid nende kuluridadelt ei paistnud.


Läti annab purjus juhtidelt konfiskeeritud autod UkrainaleRIIA, 16. veebruar, BNS – Läti seim võttis neljapäeval vastu muudatused Ukraina tsiviilelanike abistamise seadusesse, mis lubab anda purjus juhtidelt konfiskeeritud autod Ukrainale, ütles parlamendi pressibüroo.
"Praegu võib purjus juhtidelt konfiskeeritud mootorsõidukid kas maha müüa, ümbertöötlemisele saata või varuosadeks lammutada, aga praeguses olukorras võiksid need olla kasulikuks toetuseks Ukraina elanikele," ütles seimi kaitse- sise- ja korruptsioonivastase komisjoni esimees Raimonds Bergmanis.
Valitsuskoalitsioon otsustas esmaspäeval, et joobes juhtidelt ära võetud mootorsõidukid võib anda Ukraina relvajõududele, ütles peaminister Krišjānis Kariņš pärast iganädalast koalitsiooniistungit ajakirjanikele.
Ideega tuli välja rahandusministeerium, lisas ta.
Lätis jõustus eelmise aasta novembris kriminaalseaduse muudatus, mis muu hulgas näeb ette raskes joobes või alkotestist keelduvalt juhilt auto äravõtmist.
Baltic News Service


Lätti on sõja algusest saadik jõudnud 223 277 ukrainlastRIIA, 16. veebruar, BNS – Alates 24. veebruarist 2022, kui Vene väed Ukrainasse tungisid, on Lätti saabunud 223 277 Ukraina kodanikku, teatas neljapäeval piirivalve.
Läti-Vene piiripunktide kaudu on saabunud 205 776 Ukraina kodanikku.
Eelmisel aastal anti Läti C-kategooria viisa 7553 ja D-kategooria viisa 60 ukrainlasele.
Siseministeeriumi kantsler Dmitrijs Trofimovs ütles nädala algul seimi kaitse- sise- ja korruptsioonivastsele komisjonile, et päevas Läti piiri ületavate ukrainlaste arv on nüüdseks viis korda vähenenud.
Küsimused Ukraina sõjapõgenike edasisest toetamisest on endiselt poliitilise debati teema, kuid põgenike toetamise plaan ja selle elluviimise rahastamine põhineb eeldusel, et tänavu saabub Lätti veel 40 000 inimest, mis oleks umbes sama palju kui eelmisel aastal.
Praegu elab Lätis 35 302 Ukraina sõjapõgenikku. Neist 39 348-le on väljastatud elamisluba koos töötamise õigusega, kuid neil on siiski võimalik võimalik lahkuda mõnda teise EL-i liikmesriiki, mida osa neist on siseministeeriumi andmetel ka teinud.
Eluaseme leidmisel on abi vajanud 11 433 inimest.
Alaealised moodustavad Lätis viibivatest Ukraina põgenikest 29 protsenti. Täisealisi mehi on 24 ja naisi 47 protsenti.
Baltic News Service


Armukelmide ohvrid annavad ära säästud ja võtavad laenugiArmupettust iseloomustab see, et esialgu räägib kelm ohvri ära ilusate lubaduste ja ahvatlevate tulevikupiltidega. Seejärel hakatakse ootamatult küsima rahalist abi. SEB statistika näitab, et möödunud aastal tuvastatud armupettuste arv kahekordistus ja see kasvab.Selliste pettuste puhul on kõige suurem raskus nende tuvastamine ja ärahoidmine ning politsei või pangaga võtavad sellel teemal ühendust vähesed.Isegi kui pank kasutab armupettuste tuvastamiseks ja kliendi hoiatamiseks ennetussüsteeme, on petturid nii vilunud, et suudavad panna ohvri nendest mööda vaatama. Sageli võtab ohver armukelmi abistamiseks peale oma säästude laenugi.Kuidas armupettust ära tunda?Armupettuste skeem ja muster on enamasti muutumatu: pettur kohtub potentsiaalse ohvriga sotsiaalvõrgustikus või tutvumisportaalis. Kui kontakt on saavutatud, jätkatakse suhtlust e-posti või mõne sõnumisaatmise rakenduse kaudu.Suhtlus kestab tavaliselt nädal-paar, kuni pettur on võitnud ohvri usalduse ja tihti ka südame. Kuigi pettur ohvriga päriselus ei kohtu, saavutatakse lähedane kontakt sõnumite ja usaldusväärsete piltide jagamisega.Kõige sagedamini tutvustab pettur ennast salateenistuse sõduri, kodumaast kaugel salarajatist ehitava inseneri, sõjatsoonis töötava arsti või vangi langenud välisdiplomaadina. Kui usaldus on saavutatud, tekitatakse ohvrile tunne, et ta on ainus inimene maailmas, kes suudab oma uut kaaslast raskustest välja aidata, et mõlemad saaksid lõpuks koos õnnelikud olla.Kuidas vältida pettuse ohvriks langemist?Ärge kiirustage reageerimisega. Võtke aega, et olukorda analüüsida.Uurige tausta ja täpsustage, millise inimese, ettevõtte või organisatsiooniga on tegu.Kui teilt küsitakse isikuandmeid, pangaandmeid või paroole, olge eriti ettevaatlik, neid ei tohiks jagada mitte kellegagi.Tundmatule inimesele ei tohi lubada kaugjuurdepääsu arvutile või nutiseadmele.Kui arvate, et olete sattunud petturi lõksu, pöörduge politseisse ja teavitage sellest viivitamatult oma panka.Shutterstock.comPM Majandus